ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"19" жовтня 2021 р. м. Київ Справа № 911/3039/21

Суддя Бабкіна В.М., розглянувши заяву Фізичної особи-підприємця Татаренкова Артема Володимировича про забезпечення позову у справі

за позовом Фізичної особи-підприємця Татаренкова Артема Володимировича ( АДРЕСА_1 )

до Товариства з обмеженою відповідальністю «СІМ АГРО» (08340, Київська обл., Бориспільський р-н, сільрада Гнідинська, Садівниче товариство «Калина», вул. Медова, 10),

про стягнення 2037024,70 грн.,

Без виклику представників учасників

встановив:

До господарського суду Київської області надійшла позовна заява б/н від 12.10.2021 р. (вх. № 3014/21 від 18.10.2021 р.) Фізичної особи-підприємця Татаренкова Артема Володимировича до Товариства з обмеженою відповідальністю «СІМ АГРО» про стягнення 2037024,70 грн.

Разом із позовною заявою до господарського суду Київської області Фізичною особою-підприємцем Татаренковим Артемом Володимировичем було подано заяву б/н від 12.10.2021 р. (вх. № 306/21 від 18.10.2021 р.) про забезпечення позову, відповідно до якої ФОП Татаренков А.В. просив суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на розрахунковий рахунок ТОВ «СІМ АГРО» НОМЕР_1 , а також на усе майно, що належить йому на праві власності.

Розглянувши заяву ФОП Татаренкова А.В. б/н 12.10.2021 р. (вх. № 306/21 від 18.10.2021 р.) про забезпечення позову, проаналізувавши норми господарського процесуального законодавства України, суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Подана заява не відповідає вимогам Господарського процесуального кодексу України з наступних підстав.

За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч. 5 ст. 139 Господарського процесуального кодексу України до заяви про забезпечення позову додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Частиною 2 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України визначено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

У відповідності до пп. 3 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставки судового збору за подання до господарського суду заяви про забезпечення позову встановлюється у такому розмірі: 0,5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 9 Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Судовий збір сплачується до територіальних органів Державної казначейської служби України; платники судового збору у платіжних документах на перерахування судового збору повинні в рядку «одержувач» зазначити найменування територіального органу казначейської служби за місцем знаходження господарського суду, який розглядає справу.

Для зарахування коштів судового збору до спеціального фонду державного бюджету Державною казначейською службою України відкриваються спеціальні рахунки в розрізі усіх її територіальних підрозділів. Судовий збір може бути перерахований через будь-яку установу банку чи відділення зв`язку із зазначенням необхідних реквізитів.

У зв`язку із цим суд повинен перевірити, щоб платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою, що додаються до заяви, містили відомості про те, за яку саме заяву (скаргу, дію) сплачується судовий збір.

Наведений правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.09.2020 р. у справі № 9901/144/20.

Приписами ч. 4 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Поряд з цим, постановою Правління Національного банку України № 22 від 21.01.2004 р. затверджено Інструкцію про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті (далі - Інструкція), яка встановлює загальні правила, види і стандарти розрахунків клієнтів банків та банків у грошовій одиниці України на території України, що здійснюються за участю банків.

Положеннями Інструкції встановлено вимоги про заповнення розрахункових документів.

Положеннями п. 3.7 Інструкції визначено, що реквізит «Призначення платежу» платіжного документа заповнюється платником так, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів отримувачу. Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства України. Платник відповідає за дані, що зазначені в реквізиті платіжного доручення «Призначення платежу».

З викладеного вбачається, що розрахунковий документ про перерахування судового збору додається до заяви (скарги) і має містити відомості про те, яка саме заява (скарга, дія) оплачується судовим збором.

На офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет (http://court.gov.ua/fair/) в розділі «судовий збір» зазначено платiжнi реквiзити для перерахування судового збору при зверненні до господарського суду Київської області та приклад заповнення графи «Призначення платежу» в платіжному документі.

Як доказ сплати судового збору за подання заяви ФОП Татаренкова А.В. про забезпечення позову до господарського суду Київської області заявник подав суду платіжне доручення № 718 від 13.10.2021 р., в розділі призначення платежу якого зазначено: "*;101;; Судовий збір / за позовом ФОП Татаренкова А.В., Господарський суд Київської області за 2021;;;".

Отже, зазначене платіжне доручення за своїм змістом підтверджує сплату судового збору за подання до господарського суду позову ФОП Татаренкова А.В., а не за подання до господарського суду Київської області ФОП Татаренковим А.В. заяви про забезпечення позову.

За вказаних обставин, платіжне доручення № 718 від 13.10.2021 р. про сплату судового збору не є належним доказом сплати судового збору за подання до господарського суду заяви б/н від 12.10.2021 р. (вх. № 306/21 від 18.10.2021 р.) про забезпечення позову, поданого до господарського суду Київської області.

Відповідно до ч. 7 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 139 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи те, що заяву про забезпечення позову б/н від 12.10.2021 р. (вх. № 306/21 від 18.10.2021 р.) подано ФОП Татаренковим А.В. до господарського суду Київської області без додержання вимог статті 139 Господарського процесуального кодексу України в частині надання належних доказів сплати судового збору саме за поданою заявою, суд повертає її заявнику.

Керуючись ч. 5 ст. 139, ч. 7 ст. 140, ст.ст. 232-234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Фізичної особи-підприємця Татаренкова Артема Володимировича б/н від 12.10.2021 р. (вх. № 306/21 від 18.10.2021 р.) про забезпечення позову до Товариства з обмеженою відповідальністю «СІМ АГРО» про стягнення 2037024,70 грн. повернути заявникові.

Ухвала господарського суду набирає законної сили в порядку статті 235 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала господарського суду оскаржується в порядку та строки, визначені статтями 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалу підписано 19.10.2021 р.

Суддя В.М. Бабкіна