Господарський суд
Житомирської області
________________________________________________________________________
_______________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" жовтня 2021 р. м. Житомир Справа № 906/252/21

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Соловей Л.А.

при секретарі судового засідання: Пеньківській О.В.,

за участю представників сторін:

від позивача: Оніщук В.М., довіреність від 09.12.2020 №1-2515;

від відповідача: Слободяник П.В. - адвокат, довіреність від 26.09.2020,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі справу

за позовом Акціонерного товариства "Укртрансгаз" (м.Київ)

до Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Коростишівгаз" (м.Коростишів Житомирської області)

про стягнення 11956605,97грн,

з перервою в судовому засіданні з 14.09.2021 до 05.10.2021, згідно ч.2 ст.216 ГПК України.

Акціонерне товариство "Укртрансгаз" звернулось до суду з позовом до Приватного акціонерного товариство по газопостачанню та газифікації "Коростишівгаз" про стягнення заборгованості в сумі 11956605,97грн, яка виникла на підставі договору транспортування природного газу № від 19.09.18, з яких: 9958061,86грн заборгованості з оплати добових небалансів, 1095266,59грн пені, 368602,89грн 3% річних та 534674,63грн інфляційних втрат.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем зобов`язань з компенсації добових небалансів природного газу, які, на думку позивача, мають сплачуватись відповідачем на підставі договору № від 19.09.18 транспортування природного газу за виставленими позивачем рахунками.

Ухвалою господарського суду від 11.03.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 06.04.2021.

30.03.2021 від Приватного акціонерного товариство по газопостачанню та газифікації "Коростишівгаз" надійшов відзив на позовну заяву, згідно з яким відповідач позовні вимоги в частині сплати вартості послуги врегулювання добового небалансу не визнає та зазначає, що відповідно до редакції додаткової угоди №3 до договору № транспортування природного газу така послуга, як врегулювання добового небалансу відповідачем не замовлялася і щодо такого предмету договору сторони не домовлялися. Враховуючи, що сторонами не погоджено предмет договору транспортування (потужностей додатків №1, №2 та обсягу транспортування газу), тому такий договір не створює юридичних наслідків (а.с.137-142).

05.04.2021 на адресу суду від Акціонерного товариства "Укртрансгаз" надійшла відповідь на відзив, у якій позивач просить відхилити викладені відповідачем доводи з огляду на те, що сторони визначили предмет договору, а саме: транспортування природного газу (в т.ч. визначено послуги, які надаються на виконання договору) та інші істотні умови договору, відповідно до ст. 180 ГК України. Додаток №1 (розподіл потужності) та додаток 2 (транспортування) до договору є виключно конкретизацією умов договору в частині послуг, визначених договором. Визнання договору неукладеним може мати місце на стадії укладення договору, а не його виконання, при цьому відповідач вчиняв фактичні дії щодо виконання договору, в т.ч. підписав акти приймання-передачі природного газу на ГРС, підписав акти наданих послуг та здійснював оплату послуг (добового балансування). Факт визнання укладеним договору вже встановлено рішенням Господарського суду Житомирської області по справі № 906/857/19, яке набрало законної сили про стягнення з ПАТ "Коростишівгаз" на користь AT "Укртрансгаз" 7767171,05грн заборгованості з оплати добових небалансів за період з березня по червень 2019 року, 42 096,15 грн - 3% річних та 490 191,80 гри - пені (а.с.148-154).

Ухвалою господарського суду від 06.04.2021 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів, по 09.06.2021 (включно); відкладено підготовче засідання на 13.05.2021.

У засіданні 13.05.2021 судом оголошено перерву до 09.06.2021, згідно з ч.5 ст.183 ГПК України, для надання можливості відповідачу подати заперечення на відповідь на відзив.

У запереченні на відзив, яке надійшло на електронну адресу суду 31.05.2021 відповідач додатково вказав, що відсутність додатків №1 та № 2 до договору, свідчить про його неукладення (а.с.170-171).

Ухвалою від 09.06.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу №906/252/21 до судового розгляду по суті на 27.07.2021.

Ухвалою господарського суду від 27.07.2021 розгляд справи по суті відкладено на 14.09.2021.

14.09.2021 представник відповідача подав додаткове пояснення, у якому зазначено, що відповідач не замовляв доступ до потужності на добу наперед, а тому додатки 1 і 2 належало підписати обов`язково, як невід`ємні частини договору. Також вказано, що оскільки Укртрансгаз є монополістом, то він мав переважний вплив на процес укладання договору та на зміст його положень. Непідписання додатків 1,2 до договору, на думку відповідача, призвело до неузгодженості істотних договірних умов щодо надання послуг балансування і така неузгодженість при вирішенні судом спору про стягнення заборгованості за надання відповідних послуг має тлумачитися проти Укртрансгазу.

При цьому, відповідач посилається на постанови Верховного суду від 17.02.2021 у справі №624/467/17, від 07.12.2018 у справі №910/22058/17, від 10.09.2020 у справі №916/3201/19, від 28.07.2021 у справі №927/1041/19 (а.с.195-196).

У судовому засіданні 14.09.2021 з розгляду справи по суті оголошено перерву до 05.10.2021, згідно ч.2 ст.216 ГПК України.

Представник позивача в судовому засіданні 05.10.2021 позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача проти позову заперечив з мотивів викладених у відзиві на позовну заяву та запереченні на відповідь на відзив.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

19.09.2018 року між Публічним акціонерним товариством "Укртрансгаз", що здійснює діяльність на підставі ліцензії НКРЕ на транспортування природного, нафтового газу і газу (метану) вугільних родовищ трубопроводами (оператор/позивач) та Приватним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації "Коростишівгаз" (замовник/відповідач), керуючись Законом України "Про ринок природного газу" та Кодексом газотранспортної системи, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року №2493 (в тексті договору Кодекс ГТС), укладено договір № транспортування природного газу (а.с.19-28), відповідно до умов якого, оператор надає замовнику послуги транспортування природного газу на умовах, визначених у цьому договорі, а замовник сплачує оператору встановлену в цьому договорі вартість таких послуг (п.2.1 договору).

Згідно з п.2.3 договору послуги, які можуть бути надані замовнику за цим договором: - послуга замовленої потужності в точках виходу до/з газотранспортної системи (розподіл потужності); - послуги фізичного транспортування природного газу газотранспортною системою на підставі підтверджених номінацій (транспортування); - послуги балансування обсягів природного газу, які подаються до газотранспортної системи і відбираються з неї (балансування).

Обсяг послуг, що надаються за цим договором (крім послуг балансування), визначається підписанням додатку 1 до цього договору (розподіл потужності) та/або додатку 2 (транспортування) (п.2.4 договору).

30.11.2018 сторонами було підписано Додаткову угоду №1, 28.12.2018 - додаткову угоду №2, 01.05.2021 - додаткову угоду №3 та 27.12.2019 - додаткову угоду №4 (29-40).

Відповідно до п.2.1 договору (у редакції додаткової угоди №3 від 01.05.2019), оператор надає замовнику послуги транспортування природного газу на умовах, визначених у цьому договорі, а замовник сплачує оператору встановлені в цьому договорі вартість такої послуги та плат (за їх наявності), які виникають при його виконанні.

Послуги надаються на умовах, визначених у Кодексі газотранспортної системи, з урахуванням особливостей, передбачених цим договором. Замовник погоджується з тим, що обов`язковою умовою надання послуги є доступ замовника до інформаційної платформи на підставі Правил надання доступу до інформаційної платформи, розміщених на веб-сайті оператора. Підписанням цього договору замовник підтверджує, що він ознайомлений із Правилами надання доступу до інформаційної платформи, розміщеними на веб-сайті оператора, та надає згоду на їх застосування та дотримання. Замовник усвідомлює, що порушення ним зазначених Правил позбавляє його права пред`являти претензії до оператора з приводу якості послуги та покладає на нього зобов`язання з відшкодування оператору шкоди або збитків, завданих такими діями або бездіяльністю замовника (п.2.2 договору у редакції додаткової угоди № 3 від 01.05.2019).

Обсяг послуги, що надається за цим договором, визначається підписанням додатку 1 до цього договору (розподіл потужності) та/або додатку 2 (розподіл потужності з обмеженнями), крім надання доступу до потужності на період однієї газової доби (п. 2.3. договору у редакції додаткової угоди № 3 від 01.05.2019).

Приймання-передача газу, документальне оформлення та подання звітності оператору здійснюються відповідно до вимог Кодексу (п.2.5 договору).

Відповідно до п.2.6 договору замовник має виконувати вимоги, визначені в Кодексі, подавати газ в точках входу та/або приймати газ у точках виходу в обсягах, встановлених договором, протягом погоджених термінів, а також оплачувати послуги на умовах, зазначених у договорі.

Оператор має виконувати вимоги, визначені в Кодексі, приймати газ в точках входу та/або передавати газ у точках виходу в обсягах, встановлених договором, протягом погоджених термінів (п.2.7 договору).

Згідно із п.2.8 Договору додатки 1, 2, 3 є невід`ємною частиною цього договору. При цьому, додаток 3 укладається у випадку, коли замовником послуг є оператор газорозподільної системи, прямий споживач, газодобувне підприємство або виробник біогазу.

Судом встановлено, що додатки за №№1, 2 та 3 (необхідність складення яких передбачена додатковою угодою №3 від 01.05.2019 до договору) сторонами не укладались.

У п.3.1 договору сторони погодили, що оператор зобов`язаний, зокрема, своєчасно надавати послуги належної якості; розміщувати на своєму веб-сайті чинні тарифи, вартість послуг балансування, типовий договір транспортування природного газу і Кодекс; приймати номінації та реномінації, а також заявки на розподіл потужності від замовника відповідно до умов, встановлених кодексом; виконувати інші обов`язки та користуватися правами, передбаченими Кодексом та чинним законодавством України.

Оператор має право, серед іншого, стягувати із замовника додаткову плату у разі перевищення розміру договірної потужності та/або за недотримання вимог щодо якості газу, який передається ним в газотранспортну систему, в порядку, визначеному цим договором (п.3.2 договору).

Щодо обов`язків замовника, то такі сторонами погоджено у п.4.1 договору, зокрема, своєчасно та в повному обсязі оплачувати вартість наданих йому послуг; дотримуватися обмежень, встановлених договором та Кодексом; негайно виконувати розпорядження диспетчерської служби оператора; вчасно збалансовувати своє портфоліо балансування; здійснювати своєчасну та повну оплату за перевищення розміру договірної потужності, плату за добовий небаланс, плату за нейтральність балансування; здійснити у термін до 5 робочих днів з дня виставлення рахунка оплату вартості добових небалансів, якщо загальна вартість щодобових негативних небалансів протягом звітного газового місяця перевищує загальну вартість щодобових позитивних небалансів замовника протягом звітного газового місяця.

Замовник має право, зокрема, замовляти транспортування та одержувати з газотранспортної системи обсяги природного газу, що відповідають його підтвердженим номінаціям/реномінаціям (п.4.2 договору).

Порядок комерційного обліку природного газу (у тому числі приладового) та перевірки комерційних вузлів обліку, а також порядок приймання-передачі природного газу в точках входу/виходу до/з газотранспортної системи та визначення і перевірки параметрів якості в цих точках здійснюється сторонами відповідно до вимог Кодексу та з урахуванням цього договору (п.5.1 договору).

Окремим додатком 3 до цього договору між оператором та замовником, який є оператором газорозподільної системи/прямим споживачем/газовидобувним підприємством/виробником біогазу, інших видів газу з альтернативних джерел, визначається перелік комерційних вузлів обліку газу, встановлених на всіх фізичних точках входу/виходу до відповідного замовника (п.5.4 договору).

На кожну фізичну точку входу/виходу до/з газотранспортної системи складається акт розмежування балансової належності газопроводів та експлуатаційної відповідальності сторін, який має містити схему потоків газу через вузол обліку природного газу (далі ВОГ), його місце розташування на схемі, межу балансової належності та за необхідності схематичне позначення іншого обладнання чи засобів вимірювальної техніки (далі ЗВТ) (п.5.5 Договору).

У п.п.7.1-7.3 договору сторонами погоджено, що вартість послуг балансування розраховується за фактичною вартістю, яка визначається відповідно до порядку, встановленого Кодексом. Оператор розміщує інформацію про чинні тарифи та базову ціну газу на своєму веб-сайті: www.utg.ua. Тарифи, передбачені пунктом 7.1, є обов`язковими для сторін з дати набрання чинності постановою Регулятора щодо їх встановлення. Визначена на їх основі вартість послуг застосовується сторонами при розрахунках за послуги згідно з умовами Договору.

Відповідно до п.9.1 договору сторони дійшли згоди, що у разі виникнення у замовника добового небалансу оператор здійснює купівлю/продажу природного газу замовника в обсягах добового небалансу.

У разі виникнення у замовника негативного добового небалансу оператор здійснює продаж замовнику, а останній купівлю в оператора природного газу в обсягах негативного добового небалансу за ціною, яка встановлюється розділом XIV Кодексу. У разі виникнення у замовника позитивного добового небалансу оператор здійснює купівлю у замовника, а останній продаж природного газу оператору в обсягах позитивного добового небалансу за ціною, яка встановлюється розділом XIV Кодексу (п.9.2 договору).

Розбіжності щодо вартості добових небалансів підлягають урегулюванню відповідно до умов цього договору або в суді (п.9.6 договору).

Згідно із п.11.4 договору врегулювання щодобових небалансів оформлюються одностороннім актом за підписом оператора на весь обсяг щодобових небалансів. В акті зазначаються щодобові обсяги небалансів, а також ціни, за якими оператор врегулював щодобові небаланси (у розрізі кожної доби).

Судом встановлено, що позивач за результатами співставлення остаточних алокацій подач/відборів відповідачем природного газу до/з газотранспортної системи за період липень-грудень 2019 року виявив наявність у відповідача небалансів як різниці між вказаними алокаціями подач/відборів природного газу, на підставі чого здійснив розрахунок остаточних обсягів добового небалансу відповідача за кожну газову добу звітного місяця та визначив його остаточну плату за такі добові небаланси за кожну газову добу і сумарно за звітний місяць, а саме:

- за липень 2019 виявлено остаточні обсяги добових небалансів у розмірі 138899,00 тис.куб.м. на загальну суму 864406,99грн;

- за серпень 2019 у розмірі 123879,00тис.куб.м. на загальну суму 913775,33грн;

- за вересень 2019 у розмірі 138831,00тис.куб.м. на загальну суму 763923,16грн;

- за жовтень 2019 у розмірі 317746,00тис.куб.м. на загальну суму 1800476,48грн;

- за листопад 2019 у розмірі 352328,00тис.куб.м. на загальну суму 2351522,89грн;

- за грудень 2019 у розмірі 437068,00тис.куб.м. на загальну суму 3263957,01грн;

На підтвердження наявності у відповідача небалансів як різниці між вказаними алокаціями подач/відборів природного газу, позивачем надані односторонні акти та коригуючі акти врегулювання щодобових небалансів (а.с.41-42, 44-45, 47-78, 50-51, 53-54, 56-57), а також довідки позивача про добові небаланси відповідача за липень-грудень 2019 року (а.с.84-95), акти приймання-передачі природного газу, оформлені між сторонами за липень-грудень 2019 року (а.с.118-123), реєстри файлів завантаження до Інформаційної платформи (а.с.59-83).

Крім цього, у матеріалах справи містяться рахунки №07-2019- від 31.07.2019 на суму 864406,99грн.; №08-2019- від 31.08.2019 на суму 913775,33грн; №09-2019- від 30.09.2019 на суму 763923,16грн; №10-2019- від 31.10.2019 на суму 1800476,48грн; №11-2019- від 30.11.2019 на суму 2351522,89грн; №12-2019- від 31.12.2019 на суму 3263957,01грн (а.с.43, 46, 49, 52, 55, 58).

У зв`язку з неоплатою вказаних рахунків, Акціонерне товариство "Укртрансгаз" звернулось до Господарського суду Житомирської області з даним позовом про стягнення з Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Коростишівгаз" 11956605,97грн, з яких: 9958061,86грн заборгованості з оплати добових небалансів, 1095266,59грн пені, 368602,89грн 3% річних та 534674,63грн інфляційних втрат.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню у повному обсязі з огляду на наступне.

Правове регулювання взаємовідносин оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, а також визначення правових, технічних, організаційних та економічних засад функціонування газорозподільних систем здійснюється Кодексом газотранспортної системи, Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 №2496, а також Законом України "Про ринок природного газу", Цивільним та Господарським кодексами України.

Пунктами 7, 45 ч.1 ст.1 Закону України "Про ринок природного газу" визначено, що газотранспортна система технологічний комплекс, до якого входить окремий магістральний газопровід з усіма об`єктами і спорудами, пов`язаними з ним єдиним технологічним процесом, або кілька таких газопроводів, якими здійснюється транспортування природного газу від точки (точок) входу до точки (точок) виходу; транспортування природного газу - господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і пов`язана з переміщенням природного газу газотранспортною системою з метою його доставки до іншої газотранспортної системи, газорозподільної системи, газосховища, установки LNG або доставки безпосередньо споживачам, але що не включає переміщення внутрішньопромисловими трубопроводами (приєднаними мережами) та постачання природного газу.

Транспортування природного газу здійснюється на підставі та умовах договору транспортування природного газу в порядку, передбаченому кодексом газотранспортної системи та іншими нормативно-правовими актами. За договором транспортування природного газу оператор газотранспортної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги транспортування природного газу на період та умовах, визначених у договорі транспортування природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газотранспортної системи встановлену в договорі вартість послуг транспортування природного газу. Типовий договір транспортування природного газу затверджується Регулятором (ч.ч.1, 2 ст.32 Закону України "Про ринок природного газу").

Регламентом функціонування газотранспортної системи України є Кодекс газотранспортної системи, затверджений постановою НКРЕКП №2493 від 30.09.2015. Кодекс також визначає правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газотранспортної системи України.

Згідно із п.2 глави 1 розділу IV Кодексу ГТС правовідносини між оператором газотранспортної системи та оператором установки LNG / оператором газосховища / газовидобувним підприємством /оператором газорозподільної системи / прямим споживачем щодо одержання доступу до потужності, надання послуг із транспортування, у тому числі вчинення дій з врегулювання добових небалансів у газотранспортній системі, регулюються договором транспортування природного газу, укладеним відповідно до Типового договору транспортування природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року №2497.

Відповідно до п.1 глави 1 Розділу VIII Кодексу одержання доступу до потужності, надання послуг із транспортування, у тому числі послуг балансування системи, є складовими послуги транспортування природного газу та здійснюються виключно на підставі договору транспортування. Оператор газотранспортної системи не має права відмовити в укладенні договору транспортування за умови дотримання заявником вимог щодо його укладення, передбачених цим розділом.

Договір транспортування є документом, який регулює правовідносини між оператором газотранспортної системи і окремим замовником послуг транспортування.

Отже, нормами чинного законодавства визначено, що транспортування природного газу може здійснюватися лише в межах газотранспортної системи, на підставі договору, укладеного з оператором газотранспортної системи.

В силу положень п.5 глави 1 розділу І Кодексу договір транспортування договір, укладений між оператором газотранспортної системи та замовником послуг транспортування природного газу на основі типового договору транспортування природного газу, затвердженого Регулятором, згідно з яким оператор газотранспортної системи надає замовнику одну чи декілька складових послуг транспортування природного газу (замовлення розподілу потужності, замовлення транспортування природного газу, послуга балансування) на період та умовах, визначених у такому договорі, а замовник послуг транспортування оплачує оператору газотранспортної системи вартість отриманих послуг (послуги).

У додатковій угоди №3 до договору № транспортування природного газу від 19.09.2018 року сторони визначили, що обсяг послуги, що надається за цим договором, визначається підписанням додатку 1 до цього договору (розподіл потужності) та/або додатку 2 (розподіл потужності з обмеженнями), крім надання доступу до потужності на період однієї газової доби.

Отже, сторони, укладаючи договір, обумовили між собою необхідність документального підтвердження надання усіх послуг за договором (у разі їх надання).

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства (частина перша статті 14 ЦК України).

Згідно з частиною 1 статті 626, частиною 1 статті 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (статті 629 ЦК України).

Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За змістом частини другої, третьої статті 180 ГК України господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Як предмет договору цивільно-правова теорія розуміє необхідні за цим договором дії, що призводять до бажаного для сторін результату, тобто такий результат визначає, про що саме домовилися сторони.

У розумінні положень цивільного законодавства договір спрямований на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, тобто виникнення цивільного правовідношення, яке, у свою чергу, може включати певні права та обов`язки, виконання яких призводить до бажаного для сторін результату. Однак усі вони (права та обов`язки) не можуть охоплюватися предметом договору, оскільки можуть стосуватися як різноманітних умов договору, так і бути наслідком укладення договору, який є підставою їх виникнення. При цьому значення предмета договору може набувати основна дія (дії), що вчинятиметься сторонами і забезпечить досягнення мети договору.

Отже, предмет договору визначається у момент його укладення, без нього не може існувати договору, а тому не може виникати зобов`язання; предмет договору має відображати головну сутність договору даного виду.

Аналогічні правові висновки викладені у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 07.12.2018 у справі №910/22058/17.

Також, відповідну правову позицію викладено в ухвалі Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 10 вересня 2020 року у справі №916/3201/19.

Укладаючи договір транспортування природного газу сторони узгодили, що предметом відповідного договору є: послуги замовленої потужності в точках входу та виходу до/з газотранспортної системи (розподіл потужності); послуги фізичного транспортування природного газу газотранспортною системою на підставі підтверджених номінацій (транспортування); послуги балансування обсягів природного газу, які подаються до газотранспортної системи і відбираються з неї (балансування).

Вказані послуги надаються оператором на умовах, визначених у Кодексі газотранспортної системи, з урахуванням особливостей, передбачених цим договором.

При цьому, проаналізувавши умови договору, суд наголошує, що перелік послуг, зазначених у договорі, є вичерпним та не передбачає вчинення сторонами дій щодо врегулювання саме добових небалансів, натомість додаток №1 (розподіл потужності) та додаток №2 (транспортування) не укладались.

У матеріалах справи відсутні та позивачем не надано докази на підтвердження наявності між сторонами договору, який би регулював відносини саме щодо врегулювання добових небалансів, оплата за які є предметом цього позову (не подано докази, які б свідчили про внесення до діючого договору відповідних змін, з метою приведення його в відповідність до чинного Кодексу ГТС).

Враховуючи вищевикладене, суд вважає безпідставним посилання позивача в обґрунтування заявлених вимог на умови укладеного між сторонами договору транспортування природного газу від 19.09.2019 №, оскільки зазначений договір не передбачає порядку оплати добових небалансів.

Правові висновки щодо обов`язковості документального оформлення факту надання послуг балансування та їх заявленого обсягу при стягненні сум заборгованості за послуги з балансування, обов`язковості з доказової точки зору факту понесення витрат оператора газотранспортної системи, пов`язаних із здійсненням балансування обсягів природного газу в заявлені ним періоди, так само як і розміру заявленої до стягнення вартості послуг балансування, наведені в постанові Верховного Суду від 20.03.2019 у справі №916/2090/16, які мають бути враховані судом першої інстанції в силу частини 4 статті 236 ГПК України.

Крім того, суд вважає за необхідне відмітити, що додані до позовної заяви односторонні акти врегулювання щодобових небалансів за газовий місяць не містять відомостей про джерела внесення в них інформації. Так само як і коригуючі акти врегулювання щодобових небалансів за газовий місяць не містять пояснень чому відбулися коригування, тим самим ставлять під сумнів достовірність інформації, зазначеної в основних актах (аналогічна правова позиція про відсутність у позивача права складати односторонні коригуючі акти про надані послуги викладена у постановах Верховного Суду у справах №927/276/18 від 04.12.2018 року, №924/447/18 від 10.04.2019 року, №920/344/18 від 12.06.2019 року, №922/1382/18 від 09.10.2019 року.).

Також судом встановлено, що позивачем не виконано вимог Кодексу ГТС, які регулюють вчинення балансуючих дій. Так, пункт 3 Глави 3 розділу XIV Кодексу ГТС містить імперативну норму, що оператор газотранспортної системи вчиняє балансуючі дії, шляхом купівлі та продажу короткострокових стандартизованих продуктів та/або використання послуг балансування, однак, матеріали справи не містять доказів, які свідчать про купівлю короткострокових стандартизованих продуктів та/або використання послуг балансування.

Згідно з ст.35 Закону України "Про ринок природного газу" правила балансування повинні бути справедливими, недискримінаційними, прозорими та обумовленими об`єктивними чинниками. Такі правила мають відображати реальні потреби газотранспортної системи з урахуванням ресурсів у розпорядженні оператора газотранспортної системи. Такі правила мають бути засновані на ринкових принципах та мають створювати економічні стимули для балансування обсягів закачування і відбору природного газу самими замовниками. Розмір плати за небаланси замовників визначається виходячи із обґрунтованих та реальних витрат оператора газотранспортної системи, пов`язаних із здійсненням балансування. При визначенні розміру плати за небаланси замовників не допускається перехресне субсидіювання між замовниками, у тому числі шляхом збільшення вартості приєднання нових об`єктів замовників до газотранспортної системи. Оператор газотранспортної системи повинен забезпечити замовників безкоштовною, достатньою, своєчасною та достовірною інформацією про статус балансування в межах інформації, що знаходиться у розпорядженні оператора газотранспортної системи у відповідний момент часу. Така інформація має надаватися відповідному замовнику в електронному форматі.

Відповідно до п.3 глави 1 розділу V Кодексу ГТС оператор газотранспортної системи для забезпечення надійної та безпечної експлуатації газотранспортної системи, зокрема, здійснює заходи фізичного балансування.

У розділі XIII Кодексу ГТС (Фізичне балансування) визначено, що замовник послуг транспортування зобов`язаний подавати та відбирати до/з газотранспортної системи природний газ в обсягах, які виникають на підставі умов укладених договорів постачання природного газу, договору транспортування природного газу, технічної угоди та підтверджених номінацій.

Замовники послуг транспортування зобов`язані своєчасно врегульовувати свої небаланси. Оператор газотранспортної системи надає послуги балансування виключно з метою підтримання звичайного рівня функціонування газотранспортної системи в разі недотримання замовниками послуг транспортування своїх підтверджених номінацій.

Якщо існує загроза цілісності газотранспортної системи, оператор газотранспортної системи вживає таких заходів: 1) купівлю-продаж природного газу за короткостроковими договорами в точці, в якій відбувається передача природного газу, а в разі відсутності такої можливості - за конкурсною процедурою та за ринковими цінами; 2) регулювання обсягу надходження газу в газотранспортну систему (точки входу та/або виходу) у випадках, передбачених Національним планом дій та цим Кодексом; 3) регулювання обсягу природного газу, який знаходиться в газотранспортній системі; 4) регулювання обсягу природного газу, який зберігається у газосховищах, які знаходяться в управлінні оператора газотранспортної системи.

Оператор газотранспортної системи має право зарезервувати частину діючої ємності газосховища, потужності закачування та відбору газосховища, що необхідні для виконання ним обов`язків з балансування системи.

Особливі умови, які стосуються використання оператором газотранспортної системи зарезервованої діючої ємності газосховища, потужності закачування та відбору газосховищ, визначаються договором зберігання природного газу.

Технічна угода, що укладається між оператором газосховища та оператором газотранспортної системи, визначає засади управління оператором газотранспортної системи оперативним балансовим рахунком та обсяг природного газу, який може бути взаємно обмінений між вказаними операторами з метою вирівнювання різниць між обсягами, визначеними в номінаціях, і обсягами, фактично направленими до/з газотранспортної системи, а також засади вирівнювання сальдо оперативного балансового рахунку.

Замовник послуг транспортування не відповідає за небаланс, якщо це спричинено діями оператора газотранспортної системи (п.9 глави 3 розділу XIV Кодексу ГТС).

Оператор газотранспортної системи зобов`язаний здійснювати балансування в економний, прозорий та недискримінаційний спосіб, виходячи із обґрунтованих та реальних витрат, забезпечуючи замовників безкоштовною, достатньою, своєчасною та достовірною інформацією про статус балансування.

Разом з тим, АТ "Укртрансгаз" не надано суду доказів вчинення дій з балансування газотранспортної системи.

Таким чином, у зв`язку з тим, що законодавством визначено процедуру подачі та відібрання газу до/з газотранспортної системи шляхом вчинення Оператором ГТС (позивачем) конкретних дій по врегулюванню обсягів газу в газотранспортній системі, а докази вчинення відповідних дій зі сторони позивача не надані, суд дійшов висновку, що надання таких послуг позивачем не доведено.

Судом відхиляються доводи позивача про те, що непідписання додатків № 1, 2, до договору не позбавило відповідача можливості фактичного використання природного газу, оскільки саме посилання позивача на можливість використання не є тим аргументом, який може спростувати відсутність врегулювання договірних відносин у спірній частині. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 22.06.2021 у справі № 908/3104/19.

Також суд вважає безпідставними доводи позивача про те, що факт визнання укладеними додаткових угод встановлено Господарським судом Житомирської області під час прийняття рішення у справі №906/857/19 (яким з аналогічних правових підстав задоволено позов про стягнення заборгованості з оплати добових небалансів за інший період), оскільки у вказаній справі судом не досліджувалось питання щодо неукладення договору за відсутності додатків №1 та №2 .

Статтею 73 ГПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1 ст.86 ГПК України).

Враховуючи все наведене вище, позивачем не доведено належними та допустимими доказами існування у відповідача заборгованості в сумі 9958061,86грн з оплати добових небалансів за період з липня по грудень 2019 року, а відтак, недоведеними є також і похідні вимоги про стягнення з відповідача 3% річних, інфляційних та пені.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

Судові витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено: 13.10.21

Суддя Соловей Л.А.

Віддрукувати: 1 - у справу;

2 - позивачу (рек.)

- відповідачу (рек.)