номер провадження справи 15/150/21
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.10.2021 Справа № 908/2375/21

м. Запоріжжя

Господарський суд Запорізької області у складі судді Горохова І.С., розглянувши матеріали

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Авісметіз-Запоріжжя, 69037, м. Запоріжжя, бул. Т. Шевченка, буд. 6

до відповідача Комунального підприємства «Запоріжремсервіс» Запорізької міської ради, 69006, м. Запоріжжя, вул. Добролюбова, буд 23А

про стягнення коштів

за участю секретаря судового засідання Пікалова І.С.

за участю представників сторін та учасників процесу:

від позивача Ференець О.Є., адвокат, ордер серія АР № 1061101 від 07.09.2021;

від відповідача Яковенко В.І. адвокат, ордер АР № 1065010 від 08.10.2021;

установив

16.08.2021 до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю Авісметіз-Запоріжжя, м. Запоріжжя до відповідача Комунального підприємства «Запоріжремсервіс» Запорізької міської ради, м. Запоріжжя про стягнення заборгованості за договором № 659-ПР/2019 від 20.11.2019 про надання послуг поточного ремонту в сумі 61 981,95 грн, з яких: основна заборгованість в розмірі 49 989,00 грн, пеня у розмірі 3874,64 грн, 3% річних у розмірі 2231,02 грн, інфляційні втрати у розмірі 5887,29 грн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.08.2021, справу № 908/2375/21 передано на розгляд судді Горохову І.С.

Ухвалою суду від 25.08.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/2375/21, присвоєно справі номер провадження № 15/150/21. Справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання призначено на 08.09.2021 о/об 11:00 год.

07.09.2021 на адресу суду надійшло клопотання про перенесення судового засідання, оскільки представник приймає участь в іншій справі № 332/966/21 про що свідчить судова повістка про виклик до суду. Розгляд справи відкладався.

Позов обґрунтовано тим, що між позивачем та відповідачем було укладено договір на надання послуг поточного ремонту. На підтвердження виконання робіт, між позивачем та відповідачем були підписані довідка про вартість виконаних будівельних робіт та акт приймання виконаних робіт. У строк визначений умовами договору відповідач оплату наданих послуг не здійснив. Позивач просить стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості з урахуванням пені, 3% річних та інфляційних втрат.

08.10.2021 до суду надійшло клопотання відповідача про визнання позову про стягнення коштів за договором № 659-ПР/2019 від 20.11.2019, та вирішення питання про повернення позивачу 50% судового збору.

У судовому засіданні 08.10.2021 представник відповідача підтримав раніше заявлене клопотання про визнання позову.

У судовому засіданні 08.10.2021 здійснювався звукозапис судового процесу за допомогою програмно-апаратного комплексу Акорд.

08.10.2021 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд установив.

20 листопада 2019 року між Комунальним підприємством «Запоріжремсервіс» Запорізької міської ради (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Авісметіз-Запоріжжя» (підрядник) було укладено договір № 659-ПР/2019 на надання послуг поточного ремонту.

Згідно з п.п. 1.1. договору позивач зобов`язався за дорученням відповідача власними та залученими силами і засобами надати Відповідачеві послуги код ДК 2015:0-6 поточний ремонт (поточний ремонт під`їзду № 1-4 житлового будинку № 52 по вул. Перемоги у м. Запоріжжя - часткова заміна проводки та арматури).

Ціну послуг, що надаються позивачем, сторони обумовили в п.п. 2.1. договору на рівні 49 989,00 грн.

У підпунктах 4.1. і 4.5. Ддговору сторони визначили, що оплата наданих послуг здійснюється на підставі підписаних замовником довідок про вартість виконаних підрядних робіт за формою КБ-3, КБ-2в протягом шістдесяти календарних днів після підписання вищезгаданих форм шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок підрядника.

Виконуючі взяті на себе за Договором зобов`язання, Позивач виконав поточний ремонт зазначених вище об`єктів, що підтверджується підписаними сторонами 16 грудня 2019 року довідкою про вартість виконаних будівельних робіт (ф. КБ-3), а також актом приймання виконаних робіт (ф. КБ-2в).

Відповідач у строк до 14 лютого 2020 року зобов`язаний був перерахувати на поточний рахунок позивача 49 989,00 грн оплати за надані послуги.

Однак відповідач зобов`язання з оплати наданих послуг не виконав.

Враховуючи неналежне виконання відповідачем взятих на себе договірних зобов`язань позивач звернувся з позовом до господарського суду.

Щодо правомірності заявленого позову, суд наводить наступну позицію.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України є, зокрема, договори. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ч. 1 ст. 14 Цивільного кодексу України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Статтею 173 Господарського кодексу України передбачено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно з ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Позивачем належним чином виконано свій обов`язок за договором № 659-ПР/2019 про що свідчать договірна ціна на будівництво, локальний кошторис на будівельні роботи № 2-1-1, підсумкова відомість ресурсів до локального кошторису № 2-1-1, розрахунок загальновиробничих витрат до локального кошторису № 2-1-1, дефектний акт, довідка про вартість виконаних робіт за грудень 2019 (форма КБ-3) підписана та скріплена печатками обох сторін, акт приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2019 року (форма № КБ-2в) підписана та скріплена печатками обох сторін без зауважень.

У свою чергу відповідач обов`язок з оплати наданих послуг з урахуванням умов п. 4.1, 4.5 договору не виконав.

Відповідно до приписів ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

За приписами ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За порушення строків оплати коштів за виконанні роботи, позивач просить сягнути з відповідача пеню у розмірі 3874,64 грн за період з 15.02.2020 по 15.08.21020.

Неустойкою (штрафом, пенею), відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України, є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею, зокрема, є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 9.4. Договору сторони визначили, що в випадку порушення замовником термінів оплати виконаних робіт згідно п. 4.1 він сплачує підряднику пеню в розмірі 0,05 % від суми заборгованості, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент прострочення зобов`язань.

Згідно з частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Позивачем заявлено до стягнення з відповідача пеню за період з 15 лютого 2020 року по 15 серпня 2020 року.

Пеня за період з 15 лютого 2020 року до 23 квітня 2020 року розраховується за ставкою 0,05%, а за період з 24 квітня 2020 року по 15 серпня 2020 року - в розмірі подвійної ставки НБУ, що діяла у відповідний період, адже щоденна ставка, розрахована за вказаною формулою, є меншою за 0,05%.

Перевіривши розрахунок пені, суд вважає її розмір обґрунтованим.

У зв`язку з простроченням відповідачем грошового зобов`язання, позивачем також заявлено вимоги про стягнення з відповідача 3% річних в розмірі 2231,02 грн за загальний період з 15.02.2020 по 10.08.2021 та суми інфляційних втрат в розмірі 5887,29 грн за період лютий 2020 року по червень 2021 року.

За приписами ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд перевірив розрахунок 3% річних та інфляційних втрат за допомогою ІПС "Законодавство" визнав виконаними їх правильно.

08.10.2021 відповідачем подано клопотання про визнання позову.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 46 ГПК України, крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу: відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

У судовому засідання представник відповідача підтримала подане клопотання про визнання позову та зазначила, що позов визнається щодо усіх заявлених позовних вимог.

Відповідно до ст. 191 ГПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи законні інтереси інших осіб суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Ураховуючи визнання відповідачем позову, і таке визнання не суперечить закону, оскільки прострочення виконання обов`язку з оплати наданих послуг підтверджується обставинами справи та наданими доказами, а також роз`яснення судом сторонам наслідків відповідних процесуальних дій, суд ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 ГПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 252 ГПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Враховуючи надходження клопотання відповідача про перенесення сурового засідання, розгляд справи по суті 08.09.2021 не здійснювався.

Таким чином, суд роз`яснює позивачу про те, що за умови надходження заяви про повернення з Державного бюджету України 50 % судового збору, сплаченого при поданні позову до господарського суду, судом буде розглянуто заяву та постановлено відповідну ухвалу.

Статтею 124 Господарського процесуального кодексу України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Відповідно до статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

У частинах першій, другій статті 126 ГПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до частини 8 статті 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Отже, право сторони, яка має намір отримати за результатами розгляду спору по суті відшкодування витрат на професійну правничу допомогу за рахунок іншої сторони, виходячи з положень статей 124, 129 ГПК України, кореспондується з її обов`язками: по-перше, зазначити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла або очікує понести у зв`язку із розглядом справи у першій заяві по суті спору; по-друге, заявити про це до закінчення судових дебатів у справі; по-третє, подати до суду докази на підтвердження розміру таких витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Враховуючи наведене, позивач повідомив, що з метою стягнення з відповідача заборгованості за договором в судовому порядку позивачем було укладено договір про надання професійної правничої допомоги з Адвокатським об`єднанням «Фінанси та право» № 03/08 від 05.08.2021.

З урахуванням таких факторів, як: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціна позову та значенням справи для сторони; вартість професійної правничої допомоги, наданої на етапі підготовки справи до слухання (з`ясування обставин справи з клієнтом та формування правової позиції, вивчення первинних документів по справі, які були надані клієнтом, а також складання позовної заяви разом із детальним розрахунком повної суми заборгованості - штрафні санкції, відсотки, інфляційні втрати) було узгоджено сторонами в сумі 3000,00 грн та визначено в рахунку на оплату. Факт надання правничої допомоги засвідчується актом приймання-передачі наданих послуг № 1, а факт оплати цих послуг заявником платіжним дорученням № 316 від 12.08.2021 з відміткою банку.

Відповідно до п. 9 ч. 3 ст. 162 ГПК України попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи, додано до позовної заяви.

Згідно з п.10 ч. 3 ст. 162 ГПК України позивач підтвердив, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача з тим самим предметом та з цих самих підстав.

З урахуванням наведеного судові витрати зі сплати витрат на професійну правничу допомогу у сумі 3000,00 грн підлягають присудженню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 73-80, 123, 126, 129, 202, 232, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив

Позов задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Комунального підприємства «Запоріжремсервіс» Запорізької міської ради (вул. Добролюбова 23-а, м. Запоріжжя, Запорізька область, 69006, ідентифікаційний код юридичної особи 22144952) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Авісметіз-Запоріжжя» (бул. Т. Шевченко буд. 6, м. Запоріжжя, Запорізька область, ідентифікаційний код юридичної особи 35449872) суму основного боргу за договором № 659-ПР/2019 від 20.11.2019 у розмірі 49 989,00 грн (сорок дев`ять тисяч дев`ятсот вісімдесят дев`ять гривень 00 коп.), пеню у розмірі 3874,64 грн (три тисячі вісімсот сімдесят чотири гривні 64 коп.), 3% річних у розмірі 2231,02 грн (дві тисячі двісті тридцять одна гривня 02 коп.), інфляційні нарахування в розмірі 5887,29 грн (п`ять тисяч вісімсот вісімдесят сім гривень 29 коп.). Видати наказ.

Стягнути з Комунального підприємства «Запоріжремсервіс» Запорізької міської ради (вул. Добролюбова 23-а, м. Запоріжжя, Запорізька область, 69006, ідентифікаційний код юридичної особи 22144952) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Авісметіз-Запоріжжя» (бул. Т. Шевченко буд. 6, м. Запоріжжя, Запорізька область, ідентифікаційний код юридичної особи 35449872) судовий збір у розмірі 1135,00 грн (одна тисяча сто тридцять п`ять гривень 00 коп.), витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн (три тисячі гривень 00 коп.). Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 13 жовтня 2021 року.

Суддя І. С. Горохов