ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.10.2021 року м. Дніпро Справа № 904/4370/20

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Кощеєва І.М. (доповідач),

суддів: Орєшкіної Е.В., Чус О.В.

розглянувши у порядку письмового провадження

без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю

"Науково-виробнича фірма "Флоріт"

на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 03.06.2021 р.

(суддя Панна С.П., м. Дніпро, повний текст рішення складено 03.06.2021 р.)

у справі

за позовом Комунального підприємства "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради,

м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Флоріт",

с. Новоолександрівка Дніпровського району Дніпровської області

про стягнення заборгованості в розмірі 143 841,85 грн.

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог

Комунальне підприємство "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом, в якому просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Флоріт" заборгованість в розмірі 143 841,85 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням Відповідачем умов договору № 12790 від 13.12.2017 р. про надання послуг з централізованого постачання питної води і водовідведення та Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених Наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 27.06.2008 р. № 190, що виявилося у безобліковому водокористуванні на об`єкті водокористування та водовідведення Відповідача ( в приміщенні гаражу виявлено врізку в мережу водопроводу до засобу обліку ), а також відсутність пломби раніше опломбованого крану обвідної лінії ( попереднє опломбування проведено 24.07.2015 р. ), розташованого по вул. Аеропорт, 187 в м. Дніпро, яке зафіксовано актом № 010310 від 27.08.2018 р., що став підставою для нарахування витрат за безоблікове водокористування, за період з 28.07.2018 р. по 27.08.2018 р. у заявленій сумі.

Відповідач проти позову заперечує частково, не погоджуючись із обсягом витраченої води по першій трубі у розмірі 4 950,6 м3 на суму 64 040,96 грн., у зв`язку із завищенням, незрозумілою методикою їх розрахунку. За розрахунком Відповідача об`єм використаної води по трубі 30 мм становить 3 662,496 м3 на суму 28 611,42 грн. ( дана сума визнається Відповідачем ). Стосовно нарахованої заборгованості за використану воду по другій трубі (обвідна лінія) Відповідач зазначає, що Позивачем не вказано ким саме була знята пломба ( Позивачем чи Відповідачем ). Відповідно до акту № 061747 від 24.07.2015 р. до водоміру зроблена врізка d-40 мм для пожежогасіння, кран перекритий та опломбований пломбою № 2413607. Актом №170173 від 27.11.2015 р. встановлена несправність водоміра марки Sensus E-Т 1,5 № 01937870. В акті зазначено, що під склом водоміру скопилась волога, встановити покази неможливо; нарахування будуть здійснені за середніми показами. У зв`язку з цим водомір був знятий співробітниками Позивача. Відповідач стверджує, що через відсутність лічильника, зважаючи на конструктивну особливість подання води Відповідачу, співробітниками Позивача була знята пломба з крану обвідної лінії для збереження водопостачання Відповідачу на час встановлення нового водоміру. За поясненнями Відповідача, що після зняття спірної пломби Позивачем виставлялися Відповідачеві рахунки за водопостачання та водовідведення, які належним чином сплачувались, у зв`язку з чим дане водопостачання не може вважатися безобліковим. Також Відповідач зауважує, що Позивачем регулярно проводився огляд труб, водомірів та пломб, як до зняття пломби, так і після цього, про що складались відповідні акти. Однак після зняття пломби 27.11.2015 р., Позивач в актах взагалі перестав зазначати про існування обвідної лінії, наявності на ній крану, наявності або відсутності пломби та не зазначав про необхідність встановлення пломби. Окремо Відповідач зазначає, що встановлення та зняттям пломб займається Позивач, а Відповідач відповідає лише за їх схоронність, тому факт того, що Позивачем не була встановлена пломба після її зняття 27.11.2015 р. не може свідчити про порушення Відповідачем.

Відповідач зазначає про пропуск Позивачем позовної давності щодо вимоги про стягнення заборгованості по обвідній трубі на суму 79 800,89 грн. та відмови в цій частині в задоволенні позовних вимог. Відповідач зауважує, що про відсутність спірної пломби на крані обвідної лінії позивачу стало відомо одразу після її зняття 27.11.2015 р.. Також позивачем складно акт № 170339 від 03.01.2016 р., відповідно до якого Відповідачу встановлено та опломбовано новий водомір, перевірено наявність та схоронність пломб. Таким чином, 06.01.2016 р. Позивач під час проведення перевірки наявності та схоронності пломб на території Відповідача мав можливість та повинен був довідатися про відсутність спірної пломби на крані обвідної лінії але будь-яких претензій щодо його відсутності в акті № 170339 від 06.01.2016 р. не зазначено, необхідна пломба позивачем не встановлена.

Також Відповідачем не визнається заборгованість за сток води, вважає дану вимогу необґрунтованою, оскільки п. п. 3.3, 3.4 Порядку № 190 не передбачено нарахування за водовідведення. Крім того фактично водовідведення за даними трубами Позивачем не здійснюється, так як вода використовуються для поливу зелених насаджень та дерев на території Відповідача без її зливу у мережу водовідведення Позивача. Врізана труба не приєднана до мережі водовідведення, а тому його здійснення є неможливим. Вимогу про сплату заборгованості за водовідведення за краном обвідної лінії Відповідач вважає неправомірною, оскільки Відповідачем здійснювалась оплата виставлених Позивачем рахунків як за водопостачання та і за водовідведення, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями. З урахуванням викладених заперечень Відповідач визнає заборгованість у розмірі 28 611,42 грн.

У відповіді на відзив Позивач не погоджується із запереченнями відповідача. Зазначає, що розрахунок місячної кількості води, забір якої здійснено внаслідок без облікового водокористування у кількості 3662,496 м.куб., на відміну від 4950,6 м.куб. у Позивача, Відповідачем отримано шляхом калькуляції вихідних даних, які не відповідають вихідним даним зазначеним в таблиці Шевельова. Щодо заборгованості за використану воду по другій трубі Позивач зазначає, що в ході перевірки 27.08.2018 р. було виявлено відсутність пломби № 2413607 ( попереднє опломбування 24.07.2015 р. )., про що складено акт № 010310, який підписаний представником відповідача без зауважень. В зв`язку з цим Позивачем здійснено нарахування за безоблікове водокористування і водовідведення на суму 143 841,85 грн., з яких 79 800,89 грн. за відсутність пломби. На спростування того, що Позивачем спірна пломба не знімалась, останній посилається на акт від 27.11.2015 р., в якому зазначено, що пломба збережена і перебуває на крані обвідної лінії. Позивач вважає, що відсутність пломби сталася з вини Відповідача.

Також Позивач не погоджується з доводами Відповідача про те, що ним не здійснюється водовідведення до мереж каналізації, оскільки Відповідачем не надано жодного доказу в обґрунтування використання води виключно для поливу зелених насаджень та дерев.

Щодо платіжних доручень, на які Відповідач посилається як на доказ оплати виставлених рахунків за послуги водопостачання та водовідведення, Позивач вказує, що дані рахунки не стосувалися безоблікового водокористування, а стосувалися лише отриманих послуг централізованого водопостачання та водовідведення згідно договору на підставі об`ємів спожитої води та стоків визначених на підставі показників вузла обліку.

Відповідачем подані заперечення на відповідь на відзив, в яких зазначає про те, що умовами договору та нормативними актами, що регулюють спірні правовідносини не передбачено розрахунку витрат води у разі без облікового водокористування згідно з таблицею Шевельова. Також Відповідач зазначає про неможливість застосовувати дану таблицю, оскільки позивачем не зазначені обов`язкові дані, трубопровід не зроблений з труб одного матеріалу, дана таблиця не входить до реєстру методик проведення судових експертиз, та деякі державні стандарти, які мають використовуватися за даною таблицею є застарілими. Відповідач зазначає, що ним здійснено розрахунок суми боргу у відповідності до положень договору та Правил №190, який на його думку є належним та законним.

Стосовно обвідної труби, відповідач наполягає на тому, що саме позивачем 27.11.2015 було знято пломбу з крану обвідної труби, оскільки в період з 27.11.2015 по 06.01.2016 відповідач мав змогу користуватися послугами лише через трубу обвідної лінії. В подальшому пломба на кран одвідної лінії позивачем не була встановлена. Виставлення рахунків одночасно за водопостачання та водовідведення та за без облікове використання на думку відповідача протирічить одне одному. Відповідач наполягає на пропуку позивачем позовної давності, оскільки про відсутність пломби позивач мав можливість довідатися 06.01.2016, а з позовом звернувся лише 11.08.2020.

Стосовно водовідведення відповідач зауважує, що саме позивач має доводити здійснення відповідачем водовідведення шляхом подання належних та допустимих доказів, а не навпаки, відповідач використання води лише для поливу.

Позивач подав пояснення щодо заперечень відповідача на відповідь на відзив, в яких зазначає про правомірність використання таблиці Шевельова для визначення добової витрати води, оскільки вони використовуються для гідравлічних розрахунків водопровідних труб. На даний час аналог таблиць Шевельова українським законодавством не визначений, але використання формул для гідравлічних розрахунків, за якими складено таблиці Шевельова передбачені діючими нормативними документами (ДБН В.2.5-74 "Водопостачання. Зовнішні мережі та споруди. Основні положення проектування." Додаток К, п.К2). Стосовно заборгованості пор другій трубі (обвідна лінія), Позивач зазначає, що актом від 27.11.2015 р. зафіксовано, що пломба збережена та перебуває на крані обвідної лінії. Також Позивач зазначає, що рахунки за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення та рахунки за без облікове водокористування та без облікове водовідведення, це різні рахунки які виставляються з різних підстав, а тому їх одночасне виставлення не суперечить ні умовам договору, ні Правилам № 190. Про порушення свого права Позивач дізнався 27.08.2018 р., а тому строк позовної давності починає свій відлік з цієї дати. Посилання Відповідача, що Позивач мав довідатися про відсутність пломби 06.01.2016 р., Позивач вважає безпідставним, оскільки 06.01.2016 р. ніяких порушень зафіксовано не було. Стосовно зауважень Відповідача, що ним не здійснюється водовідведення у стоки Позивача, останній зазначає, що жодних доказів того, що вода Відповідачем використовується лише для поливу рослин та зелених насаджень не надано. Надані фотографії лише свідчать про наявність цих насаджень на території відповідача.

2. Короткий зміст оскаржуваного судового рішення у справі та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 03.06.2021 р. позовні вимоги задоволено - стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Флоріт" на користь Комунального підприємства "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради заборгованість у розмірі 143 841,85 грн. та судовий збір у розмірі 2 157,63 грн.

Рішення місцевого господарського суду вмотивоване тим, що Позивачем доведено, а Відповідачем не спростовано обґрунтованість заявлених позовних вимог та не надано доказів, які б могли бути підставою для звільнення його від виконання покладених на нього нормами законодавства та договором зобов`язань.

3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погодившись із вказаним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Флоріт" подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити частково, стягнути Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Флоріт" на користь Комунального підприємства "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради заборгованість, у розмірі 28 611,42 грн..

4. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, Скаржник посилається на те, що ані умовами Договору, ані нормативними актами, що регулюють спірні правовідносини, не передбачено виконання розрахунку витрат води у разі без облікового водокористування згідно з таблицею Шевельова для здійснення розрахунку заборгованості у зв`язку з чим здійснення розрахунку за її допомогою є недопустимим. Застосування таблиці Шевельова можливо лише за умови, що трубопровід зроблений з труб одного матеріалу. Однак, трубопровід на території Апелянта зроблений з кусків пластикових та сталевих труб різних довжин, що не було взято до уваги Позивачем. Остання редакція таблиці Шевельова була у 1984 році ( видання шосте, доповнене та перероблене ) та обґрунтовується застарілими державними стандартами. Таблиця Шевельова не входить до Реєстру методик проведення судових експертиз, порядок ведення якого визначено Порядком веденні Реєстру методик проведення судових експертиз, затвердженого наказом Міністерства Юстиції України від 02.10.2008 р. № 1666/5.

При цьому Скаржник зазначає, що об`єм використаної Позивачем води по трубі 30мм становить 3 662,496 м2. Позивач у наданому ним Розрахунку заборгованості зазначає, що вартість 1 м3 води становить 7,812 грн. з ПДВ. Таким чином, заборгованість Апелянта за використану воду по першій трубі складає: 3 662,496 м2 * 7,812 грн. = 28 611,42 грн. Зазначена сума заборгованості визнається Апелянтом про що повідомлялось в суді першої інстанції.

Водночас, на думку Скаржника, суд першої інстанції визнав встановленим факт того, що пломба на крані обвідної лінії, яка була встановлена 24.07.2015 р., акт № 061747, була знята Апелянтом, хоча даний факт є недоведеним. Через відсутність лічильника, зважаючи на конструктивну особливість подання води Апелянту, співробітниками Позивача була знята пломба з крану обвідної лінії для збереження водопостачання Апелянту на час встановлення нового водоміру. Позивачем після зняття спірної пломби виставлялись рахунки за водопостачання та водовідведення, які належним чином сплачувались Апелянтом у зв`язку з чим, дане водопостачання не можна вважати без обліковим. Будь-яких претензій Позивачем не пред`являлось. Стягнення з Апелянта грошових коштів за послуги, які Апелянт вже оплатив протирічить умовам Договору та є незаконним.

Скаржник наголошує на тому, що Позивачем регулярно проводився огляд труб, водомірів та пломб, як до зняття пломби, так і після цього, про що складались відповідні акти. Однак, після зняття пломби 27.11.2015 р., Позивач в актах взагалі перестав зазначати про існування обвідної лінії, наявності на ній крану, наявності або відсутності на ньому пломби та не зазначав про необхідність встановлення пломби. Встановленням та зняттям пломб займається Позивач, а Апелянт відповідає лише за їх схоронність. У зв`язку з цим, факт того, що Позивачем не була встановлена пломба після її зняття 27.11.2015 р., не може свідчити про порушення Апелянта.

Скаржник вважає, що відповідно до п. 6.2.4. Договору Водоканал зобов`язаний здійснювати технічний контроль і нагляд за раціональним використанням Води питної Абонентом, ведення Абонентом обліку об`єму наданих Послуг. Про відсутність спірної пломби на крані обвідної лінії Позивачу стало відомо одразу після її зняття 27.11.2015 р.. Окрім того, Позивачем складено Акт № 170339 від 06.01.2016 р., відповідно до якого Апелянту встановлений та опломбований новий водомір PoWoGaz Apator № 15046314, перевірено наявність та схоронність пломб. Таким чином, 06.01.2016 р. Позивач, маючи кваліфікованих співробітників, під час проведення перевірки наявності та схоронності пломб на території Апелянта мав можливість та повинен був довідатись про відсутність спірної пломби на крані обвідної лінії але будь-яких претензій щодо його відсутності в Акті № 170339 від 06.01.2016 р. не зазначено, необхідна пломба Позивачем не встановлена. Позивачем регулярно проводилось знімання показань водомірів, про що складались відповідні акти-рахунки, на підставі яких Апелянту виставлялись рахунки, які в повному обсязі сплачувались останнім. Копії актів-рахунків та квитанцій про сплату грошових коштів за послуги водопостачання та водовідведення містяться в матеріалах справи. Натомість, позовна заява подана Позивачем лише 11.08.2020 р., тобто після закінчення визначеного ч. 1 ст. 257 ЦК України трирічного строку позовної давності. Клопотань про поновлення строку позовної давності Позивачем не заявлялось. Відповідно до вищезазначеного, Позивачем пропущений строк позовної давності за вимогою про сплату заборгованості, шо виникла через відсутність пломби на крані обвідної лінії.

Скаржник зазначає, що у розрахунку заборгованості наданому Позивачем зазначається про необхідність сплати заборгованості за сток води за тарифом 5,124 грн. Зазначену вимогу Відповідач також не визнає, вважає необгрунтованою та незаконною у зв`язку з тим що пунктами 3.3 та 3.4 Порядку № 190 не передбачено нарахування заборгованості за водовідведення, чого судом першої інстанції враховано не було. Окрім того, фактично водовідведення за даними трубами Позивачем не здійснювалось, оскільки вода використовувалась для поливу зелених насаджень та дерев на території Апелянта без її зливу у мережі водовідведення Позивача. Врізана труба не приєднана до мережі водовідведення, а тому його здійснення є неможливим. Позивач, незважаючи на положення ст.74 ГПК України, не надає будь-яких доказів, які свідчать про здійснення Апелянтом скиду води до мереж водовідведення, підключення першої труби до мережи водовідведення та відповідно, надання Позивачем послуг з водовідведення.

Відтак, на думку Скаржника, судом першої інстанції визнано доведеним факт надання Позивачем Апелянту послуг водовідведення із врізаної труби, хоча даний факт є недоведеним; необгрунтовано стягнуто з Апелянта суму заборгованості за водовідведення, хоча це протирічить Договору та Порядку № 190, тобто неправильно застосовано норми матеріального права; стягнуто суму заборгованості незважаючи на те, що Позивачем виставлялись Апелянту рахунки за послуги з водовідведення, які добросовісно сплачувались останнім, тобто висновки суду не відповідають встановленим обставинам справи, що, у відповідності до п. 2, 3, 4 ч. І ст. 277 ГПК України є підставою для скасування судового рішення.

5. Узагальнений виклад позиції інших учасників справи

У відзиві на апеляційну скаргу КП "Дніпроводоканал" просить залишити оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін, апеляційну скаргу без задоволення, оскільки вважає рішення законними та обгрунтованими, ухваленим на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які Позивач посилався як на підставу своїх вимог.

Зокрема, Підприємство посилається на те, що 27.08.2018 р. представниками Позивача, в присутності представника Відповідача, проводилось обстеження інженерного обладнання будинків та споруд на об`єкті водокористування та водовідведення Відповідача розташованого по вул. Аеропорт, 187 в м. Дніпро. В ході зазначеною обстеження було встановлено факт самовільного без облікового водокористування ( в приміщенні гаражу виявлено врізку в мережу водопроводу до засобу обліку ), а також відсутність пломби раніше опломбованого крану обвідної лінії ( попереднє опломбування крану було проведено 24.07.2015 р. акт № 061747 ).

Крім того, у відзиві Підприємство посилається на те, що для визначення розміру плати за без облікове водокористування та водовідведення у відповідності до положень Правил 190, місячну кількість води та стічних вод ( якщо невідомо початок без облікового водокористування та водовідведення ) потрібно помножити па тариф який діяв в період коли мало таке безоблікове водокористування. В свою чергу для встановлення місячної кількості спожитої води та стічних вод необхідно спочатку встановити добову втрату води чи то як зазначено в п. 3.3. Правил 190 - пропускну спроможність труби вводу при швидкості руху води в ній 2.0 м/сек. та дією її повним перерізом протягом 24 годин за добу. Для визначення зазначеної витрати води Позивач використовував «Таблиці для гідравлічного розрахунку стальних, чавунних, азбестоцементних, пластмасових водопровідних труб» Ф.Л. Шевельова. На даний час використання формул для гідравлічних розрахунків, за якими складено таблиці Шевельова передбачено діючими нормативними документами ( ДБН В.2.5-74 «Водопостачання. Зовнішні мережі та споруди. Основні положення проектування» Додаток К. п. К2 ).

Також, Позивач вважає безпідставними посилання Відповідача на те, що використання Таблиці Ф.Л. Шевельова при розрахунку плати за без облікове водокористування можливе лише за умови якщо це передбачено договором, оскільки виходячи зі змісту п. 3.2. Правил 190 плата за без облікове водокористування та водовідведення за своїм змістом є позадоговірною платою. В свою чергу, жодного доказу на підтвердження того, що на момент виявлення без облікового водокористування, а саме 27.08.2018 р. водопровідно-каналізаційна система Відповідача являла собою систему трубопроводів з різного матеріалу, Відповідач не надає.

Проте, Позивач зазначає, що використання формул за якими Відповідач проводить власний розрахунок, не передбачено Договором № 12790 на падання послуг з централізованого питного водопостачання та водовідведення, а отже посилання Відповідача на те, що вказаний розрахунок відповідає умовам договору є безпідставним. Також Відповідач не наводить жодного нормативного обгрунтування власного розрахунку, що ставить під сумнів його правомірність.

Підприємство також вказує на те, що Позивач не знімав 27.11.2015 р. пломбу № 2413607, а навпаки вона збережена і перебуває на крані обвідної лінії. Перебувала вона і на обвідній лінії 06.01.2016 р. коли Позивач встановлював та опломбовував новин водомір Відповідача. В свою чергу про відсутність вказаної пломби Позивач дізнався 27.08.2018 р., коли представниками Позивача, в присутності представника Відповідача, проводилось обстеження інженерного обладнання будинків та споруд на об`єкті водокористування та водовідведення Відповідача розташованого по вул. Аеропорт. 187 в м. Дніпро. Саме и ході зазначеного обстеження і було виявлено відсутність пломби № 2413607 на крані обвідної лінії ( попередне опломбування крану здійснено 24.07.2015 р. акт № 061747 ). За результатами вказаного обстеження було складено Акт № 010310 від 27.08.2018 р., який підписано представником Відповідача без зауважень з приводу того, що вказана пломба знімалася раніше самим же Позивачем.

Крім того, Підприємство зазначає про те, що предметом позовних вимог не є вимога щодо відновлення порушеного права шляхом припинення дій пов`язаних з без обліковим водокористуванням та водовідведенням, а є вимога яка стосується оплати такого водокористування та водовідведення. Так Позивачем проведено розрахунок суми боргу за без облікове водокористування і водовідведення та виставлено Відповідачу до сплати акт-рахунок № 167 від 10.10.2018 р. на загальну суму 143 841,85 грн., з яких 79 800,89 грн. нарахування за відсутність пломби. Вказаний акт-рахунок було направлено Відповідачу листом від 23.10.2018 р.. Проте Відповідач акт-рахунок № 167 не оплатив, що і стало підставою для звернення до суду з відповідним позовом. А отже саме, з моменту відмови оплатити рахунок № 167 від 10.10.2018 р. виставлений за без облікову спожиту воду та водовідведення, право Позивача є таким, що порушене і відповідно з цього моменту починається відлік строку позовної давності, а не з моменту про який зазначає Відповідач.

Позивач наполягає на тому що визначення без облікового водокористуванням вважається не тільки без облікове водоспоживання а й без облікове водовідведення яке полягає: у здійсненні скиду стічних вод через самовільно приєднаній мережі каналізації; у здійснення скиду самовільно спожитої води до існуючих каналізаційних мереж через які відбувається скидання стічних вод на підставі договору ( самовільне користування ). Так, Відповідач здійснював без облікове водовідведення шляхом скидання до існуючих каналізаційних мереж без обліково спожитої води яку він отримував через здійснену ним врізку в мережу водопроводу до засобу обліку та через неопломбований кран обвідної лінії. Проте надані Відповідачем фотокопії є доказом лише факту наявності зазначених зелених насаджень та дерев у Відповідача, і жодним чином не підтверджують факт споживання без облікової води виключно на полив зелених насаджень та дерев та не спростовують факту потрапляння без обліково спожитої води до мереж каналізації.

Позивач вказує на те, що виставлені рахунки за послуги водопостачання та водовідведення про оплату яких говорить Відповідач виставлялися не за без облікове водокористування та без облікове водовідведення, а за отримані від Позивача послуги централізованого водопостачання та водовідведення згідно укладено договору, на підставі спожитої води та визначених за показниками вузла обліку та об`ємів стічних вод визначених па підставі положень пункту 3.14. Договору № 12790 на надання послуг з централізованого питного водопостачання та водовідведення.

6. Рух справи в суді апеляційної інстанції

Автоматизованою системою документообігу Центрального апеляційного господарського суду для розгляду справи № 904/4370/20 визначено колегію суддів у складі: головуючого судді (суддя - доповідач) - Кощеєв І.М., судді - Кузнецова І.Л., Чус О.В., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.07.2021 р..

Згідно з ч. 1 ст. 247 ГПК України у порядку спрощеного провадження розглядаються малозначні справи.

Ч. 13 ст. 8 ГПК України визначено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 12 ГПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ч. 1 ст. 270 ГПК України встановлено, що в суді апеляційної інстанції справи переглядаються в порядку спрощеного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Ч. 10 ст. 270 ГПК України встановлено, що апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

При розгляді цієї справи колегія суддів враховує, що предметом позову у цій справі є вимоги про стягнення суми, меншої ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто вказана справа відноситься до малозначних справ в розумінні ГПК України, і розглядає справу без повідомлення учасників справи.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 15.07.2021 р. відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Флоріт" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 03.06.2021 р., для розгляду у порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

У зв`язку із звільненням судді ОСОБА_1 у відставку відбулась автоматична зміна складу колегії суддів. Витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.10.2021р. визначено для розгляду справи №904/4370/20 колегію суддів у складі: головуючий суддя Кощеєв І. М. (доповідач), судді: Орєшкіної Е.В., Чус О.В..

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 18.10.2021р. справу №904/4370/20, колегією суддів у складі: головуючого судді Кощеєва І. М. (доповідач), суддів: Орєшкіної Е.В., Чус О.В. прийнято до свого провадження.

7. Встановлені судом обставини справи

13.12.2017 р. між Комунальним підприємством "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради ( Водоканал ) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Флоріт" ( Абонент ) укладено Договір № 12790 про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, відповідно до п. 3.1 якого, надання послуг здійснюється Водоканалом в межах добових, місячних та річних норм централізованого питного водопостачання та водовідведення, які визначені відповідно до розрахунку об`ємів послуг ( Додаток № 8 до договору ), а саме: 288 м3/рік; 24 м3/місяць; 0,8 м3/добу. Зміни норм споживання води питної та/або прийняття стічних вод проводиться шляхом укладання додаткових угод до договору, при цьому у разі збільшення норм споживання/прийняття відповідних послуг. Абонент до укладання таких додаткових угод повинен отримати Технічні умови на ці норми.

У випадку безоблікового водопостачання або водовідведення об`єм послуг, наданих абоненту, визначається за правилами, наведеними в п. 3.11 договору ( п. 3.2 договору ).

В п. 3.11 договору сторони погодили, що у випадку виявлення безоблікового водопостачання та водовідведення: а) з причин, що не залежать від Абонента та зафіксовані в порядку, встановленому п. 6.1.2. Договору - об`єм послуг визначається виходячи із середньодобового об`єму послуг за попередні розрахункові місяці. У разі тривалості роботи приладів і засобів обліку менше 2-х місяців кількість послуг визначається за середньодобовою витратою за період роботи приладів і засобів не менше 15 днів; б) в інших випадках - за пропускною спроможністю труби вводу у відповідності до п. 3.3 Правил № 190.

Згідно з п. 3.12 договору, Абонент зобов`язаний оплачувати витрати води питної: яка використовується на промивання, заповнення водопровідної та опалювальної систем, в разі відсутності можливості промивання, заповнення систем через засоби обліку, об`єм якої визначається згідно з п. 3.3 та п. 5.28 Правил № 190. При заповненні мереж Абонента обов`язкова присутність представника Водоканалу та складання двостороннього акту про фактичний об`єм отриманої ним води питної; втраченої внаслідок витоку води питної через зіпсування санітарно-технічних приладів та арматури, пошкодження внутрішньої ( у тому числі внутрішньобудинкової ) мережі водопостачання, нераціонального використання води питної, у випадку, коли виток води питної здійснюється в мережах, що знаходяться на балансі абонента та в місцях, що не дають змоги здійснити облік Води питної, що витекла, за допомогою засобів і приладів обліку ( виток на водопровідному вводі до місця встановлення засобів і приладів обліку ) - об`єм витоку води питної в таких випадках визначається в порядку, згідно п. 3.3 Правил №190.

П. 3.13 договору передбачено, що при невиконанні Абонентом припису Водоканалу щодо усунення порушень правил та норм обліку води питної, обсяг послуг визначається водоканалом згідно п. 3.3 Правил № 190 з моменту невиконання такого припису.

Відповідно до п. 3.14 договору, об`єм стічних вод, що надходять до систем водовідведення Водоканалу, визначається за показниками приладів і засобів обліку, а при їх відсутності визначається наступним чином: за кількістю води питної, що надходить із систем централізованого питного водопостачання та інших джерел водопостачання ( свердловина, річка, озеро, тощо ), визначених в додатку № 8 до договору; відповідно до п. 4.10 Правил № 190 щодо визначення обсягів дощових, талих стічних вод, що потрапили до системи каналізації з площі території, яка визначена в додатку № 8 до договору.

Згідно з п. 3.15 договору, Абонент, на балансі якого знаходяться мережі водовідведення, несе відповідальність за порушення норм щодо кількості та концентрації шкідливих речовин в стічних водах, які скидають до вказаних мереж субабоненти, орендарі, суборендарі.

Допустимі концентрації шкідливих речовин у стічних водах встановлені рішенням виконкому Дніпропетровської міської ради № 1895 від 25.12.2012 р. "Про затвердження Правил приймання га скиду (водовідведення) стічних вод підприємств у систему каналізації м. Дніпропетровська" та наводяться в Додатку № 4 договору.

Пунктом 3.16 договору визначено, що нарахування проводяться по нормативу плати за очищення 1 куб. м. стічних вод з вмістом забруднень у межах допустимих концентрацій (Нп), обсягом скинутих понаднормативно забруднених Стічних вод (Vn3) та коефіцієнтом кратності (Кк), який враховує рівень небезпеки скинутих забруднень для технологічних процесів очищення стічних вод та екологічного стану водойми.

Оплата послуг здійснюється Абонентом відповідно до тарифів, діючих на момент отримання послуг, затверджених органом, уповноваженим на це Законом України. У випадку зміни тарифів, оплата послуг здійснюється абонентом по новим тарифам без зміни інших умов договору. Зміна тарифів відбувається з моменту набуття чинності відповідного рішення такого уповноваженого органу ( п. 4.1 договору ).

У відповідності з п. 4.2 договору ( в редакції додаткової угоди від 13.12.2013 р. ), не пізніше 15 числа розрахункового місяця Абонент зобов`язаний здійснити оплату послуг за розрахунковий місяць в сумі рівної 50 % розміру оплати послуг, виходячи із об`єму спожитих абонентом послуг в місяці, що передує розрахунковому.

П. 4.3 договору передбачено, що до 3 числа місяця, наступного за розрахунковим місяцем, Абонент надає Водоканалу Звіт про показники приладів і засобів обліку розрахункового місяця за формою, визначеною в додатках: для водолічильників - додаток № 6 до договору; для електричних приладів і засобів обліку ( ультразвукових, електромагнітних, інше ) - додаток договору.

У разі ненадання звіту про показники приладів і засобів обліку у встановлені цим пунктом строки, обсяги послуг визначаються відповідно до пп. б) п. 3.11 договору.

Згідно з п. 4.4. договору, Абонент зобов`язаний самостійно отримувати від Водоканалу два примірника актів-рахунків приймання наданих послуг.

Не пізніше 15 числа місяця, наступного за розрахунковим місяцем, Абонент повертає водоканалу один з двох примірників акту-рахунку приймання наданих послуг за розрахунковий місяць, підписаний уповноваженою особою та скріплений печаткою Абонента, отриманий згідно п. 4.4 договору.

Якщо Абонент має розбіжності щодо об`ємів наданих йому послуг, він зобов`язаний подати їх водоканалу у письмовій формі в строк, визначений в п. 4.5 договору, і оплатити в порядку та строки, визначені в п. 4.8 договору, той об`єм послуг, до якого абонент не має заперечень.

Розбіжності щодо обсягів наданих послуг вирішуються сторонами в порядку, визначеному в п 9.3 договору.

Неповернення актів-рахунків приймання наданих послуг або заперечень до них в строк та в порядку згідно п. 4.5 договору, підтверджує визнання Абонентом об`єм наданих йому послуг, розміру плати за них та прийняття їх в повному обсязі. У цьому випадку у подальшому їх перерахунок не проводиться (п.4.6 договору).

Згідно з п. 4.8 договору ( в редакції додаткової угоди від 13.12.2013 р. ) остаточний розрахунок по оплаті послуг за розрахунковий місяць повинен бути проведений Абонентом шляхом перерахування грошей на банківський рахунок Водоканалу не пізніше 15 числа, наступного за розрахунковим місяцем відповідно до акту-рахунку приймання наданих послуг з урахуванням здійснених оплат протягом розрахункового місяця та нарахувань згідно умов договору.

Договір набирає чинності з моменту підписання сторонами і скріплення печатками, і в частині надання послуг діє до 13.12.2014 р., а в часині їх оплати - до повного виконання.

24.07.2015 р., в ході проведення обстеження мереж водопостачання та водовідведення об`єкта водоспоживання, що належить Відповідачеві, представниками підприємства Позивача встановлено, що водопостачання даного об`єкта здійснюється через ввід водопроводу d-50 мм від в/мереж, d-80 мм з вулиці Аеропорт. На даному вводі встановлено два прилади обліку. І водомірний вузол встановлений у колодці на площадці біля майстерень по вул. Аеропорт 187 на відстані приблизно 100 п.м від місця врізки. Опломбування не порушене. Водомір і фільтр пл..10054046. До водоміру виконана врізка d-40 мм для пожарогасіння, кран перекритий та опломбований пл.. 2413607. ІІ -водомірний вузол встановлений на відстані приблизно 85 п.м. від місця врізки. Опломбування водомірного вузла не порушена. Водомір та фільтр пл..12761453.

В акті зазначено, що Абонент несе відповідальність за цілісність та збереженість пломб, приладів обліку, запірної арматури, колодців згідно п. 5.18, 14.3, 15.2 Правил № 190. Абонент підписав акт без зауважень.

27.08.2018 р. представниками Позивача проведено обстеження мереж водопостачання та водовідведення об`єкта водоспоживання, що належить Відповідачу, за наслідками якого складено акт № 010310. В акті зазначено, що на момент проведення перевірки водопостачання даного об`єкта здійснюється через ввід водопроводу d-50 мм від в/мереж, d-80 мм з вулиці Аеропорт. Водомірний вузол встановлений в колодці на території підприємства ( біля майстерень ). Водомір та фільтр, пломба №15296968 не порушена. Антимагнітна пломба не порушена. Кран d-50 мм на обвідній лінії пломба відсутня. Перевіркою встановлено: у приміщенні гаража (майстерні) виконана без облікова врізка d-32 мм до приладу обліку, при перекритті крану на приладі обліку вода в приміщенні гаража не зникає. Представниками Позивача здійснено опломбування крана d-50 мм на обвідній лінії встановлена пломба № 6813316 та опломбовано кран d-32 мм (гаражі) встановлена пломба № 6813360. Таким чином, перевіркою встановлено наступні порушення: відсутнє опломбування крана d-50 мм на обвідній лінії; безоблікова врізка d-32 мм до приладу обліку, що є порушенням п. 3.3, 3.4 Правил № 190. Керівнику підприємства рекомендовано ліквідувати без облікову врізку d-32 мм до приладу обліку у приміщенні (гаража) майстерень строком до 31.08.2018 р.. В акті зазначено, що Абонент несе відповідальність за цілісність та збереженість пломб, приладів обліку, згідно п. 5.18, 15.2 Правил №190.

На підставі вказаного акту Позивачем здійснено розрахунок боргу Абонента за без облікове водокористування у сумі 143 841,85 грн..

Позивач зазначає, що Відповідачем вказану не оплачено, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість, що і стало підставою для звернення з позовом до суду.

8. Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1). Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 2). Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4).

Апеляційний господарський суд, переглядаючи в апеляційному порядку оскаржуване судове рішення, в межах доводів та вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом попередньої інстанції норм матеріального і процесуального права, дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Предметом апеляційного оскарження та, відповідно апеляційного розгляду у цій справі є ухвалене судове рішення в частині правомірності нарахування та стягнення з Відповідача коштів за самовільне безоблікове користування системами централізованого комунального водопостачання.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних мотивів.

Спір у справі стосується стягнення з Відповідача грошових коштів за безоблікове водокористування.

Спірні правовідносини регулюються Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, Господарським процесуальним кодексом України, Законом України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення» (в редакції на час виникнення спірних взаємовідносин), Правилами користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затвердженими наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України 27.06.2008 р. № 190 (надалі Правила № 190).

Правові, економічні та організаційні засади функціонування системи питного водопостачання, спрямовані на гарантоване забезпечення населення якісною та безпечною для здоров`я людини питною водою, врегульовано у Законі України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення» питне водопостачання - діяльність, пов`язана з виробництвом, транспортуванням та постачанням питної води споживачам питної води, охороною джерел та систем питного водопостачання.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення» послуги з централізованого питного водопостачання надаються споживачам підприємством питного водопостачання з урахуванням вимог Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» на підставі договору з: підприємствами, установами, організаціями, що безпосередньо користуються централізованим питним водопостачанням та/або централізованим водовідведенням; підприємствами, установами або організаціями, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких перебуває житловий фонд і до обов`язків яких належить надання споживачам послуг з питного водопостачання та/або централізованого водовідведення; об`єднаннями співвласників багатоквартирних будинків, житлово-будівельними кооперативами та іншими об`єднаннями власників житла, яким передано право управління багатоквартирними будинками та забезпечення надання послуг з водопостачання та/або централізованого водовідведення водовідведення на підставі укладених ними договорів; власниками будинків, що перебувають у приватній власності; індивідуальними і колективними споживачами житлово-комунальних послуг, визначеними Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Договір про надання послуг з питного водопостачання та/або водовідведення укладається безпосередньо між підприємством питного водопостачання та/або водовідведення або уповноваженою ним юридичною чи фізичною особою і споживачем, визначеним у частині першій цієї статті.

Порядок надання споживачам послуг з питного водопостачання та/або водовідведення встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.

Згідно з пунктом 3.1 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27.06.2008 р. № 190 (далі - Правила), розрахунки за спожиту питну воду та скид стічних вод здійснюються на основі показів засобів обліку.

Як зазначалося раніше, між Комунальним підприємством "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради ( Водоканал ) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Флоріт" ( Абонент ) укладено Договір № 12790 про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення від 13.12.2017 р., відповідно до п. 3.1 якого, надання послуг здійснюється Водоканалом в межах добових, місячних та річних норм централізованого питного водопостачання та водовідведення, які визначені відповідно до розрахунку об`ємів послуг ( Додаток № 8 до договору ), а саме: 288 м3/рік; 24 м3/місяць; 0,8 м3/добу.

Відповідно до п. 1 ч.2 ст. 11 Цивільного кодексу України однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір, який в силу вимог ч. 1 ст. 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частина 1 ст. 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 ст. 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з положеннями ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

27.08.2018 р. представниками Позивача проведено обстеження мереж водопостачання та водовідведення об`єкта водоспоживання, що належить Відповідачу, за наслідками якого складено акт № 010310.

В акті зазначено, що на момент проведення перевірки водопостачання даного об`єкта здійснюється через ввід водопроводу d-50 мм від в/мереж, d-80 мм з вулиці Аеропорт. Водомірний вузол встановлений в колодці на території підприємства ( біля майстерень ). Водомір та фільтр, пломба №15296968 не порушена. Антимагнітна пломба не порушена. Кран d-50 мм на обвідній лінії пломба відсутня. Перевіркою встановлено: у приміщенні гаража (майстерні) виконана без облікова врізка d-32 мм до приладу обліку, при перекритті крану на приладі обліку вода в приміщенні гаража не зникає. Представниками Позивача здійснено опломбування крана d-50 мм на обвідній лінії встановлена пломба № 6813316 та опломбовано кран d-32 мм (гаражі) встановлена пломба № 6813360. Таким чином, перевіркою встановлено наступні порушення: відсутнє опломбування крана d-50 мм на обвідній лінії; безоблікова врізка d-32 мм до приладу обліку, що є порушенням п. 3.3, 3.4 Правил № 190. Керівнику підприємства рекомендовано ліквідувати без облікову врізку d-32 мм до приладу обліку у приміщенні (гаража) майстерень строком до 31.08.2018 р.. В акті зазначено, що Абонент несе відповідальність за цілісність та збереженість пломб, приладів обліку, згідно п. 5.18, 15.2 Правил № 190.

Відповідно до п. 3.2 договору у випадку безоблікового водопостачання або водовідведення об`єм послуг, наданих абоненту, визначається за правилами, наведеними в п. 3.11 договору.

В п. 3.11 договору сторони погодили, що у випадку виявлення безоблікового водопостачання та водовідведення: а) з причин, що не залежать від Абонента та зафіксовані в порядку, встановленому п. 6.1.2. Договору - об`єм послуг визначається виходячи із середньодобового об`єму послуг за попередні розрахункові місяці. У разі тривалості роботи приладів і засобів обліку менше 2-х місяців кількість послуг визначається за середньодобовою витратою за період роботи приладів і засобів не менше 15 днів; б) в інших випадках - за пропускною спроможністю труби вводу у відповідності до п. 3.3 Правил № 190.

Відповідно до п. 5.18 Правил споживач відповідає за цілісність та збереження засобів обліку, пломб і деталей пломбування, встановлених представниками територіальних органів Держспоживстандарту та виробником в місцях з`єднань засобів обліку, запірної арматури, манометра та іншого обладнання вузла обліку незалежно від місця його розташування. Знімати засоби обліку, здійснювати будь-які заміни їх частин або зміни положення на водомірному вузлі, де їх встановлено, знімати пломби, накладені органами Держспоживстандарту або виробником, має право лише виробник або споживач за дозволом виробника. У разі самовільних дій споживач сплачує витрату води згідно з пунктами 3.3, 3.4 цих Правил.

Пунктом 3.3 Правил № 190 передбачено, що у разі безоблікового водокористування виробник виконує розрахунок витрат води за пропускною спроможністю труби вводу при швидкості руху води в ній 2,0 м/сек. та дією її повним перерізом протягом 24 годин за добу.

Згідно з п. 3.4 Правил № 190 розрахунковий період при без обліковому водокористуванні встановлюється з дня початку такого користування. Якщо термін початку безоблікового водокористування виявити неможливо, розрахунковий період становить один місяць.

На підставі наведеного вище, враховуючи порушення підприємством Відповідача, здійснено розрахунок по п. 3.3 Правил та згідно з Актом від 27.08.2019 р. № 010310 за 1 місяць та сума донарахування згідно з цим розрахунком становить 143 841,85 грн.

Як вбачається з розрахунку Позивача, для визначення розміру плати за безоблікове водокористування та водовідведення у відповідності до положень Правил 190, місячну кількість води та стічних вод ( якщо невідомо початок без облікового водокористування та водовідведення ) помножено на тариф який діяв в період коли мало таке без облікове водокористування. В свою чергу для встановлення місячної кількості спожитої води та стічних вод спочатку було встановлено добову втрату води чи то як зазначено в п. 3.3. Правил 190 - пропускну спроможність труби вводу при швидкості руху води в ній 2.0 м/сек. та дією її повним перерізом протягом 24 годин за добу. Для визначення зазначеної витрати води Позивач використовував «Таблиці для гідравлічного розрахунку стальних, чавунних, азбестоцементних, пластмасових водопровідних труб» Ф.Л. Шевельова. На даний час використання формул для гідравлічних розрахунків, за якими складено таблиці Шевельова передбачено діючими нормативними документами ( ДБН В.2.5-74 «Водопостачання. Зовнішні мережі та споруди. Основні положення проектування» Додаток К. п. К2 ).

Суд апеляційної інстанції погоджується з доводами Позивача про безпідставність посилання Відповідача на те, що використання Таблиці для гідравлічного розрахунку стальних, чавунних, азбестоцементних, пластмасових водопровідних труб» Ф.Л. Шевельова при розрахунку плати за без облікове водокористування можливе лише за умови якщо це передбачено договором, оскільки як слушно зауважив Позивач - виходячи зі змісту п. 3.2. Правил 190 плата за без облікове водокористування та водовідведення за своїм змістом є позадоговірною платою. В свою чергу, жодного доказу на підтвердження того, що на момент виявлення без облікового водокористування, а саме 27.08.2018 р. водопровідно-каналізаційна система Відповідача являла собою систему трубопроводів з різного матеріалу, Відповідачем надано не було.

При цьому, визначення без облікового водокористуванням вважається не тільки без облікове водоспоживання а й без облікове водовідведення яке полягає: у здійсненні скиду стічних вод через самовільно приєднаній мережі каналізації; у здійснення скиду самовільно спожитої води до існуючих каналізаційних мереж через які відбувається скидання стічних вод на підставі договору (самовільне користування ).

Так, Відповідач здійснював без облікове водовідведення шляхом скидання до існуючих каналізаційних мереж без обліково спожитої води яку він отримував через здійснену ним врізку в мережу водопроводу до засобу обліку та через неопломбований кран обвідної лінії.

Проте, як вірно зазначив Позивач - надані Відповідачем фотокопії є доказом лише факту наявності зазначених зелених насаджень та дерев у Відповідача, і жодним чином не підтверджують факт споживання без облікової води виключно на полив зелених насаджень та дерев та не спростовують факту потрапляння без обліково спожитої води до мереж каналізації.

Колегія суддів апеляційного суду відхиляє доводи Скаржника про сплату ним виставлених Позивачем рахунків за послуги водопостачання та водовідведення, як підставу для відмови в задоволені позову, оскільки вказані рахунки виставлялися не за без облікове водокористування та без облікове водовідведення, а за отримані від Позивача послуги централізованого водопостачання та водовідведення згідно укладено договору, на підставі спожитої води та визначених за показниками вузла обліку та об`ємів стічних вод визначених па підставі положень пункту 3.14. Договору № 12790 на надання послуг з централізованого питного водопостачання та водовідведення.

Крім того, безпідставними є твердження Скаржника про сплив стоку позовної давності.

Так, з акту від 27.11.2015 р. вбачається, що пломба № 2413607 Позивачем не знімалась, а навпаки вона збережена і перебуває на крані обвідної лінії. Перебувала пломба і на обвідній лінії 06.01.2016 р. коли Позивач встановлював та опломбовував новин водомір Відповідача. В свою чергу, про відсутність вказаної пломби Позивач дізнався 27.08.2018 р., коли представниками Позивача, в присутності представника Відповідача, проводилось обстеження інженерного обладнання будинків та споруд на об`єкті водокористування та водовідведення Відповідача розташованого по вул. Аеропорт. 187 в м. Дніпро. Саме під час зазначеного обстеження і було виявлено відсутність пломби № 2413607 на крані обвідної лінії ( попередне опломбування крану здійснено 24.07.2015 р. акт № 061747 ). За результатами вказаного обстеження було складено Акт №010310 від 27.08.2018 р., який підписано представником Відповідача без зауважень з приводу того, що вказана пломба знімалася раніше самим же Позивачем.

Разом з тим, слід зазначити, що предметом позовних вимог Позивача не є вимога щодо відновлення порушеного права шляхом припинення дій пов`язаних з без обліковим водокористуванням та водовідведенням, а є вимога яка стосується оплати такого водокористування та водовідведення. Так Позивачем проведено розрахунок суми боргу за без облікове водокористування і водовідведення та виставлено Відповідачу до сплати акт-рахунок № 167 від 10.10.2018 р. на загальну суму 143 841,85 грн. Вказаний акт-рахунок було направлено Відповідачу листом від 23.10.2018 р.. Проте Відповідач акт-рахунок №167 не оплатив, що і стало підставою для звернення до суду відповідним позовом.

У відповідності до статей 256 та 261 Цивільного кодексу України, строк позовної давності є строком у межах якого особа може звернутися за захистом свого порушеного права і починається строк з моменту коли особа довідалася або повинна бу ла довідатися про порушення свого права.

А отже саме, з моменту відмови оплатити рахунок № 167 від 10.10.2018 р. виставлений за без обліково спожиту воду та водовідведення право Позивача є таким, що порушене і відповідно з цього моменту починається відлік строку позовної давності, а не з моменту про який зазначає Відповідач.

Відповідно до ст. 218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Натомість, матеріали справи не містять доказів сплати Товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Флоріт" заборгованості за безоблікове водокористування у розмірі 143 841,85 грн..

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

9. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

У справі "Руїз Торіха проти Іспанії", ЄСПЛ вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів Скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" ( Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006 р. ).

Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У даній справі суд дійшов висновку, що Скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

З огляду на приписи ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини від 23.02.2006 р." Конвенція застосовується судами України як частина національного законодавства, а практика ЄСПЛ, через рішення якого відбувається практичне застосування Конвенції, застосовується судами як джерело права.

Отже, доводи заявника апеляційної скарги про порушення норм матеріального та процесуального права судом попередньої інстанцій під час прийняття оскаржуваного процесуального документу не знайшли свого підтвердження.

Водночас колегія суддів погоджується з аргументами, викладеними Позивачем у відзиві на апеляційну скаргу, що ґрунтуються на встановлених місцевим господарським судом обставинах справи та відповідають нормам процесуального права, які регулюють спірні правовідносини.

За змістом ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 276 ГПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин та з урахуванням меж розгляду апеляційної скарги в порядку ст. 269 ГПК України, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржуване рішення залишенню без змін.

10. Судові витрати

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, згідно вимог ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на Скаржника.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 269, 270, 273, 275 - 285, 287 ГПК України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Флоріт" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 03.06.2021 р. у справі № 904/4370/20 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від від 03.06.2021 р. у справі № 904/4370/20 залишити без змін.

Судовий збір за розгляд апеляційної скарги покладається на Апелянта Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Флоріт".

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено ст.ст. 286-289 ГПК України.

Головуючий суддя І.М. Кощеєв

Суддя Е.В. Орєшкіна

Суддя О.В. Чус