ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" вересня 2021 р. Справа№ 46/126-б

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Остапенка О.М.

суддів: Копитової О.С.

Сотнікова С.В.

за участю секретаря судового засідання: Добродзій Є.В.

у присутності представників сторін згідно протоколу с/з від 30.09.2021 року

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю "Телекомунікаційні системи" на ухвалу господарського суду міста Києва від 26.04.2021 року

у справі № 46/126-б (суддя Чеберяк П.П.)

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Тріон"

до Державного підприємства "Українські спеціальні системи зв`язку"

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду міста Києва від 26.04.2021 року у справі №46/126-б затверджено звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс, ліквідовано банкрута - ДП "Українські спеціальні системи зв`язку" як юридичну особу у зв`язку із банкрутством, провадження у справі закрито.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою місцевого господарського суду, ТДВ "Телекомунікаційні системи" звернулось безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, з урахуванням поданих уточнень, просить скасувати ухвалу господарського суду міста Києва від 26.04.2021 року у даній справі, а справу передати до суду першої інстанції для продовження розгляду, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.05.2021 року апеляційну скаргу ТДВ "Телекомунікаційні системи" передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Остапенко О.М., судді: Сотніков С.В., Копитова О.С.

Ухвалою суду від 24.05.2021 року відкладено вирішення питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ТДВ "Телекомунікаційні системи" на ухвалу господарського суду міста Києва від 26.04.2021 року у справі №46/126-б, повернення даної апеляційної скарги або залишення її без руху до надходження матеріалів справи до Північного апеляційного господарського суду та витребувано у господарського суду міста Києва матеріали справи №46/126-б за заявою ТОВ "Тріон" до ДП "Українські спеціальні системи зв`язку" про визнання банкрутом.

02.06.2021 року супровідним листом господарського суду міста Києва №46/126-б/4436/2021 від 31.05.2021 року матеріали справи №46/126-б надійшли до Північного апеляційного господарського суду.

Ухвалою суду від 07.06.2021 року поновлено скаржнику строк для подання апеляційної скарги, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТДВ "Телекомунікаційні системи" на ухвалу господарського суду міста Києва від 26.04.2021 року у справі №46/126-б, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до розгляду на 24.06.2021 року за участю повноважних представників учасників провадження у справі.

У поданому через відділ документального забезпечення суду відзиві на апеляційну скаргу представник ДСНС просить залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Ухвалою суду від 24.06.2021 року відкладено розгляд справи на 19.08.2021 року на підставі ст. 216 ГПК України.

До дати судового засідання через відділ документального забезпечення суду від представника ТДВ "Телекомунікаційні системи" надійшло клопотання про продовження строку розгляду апеляційної скарги, а від арбітражного керуючого Стук І.М. - відзив на апеляційну скаргу, в якому остання просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Судове засідання, призначене на 19.08.2021 року, не відбулось у зв`язку з перебуванням головуючого судді Остапенка О.М. на лікарняному.

Після виходу головуючого судді Остапенка О.М. з лікарняного та суддів Копитової О.С. і Сотнікова С.В. з відпустки ухвалою суду від 30.08.2021 року призначено справу до розгляду на 23.09.2021 року за участю повноважних представників учасників провадження у справі.

До дати судового засідання через відділ документального забезпечення суду від представника скаржника надійшли заперечення на відзив ліквідатора, від ДСНС - заперечення на заперечення скаржника на відзив ліквідатора, а від арбітражного керуючого Стук І.М.- клопотання про розгляд справи без її участі.

Судове засідання, призначене на 23.09.2021 року, не відбулось у зв`язку з перебуванням судді Копитової О.С. 23.09.2021 року у відпустці.

Після виходу судді Копитової О.С. з відпустки ухвалою суду від 24.09.2021 року призначено розгляд справи №46/126-б на 30.09.2020 року за участю повноважних представників учасників провадження у справі.

Представник скаржника в судовому засіданні 30.09.2021 року вимоги апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити, скасувати ухвалу господарського суду міста Києва від 26.04.2021 року у даній справі, а справу передати до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Представник ДСНС в судовому засіданні 30.09.2021 року, проти вимог скаржника, викладених в апеляційній скарзі, заперечував, просив залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Представники інших учасників провадження у справі в судове засідання не з`явились, причини неявки суду не повідомили. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи не направляли.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

30.09.2021 року оголошено вступну та резолютивну частини постанови Північного апеляційного господарського суду у даній справі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства та заслухавши пояснення представників учасників провадження у справі, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а ухвалу господарського суду міста Києва від 26.04.2021 року у справі №46/126-б - залишити без змін, виходячи з наступного.

Згідно зі статтею 270 ГПК України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Разом з тим, 21.04.2019 року набрав чинності Кодекс України з процедур банкрутства від 18.10.2018 року №2597-VIII, який введено в дію 21.10.2019 року, відтак в даному випадку застосуванню підлягають положення Кодексу України з процедур банкрутства.

Як вбачається з матеріалів справи, у провадженні господарського суду міста Києва перебуває справа №46/126-б про банкрутство ДП "Українські спеціальні системи зв`язку", провадження у якій порушено ухвалою суду від 14.06.2011 року за заявою ТОВ "Тріон", розпорядником майна боржника призначено арбітражного керуючого Мирутенка М.М.

Ухвалою попереднього засідання господарського суду міста Києва від 12.12.2011 року затверджено реєстр вимог кредиторів боржника.

Постановою господарського суду міста Києва від 04.12.2013 року ДП "Українські спеціальні системи зв`язку" визнано банкрутом, відкрито відносно нього ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Мирутенка М.М.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 13.05.2015 року задоволено клопотання арбітражного керуючого Мирутенка М.М. про дострокове припинення повноважень ліквідатора банкрута та призначено ліквідатором ДП "Українські спеціальні системи зв`язку" арбітражного керуючого Дейнеку М.І.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 16.01.2017 року задоволено клопотання Державної служби України з надзвичайних ситуацій, замінено кредитора у справі - Міністерство надзвичайних ситуацій України його право наступником - Державною службою України з надзвичайних ситуацій.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 30.01.2017 року задоволено клопотання Державної служби України з надзвичайних ситуацій, усунуто арбітражного керуючого Дейнеку М.І. від виконання обов`язків ліквідатора ДП "Українські спеціальні системи зв`язку" та призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Стук І.М.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.03.2017 року задоволено заяву Державної служби України з надзвичайних ситуацій про виключення майна з ліквідаційної маси, зобов`язано ліквідатора банкрута виключити з ліквідаційної процедури банкрута майно, зазначене в інвентаризаційних описах 1-4, 6 за 2014 рік.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 04.06.2018 року задоволено заяву ТОВ "Сервісний центр Кенвуд" про заміну кредитора, замінено кредитора - ТОВ "Тріон" його правонаступником - ТОВ "Сервісний центр Кенвуд".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.10.2018 року задоволено клопотання ГУ ПФУ в м. Києві про заміну сторони правонаступником, замінено кредитора - Центральне об`єднане управління ПФУ в місті Києві його правонаступником - ГУ ПФУ в м. Києві.

07.05.2020 року до господарського суду міста Києва надійшов на затвердження звіт ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Стук І.М. та ліквідаційний баланс банкрута.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 25.01.2021 року, з урахуванням ухвали від 02.03.2021 року про виправлення описки, задоволено заяву ТДВ "Телекомунікаційні системи" про заміну сторони правонаступником, замінено кредитора у справі - ТОВ "Сервісний центр Кенвуд" його правонаступником - ТДВ "Телекомунікаційні системи".

За наслідками розгляду поданого ліквідатором на затвердження звіту ухвалою господарського суду міста Києва від 26.04.2021 року у даній справі №46/126-б затверджено звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс, ліквідовано банкрута - ДП "Українські спеціальні системи зв`язку" як юридичну особу у зв`язку із банкрутством, провадження у справі закрито.

Приймаючи вищевказану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що ліквідатором були виконані всі дії, передбачені законодавством про банкрутство, чинним станом на дату введення ліквідаційної процедури, здійснені всі можливі заходи, спрямовані на пошук та виявлення майна банкрута, а також з відсутності майнових активів банкрута для задоволення вимог кредиторів.

ТДВ "Телекомунікаційні системи" з даною ухвалою суду не погоджується та в апеляційній скарзі посилається на передчасність подання ліквідатором та затвердження судом першої інстанції звіту ліквідатора, оскільки ліквідатором не проведено всіх дій для захисту інтересів кредиторів, зокрема щодо притягнення засновника боржника до субсидіарної відповідальності, не вжито заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходяться у третіх осіб, що полягає у поверненні грошових коштів, безпідставно отриманих попередніми ліквідаторами у якості оплати грошової винагороди за реалізоване майно банкрута, а також на порушення ліквідатором порядку реалізації майна, а саме: безпідставне та необґрунтоване списання майна боржника, що не передбачено чинним законодавством про банкрутство.

Переглядаючи в апеляційному порядку законність винесення оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 Кодексу України з процедур банкрутства ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження: приймає у своє відання майно боржника, забезпечує його збереження; виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута; проводить інвентаризацію та визначає початкову вартість майна банкрута; аналізує фінансовий стан банкрута; виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута; формує ліквідаційну масу; заявляє до третіх осіб вимоги щодо повернення банкруту сум дебіторської заборгованості; має право отримувати кредит для виплати вихідної допомоги працівникам, які звільняються внаслідок ліквідації банкрута, який відшкодовується згідно з цим Кодексом позачергово за рахунок коштів, одержаних від продажу майна банкрута; з дня визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури повідомляє працівників банкрута про звільнення та здійснює його відповідно до законодавства України про працю. Виплата вихідної допомоги звільненим працівникам банкрута провадиться ліквідатором у першу чергу за рахунок коштів, одержаних від продажу майна банкрута, або отриманого для цієї мети кредиту; заявляє в установленому порядку заперечення щодо заявлених до боржника вимог поточних кредиторів за зобов`язаннями, які виникли під час провадження у справі про банкрутство і є неоплаченими; подає до суду заяви про визнання недійсними правочинів (договорів) боржника; вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб; передає в установленому порядку на зберігання документи банкрута, які відповідно до нормативно-правових актів підлягають обов`язковому зберіганню; продає майно банкрута для задоволення вимог, внесених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Кодексом; повідомляє про своє призначення державний орган з питань банкрутства в десятиденний строк з дня прийняття рішення господарським судом та надає державному реєстратору в електронній формі через портал електронних сервісів юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відомості, необхідні для внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, у порядку, встановленому державним органом з питань банкрутства; у разі провадження банкрутом діяльності, пов`язаної з державною таємницею, вживає заходів з ліквідації режимно-секретного органу; веде реєстр вимог кредиторів; подає в установленому порядку та у випадках, передбачених Законом України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення", інформацію до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення; здійснює дії щодо скасування реєстрації випуску акцій, передбачені законодавством, якщо організаційно-правовою формою юридичної особи - банкрута є акціонерне товариство; здійснює інші повноваження, передбачені цим Кодексом.

З поданого ліквідатором звіту, а також наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що з метою виявлення майна чи інших активів банкрута ліквідатором були направлені запити до компетентних органів, зокрема, до ГУ ДПС у м. Києві, ГУ Держпродспоживслужби у м. Києві, Державна авіаційна служба України, Державна інспекція України з безпеки на морському та річковому транспорті, Головного сервісного центру МВС у м. Києві, ПАТ "УКРЗАЛІЗНИЦЯ", ПАТ "Національний депозитарій України", Державної архітектурно-будівельної інспекції України, Державного підприємства Український інститут інтелектуальної власності "Укрпатент", підрозділу примусового виконання рішень ГУ Юстиції у місті Києві, Державної служба статистики України, ГУ статистики у м. Києві, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку України, Державної інспекції сільського господарства у м. Києві, Управління ДАІ ГУ УМВС У м. Києві.

Одержані ліквідатором відповіді від зазначених органів свідчать про відсутність у банкрута майнових активів, які належать йому на праві власності або повного господарського відання та які можуть бути включенні до ліквідаційної маси.

Згідно інформаційної довідки Державного реєстру речових прав на нерухоме майна та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за банкрутом нерухоме майно не зареєстровано.

Відповідно до інформації, наявної на веб-порталі Укрпатенту, відомості щодо наявності у боржника об`єктів інтелектуальної власності відсутні.

Крім того, ліквідатором також не було виявлено залишку грошових коштів на рахунках банкрута. Виявлені рахунки банкрута в банківських установах були закрито.

22.03.2017 року ліквідатором банкрута видано наказ про проведення інвентаризації майнових активів банкрута та створення інвентаризаційної комісії.

З метою виконання частини 6 статті 41 Закону про банкрутство (в редакції, чинній на час проведення ліквідаційної процедури) попередньому ліквідатору арбітражному керуючому Дейнеці М.І. було направлено листи від 15.02.2017 року №15/02-17/10-01 про передачу бухгалтерської та іншої документації, печаток і штампів, матеріальних цінностей банкрута.

У відповідь за запит арбітражний керуючий Дейнека М.І. зазначив про відсутність у нього бухгалтерської та іншої документації, про не проведення ним інвентаризації та використання даних інвентаризації від 14.04.2014 року, проведеної арбітражним керуючим Мирутенком М.М.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.03.2017 року задоволено заяву Державної служби України з надзвичайних ситуацій про виключення майна з ліквідаційної маси, зобов`язано ліквідатора банкрута виключити з ліквідаційної процедури банкрута майно, зазначене в інвентаризаційних описах 1-4,6 за 2014 рік.

Згідно із наказом ДП "Українські спеціальні системи зв`язку" від 12.06.2017 року №2, інвентаризацію матеріальних цінностей вказаного підприємства проведено 19.06.2017 року.

З метою збереження майна ДП "Українські спеціальні системи зв`язку", ліквідатор арбітражний керуючий Стук І.М. передала, а Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві прийняло на зберігання зазначене майно, що підтверджується договором зберігання від 19.06.2017 року та актом приймання-передачі майна 19.06.2017 року.

Після проведення інвентаризації майна боржника та на виконання вимог ухвали Господарського суду міста Києва від 27.03.2017 року наказом ДП "Українські спеціальні системи зв`язку" від 24.11.2017 року №24/11-17/129 з ліквідаційної маси банкрута виключено майно, зазначене в інвентаризаційних описах №№1-4, 6 за 2014.

У зв`язку з тим, що попереднім ліквідатором Дейнекою М.І. бухгалтерська документація та матеріальні цінності не передавались, ліквідатором банкрута проведено інвентаризацію фактичної наявності майна, при проведенні якої виявлено нестачу майна банкрута, у зв`язку з чим ліквідатор звернувся до Національної поліції України з проханням розпочати кримінальне провадження та внести до Єдиного реєстру розслідувань відомості про наявність у діяннях арбітражного керуючого Дейнеки М.І. ознак кримінального правопорушення, передбаченого статтями 185, 190, 191,192, 197, 365-2,367 КК України.

Разом з тим, 24.04.2020 року Слідче управління ГУ Національної поліції у м. Києві листом №9514/125/23/1-2020 повідомило ліквідатора про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків досудового розслідування.

Під час інвентаризації від 19.06.2017 року було виявлено майно, що входить до ліквідаційної маси (меблі).

Як вбачається з листа суб`єкта оціночної діяльності Дубик О.О. від 05.07.2017 року, здійснивши попереднє обстеження майна, що пропонується до оцінки, було встановлено, що вказане майно знаходяться переважно у незадовільному стані (наявні механічні пошкодження, місцями вздуття шару ДСП від вологи, відсутність частини елементів - ручок, окремих дверцят, масове послаблення механізмів та з`єднувальних елементів внаслідок природного старіння матеріалу). Проведення відновлювальних робіт неможливе або недоцільне. На думку оцінювача, вірогідність реалізації зазначеного майна вкрай низька.

На основі даного висновку та наявності негативного стану майна, непридатного для використання, інвентаризаційною комісією у складі ліквідатора банкрута та представника ДСНС прийнято рішення від 12.07.2017 року про його списання.

Колегія суддів під час перегляду справи в апеляційному порядку зазначає, що хоча списання майна боржника не передбачено чинним законодавством про банкрутство, однак, з огляду на те, що вказане майно, включене до ліквідаційної маси, знаходиться в неробочому розукомплектованому стані і проводити оцінку майна недоцільно у зв`язку з тим, що вартість від його продажу буде меншою ніж витрати на його оцінювання та реалізацію, керуючись принципом процесуальної економії, розумністю та раціональністю, з метою уникнення затягування строків ліквідаційної процедури, колегія суддів не вбачає в даному конкретному випадку порушень з боку ліквідатора, які б слугували підставою для скасування оскаржуваної ухвали місцевого господарського суду.

Таким чином, за результатами проведення ліквідаційної процедури, у зв`язку з фактичною відсутністю у банкрута майнових активів кредиторська заборгованість банкрута не погашалась.

Посилання скаржника на не вжиття заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходяться у третіх осіб, що полягає у поверненні грошових коштів, безпідставно отриманих попередніми ліквідаторами у якості оплати грошової винагороди за реалізоване майно банкрута є необґрунтованими та судом відхиляються з огляду на таке.

В матеріалах справи містяться звіти арбітражного керуючого Дейнеки М.І про хід ліквідаційної процедури від 07.07.2016 року №07/1, від 12.10.2016 року №12/10, в яких ліквідатором зазначено, що кошти у розмірі 137 500,00 грн., отримані від реалізації частини майна банкрута, було спрямовано на погашення поточних витрат в ліквідаційної процедурі та оплату послуг ліквідатора, зокрема: 13 750,00 - винагорода торгуючої організації за проведення аукціону, 103 916,78 грн. - оплата послуг арбітражного керуючого Мирутенка М.М. за період з 29.07.2011 року по 12.05.2015 року та 21 083,22 грн. - часткова оплата послуг арбітражного керуючого Дейнеки М.І. за період з 13.05.2015 року по січень 2016 року.

Як зазначає скаржник в апеляційній скарзі розміри винагороди арбітражного керуючого Мирутенка М.М. та Дейнеки М.І. не схвалені/погоджені комітетом кредиторів, не розглядались та не затверджувались судом, то підлягають поверненню як безпідставно отримані.

Разом з тим, судом апеляційної інстанції встановлено, що арбітражним керуючим Дейнекою М.І. вказані дії було доведено до відома комітету кредиторів і згідно протоколу комітету кредиторів №13 від 11.11.2016 року, копія якого наявна в матеріалах справи, звіт ліквідатора було одноголосно схвалено та визнано роботу задовільною та такою, що не порушує інтереси кредиторів.

Вказані обставини були встановлені також ухвалою господарського суду міста Києва від 30.01.2017 року у даній справі, залишеною без змін постановами Київського апеляційного господарського суду від 11.04.2017 року та Вищого господарського суду України від 07.11.2017 року.

При цьому, жодних заперечень з боку представника ТОВ "Тріон" (голови комітету кредиторів боржника), кінцевим правонаступником якого є ТДВ "Телекомунікаційні системи", щодо розподілу отриманих від реалізації майна боржника коштів протокол не містить.

Таким чином, судова колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги з наведених мотивів.

Згідно із ч. 2. ст. 61 Кодексу України з процедур банкрутства під час здійснення своїх повноважень ліквідатор має право заявити вимоги до третіх осіб, які відповідно до законодавства несуть субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями боржника у зв`язку з доведенням його до банкрутства. Розмір зазначених вимог визначається з різниці між сумою вимог кредиторів і ліквідаційною масою.

У разі банкрутства боржника з вини його засновників (учасників, акціонерів) або інших осіб, у тому числі з вини керівника боржника, які мають право давати обов`язкові для боржника вказівки чи мають можливість іншим чином визначати його дії, на засновників (учасників, акціонерів) боржника - юридичної особи або інших осіб у разі недостатності майна боржника може бути покладена субсидіарна відповідальність за його зобов`язаннями.

Відтак, підставою для ініціювання притягнення посадових осіб банкрута до субсидіарної відповідальності - є наявність вини останніх в банкрутстві такого боржника.

При цьому, на переконання колегії суддів, аналіз наведеної норми свідчить саме про право ліквідатора притягувати посадових осіб банкрута до субсидіарної відповідальності, а не відповідний обов`язок.

Як вбачається з матеріалів справи, за результатами проведення ліквідаційної процедури ліквідатором складено Висновок щодо наявності (відсутності) підстав для субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями ДП "Українські спеціальні системи зв`язку" за вих. №04/08-2020/129-02 від 04.08.2020 року, згідно якого ліквідатором за результатами аналізу матеріалів справи, зокрема і рішення господарського суду міста Києва від 20.03.2009 року у справі, №8/109, на підставі якого у боржника виникла заборгованість перед ініціюючим кредитором, встановлено відсутність підстав для субсидіарної відповідальності органу управління (засновника) за зобов`язаннями ДП "Українські спеціальні системи зв`язку".

Жодних обставин, з яким закон пов`язує можливість притягнення посадових осіб банкрута до субсидіарної відповідальності, як-то доведення підприємства до банкрутства, свідоме виведення майна боржника з ліквідаційної маси, судом не встановлено.

Отже, твердження скаржника про передчасність подання ліквідатором та затвердження судом першої інстанції звіту ліквідатора, оскільки ліквідатором не проведено всіх дій для захисту інтересів кредиторів, зокрема щодо притягнення засновника боржника до субсидіарної відповідальності є безпідставним та таким, що не відповідає фактичним обставинам справи.

Згідно ч. 1 ст. 65 Кодексу України з процедур банкрутства після завершення всіх розрахунків з кредиторами ліквідатор подає до господарського суду звіт та ліквідаційний баланс, до якого додаються: відомості за результатами інвентаризації майна боржника та перелік ліквідаційної маси; відомості про реалізацію об`єктів ліквідаційної маси з посиланням на укладені договори купівлі-продажу; копії документів, що підтверджують відчуження активів боржника під час ліквідаційної процедури (у тому числі протоколи про проведення аукціону, договори купівлі-продажу, акти приймання-передачі майна, акти про придбання майна на аукціоні тощо); реєстр вимог кредиторів з даними про розміри погашених вимог кредиторів; документи, що підтверджують погашення вимог кредиторів; довідка архівної установи про прийняття документів, які відповідно до закону підлягають довгостроковому зберіганню; для акціонерних товариств - розпорядження про скасування реєстрації випуску акцій, видане Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку; для емітентів боргових цінних паперів - звіт про результати погашення цінних паперів.

Ліквідація боржника - це припинення існування суб`єкта підприємницької діяльності, визнаного господарським судом банкрутом. Ліквідаційна процедура, як стадія провадження у справі про банкрутство, є однією з найбільш ймовірних та прогнозованих процедур, які застосовуються до неплатоспроможного боржника та є механізмом виведення з ринку нерентабельних та неперспективних підприємств.

Правильне завершення ліквідаційної процедури є основним завданням ліквідатора, який, з урахуванням покладених на нього законом повноважень повинен наполегливо та добросовісно працювати упродовж всієї процедури ліквідації.

Звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс є підсумковими документами, які підтверджують належне проведення ліквідатором всіх необхідних заходів ліквідаційної процедури, вчинення адекватних дій щодо виявлення кредиторів та активів боржника, за результатами розгляду яких суд приймає ухвалу про ліквідацію боржника та закриття провадження у справі.

Кодексом України з процедур банкрутства передбачена певна сукупність дій, яку необхідно вчинити ліквідатору в ході ліквідаційної процедури та перелік додатків, які додаються до звіту ліквідатора і є предметом дослідження в судовому засіданні за підсумками ліквідаційної процедури, що проводиться за участю кредиторів (комітету кредиторів); подання звіту та ліквідаційного балансу здійснюється ліквідатором за наслідком всіх проведених ним дій в ході ліквідаційної процедури. Обов`язком ліквідатора є здійснення всієї повноти заходів спрямованих на виявлення активів боржника, при цьому ні у кого не повинен виникати обґрунтований сумнів, щодо їх належного здійснення (принцип безсумнівної повноти дій ліквідатора у ліквідаційній процедурі).

Аналогічний принцип передбачався Законом про банкрутство.

На необхідності дотримання зазначеного принципу неодноразово зверталася увага Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду під час касаційного перегляду судових рішень (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 08.05.2018 року у справі №904/5948/16, від 02.07.2019 року у справі №5011-46/1733-2012, від 12.09.2019 року у справі №914/3812/15, від 28.11.2019 року у справі №18/1971/12, від 27.02.2020 року у справі №910/21227/16).

Принцип безсумнівної повноти дій ліквідатора встановлює, зокрема, критерій обґрунтованості сумнівів щодо повноти дій ліквідатора, таким чином покладає на особу, яка оспорює дотримання цієї домінанти, обов`язок обґрунтовувати, що саме не вчинив ліквідатор і як це вплинуло на результат формування ліквідаційної маси (висновки викладені у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 06.06.2018 року у справі №904/4863/13, від 28.11.2019 року у справі № 904/6144/16).

Слід зазначити, що ухвала суду про затвердження звіту ліквідатора і ліквідаційного балансу є за своєю правовою природою судовим рішенням, яке підсумовує хід ліквідаційної процедури, в якому необхідно повно відобразити обставини, що мають значення для даної справи. Затверджуючи звіт ліквідатора, господарський суд повинен дати оцінку належності проведення ліквідатором всієї ліквідаційної процедури, дотримання ним черговості задоволення вимог кредиторів, відповідності законодавству про банкрутство всіх обов`язкових додатків до звіту ліквідатора, зокрема, оцінити повноту пошуку, виявлення майнових активів банкрута, для включення їх в ліквідаційну масу, дати оцінку діям ліквідатора щодо пошуку, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб, надати оцінку повноті реалізації ліквідатором активів боржника, а також з`ясувати чи здійснювались ліквідатором заходи для виявлення та повернення дебіторської заборгованості банкрута. Висновки суду про встановлені обставини і їх правові наслідки повинні бути вичерпними, відповідати дійсності та підтверджуватися достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Розглядаючи ліквідаційний баланс та звіт ліквідатора, в судовому засіданні господарський суд перевіряє обґрунтованість, правомірність та повноту дій ліквідатора, а також, достовірність змісту ліквідаційного балансу (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.10.2020 у справі №28/29-б-43/212-2012, від 08.08.2019 у справі №922/2817/18, від 12.09.2019 у справі №914/3812/15).

Суд акцентує, що завданням ліквідатора у ліквідаційній процедурі є не проста констатація факту відсутності майна, а дієвий і належний пошук майна банкрута. Отже, під час ліквідаційної процедури, ліквідатор має здійснювати заходи спрямовані на пошук, виявлення і повернення майна, яке перебуває у третіх осіб. Крім того, ліквідатор має здійснювати обґрунтовані і логічні дії, а також здійснювати запити до відповідних органів, з врахуванням минулої діяльності банкрута. При цьому, кількість запитів не є критерієм якості роботи ліквідатора. Таким критерієм є наповнення ліквідаційної маси (постанова Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 31.10.2018 року у справі №903/975/14).

Звіт та ліквідаційний баланс, як підсумковий документ, що подається ліквідатором господарському суду в зв`язку з закінченням ліквідаційної процедури, не може бути затверджений господарським судом у відсутності доказів аналізу ліквідатором первісної бухгалтерської документації боржника, а також, у відсутності аналізу судом дій ліквідатора щодо виявлення майна банкрута що підлягає включенню до ліквідаційної маси, а також, його дій щодо пошуку нерухомого, рухомого майна банкрута і дебіторської заборгованості (висновок про застосування норм права, який викладений у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 29.03.2018 року у справі №Б-39/134-10, від 26.07.2018 року у справі №904/9631/15).

В силу положень ч. 7 ст. 64 Кодексу України з процедур банкрутства вимоги, не погашені у зв`язку з недостатністю майна, вважаються погашеними.

Частиною 3 ст. 65 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що якщо ліквідатор не виявив майнових активів, що підлягають включенню до складу ліквідаційної маси, він зобов`язаний подати господарському суду ліквідаційний баланс, який засвідчує відсутність у банкрута майна.

Розглянувши поданий суду на затвердження звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс банкрута, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судова колегія дійшла висновку про вичерпність та повноту здійснення дій у ліквідаційній процедурі та вжиття належних заходів з виявлення майна боржника.

Таким чином, оскільки майнових активів банкрута для задоволення вимог кредиторів не виявлено, боржника визнано банкрутом ,а ліквідаційна процедура триває понад вісім років, звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс банкрута представлені суду, виконані всі необхідні дії на стадії ліквідації банкрута, передбачені як Законом про банкрутство, так і Кодексом України з процедур банкрутства, а також враховуючи відсутність нерозглянутих заяв чи клопотань у справі, місцевий господарський суд дійшов вірного висновку про наявність підстав для затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу ДП "Українські спеціальні системи зв`язку" та закриття провадження у справі.

Таким чином, доводи апелянта щодо порушення судом норм процесуального права також не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи в апеляційному порядку.

За вказаних обставин, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що ухвалу прийнято у відповідності до норм чинного законодавства, доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, безпідставні, необґрунтовані, спростовуються матеріалами справи та правильності висновків суду першої інстанції не спростовують, а відтак підстав для її задоволення та скасування оскаржуваної ухвали не вбачається.

Керуючись статтями 255, 269, 270, 271, 273, 275, 276, 281-284 ГПК України та Кодексом України з процедур банкрутства, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю "Телекомунікаційні системи" на ухвалу господарського суду міста Києва від 26.04.2021 року у справі №46/126-б залишити без задоволення.

2. Ухвалу господарського суду міста Києва від 26.04.2021 року у справі №46/126-б залишити без змін.

3. Копію постанови суду надіслати учасникам провадження у справі.

4. Справу повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку, строки та випадках, передбачених ст.ст. 286-291 ГПК України та ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства.

Повний текст постанови підписано 18.10.2021 року після виходу суддів Копитової О.С. та Сотнікова С.В. з відпустки.

Головуючий суддя О.М. Остапенко

Судді О.С. Копитова

С.В. Сотніков