РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

12.10.2021Справа № 910/8246/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Кирилюк Т.Ю. за участі

секретаря судового засідання Маринченко М.В., розглянувши в порядку загального

позовного провадження матеріали господарської справи

за позовом Міністерства оборони України

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Веатекс»

про стягнення 490 268 ,16 грн.,

та зустрічною позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю

«Веатекс»

до Міністерства оборони України

про стягнення 92 988, 00 грн. та визнання договору нікчемним,

за участі представників:

позивача (відповідача за зустрічним позовом) - Кривошея Д.А.,

відповідача (позивача за зустрічним позовом) - Лесик Б.Б.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Міністерство оборони України звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Веатекс» про стягнення 490 268, 16 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не виконав свої зобов`язання за договором № 286/2/20/28 від 13.05.2020.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.05.2021 позовну заяву залишено без руху на підставі статті 174 Господарського процесуального кодексу України та надано позивачу строк для усунення встановлених недоліків позовної заяви.

До Господарського суду міста Києва 08 червня 2021 року позивачем була подана заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.06.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі №910/8246/21, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, встановлено строки надання сторонами відзиву, відповіді на відзив та заперечень, призначено судове засідання на 13.07.2021.

До Господарського суду міста Києва 02 липня 2021 року надійшла зустрічна позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Веатекс» до Міністерства оборони України про:

- стягнення 92 988, 00 грн.;

- встановлення нікчемності договору № 286/2/20/28 від 13.05.2020.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.07.2021 зустрічну позовну заяву залишено без руху, встановлено строк для усунення недоліків п`ять днів з дня вручення цієї ухвали.

З метою забезпечення процесуальних прав учасників справи у судовому засіданні 13.07.2021 оголошено перерву до 03.08.2021.

До Господарського суду міста Києва 14.07.2021 від відповідача (позивача за зустрічним позовом) надійшла заява про усунення недоліків зустрічної позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.07.2021 зустрічну позовну заяву прийнято до спільного розгляду з первісним позовом у справі № 910/8246/21. Вимоги за зустрічним позовом об`єднано в одне провадження з первісним позовом. Розгляд справи № 910/8246/21 вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження.

За результатами підготовчого засідання 03.08.2021 суд, без виходу до нарадчої кімнати, постановив ухвалу про продовження підготовчого провадження строком на 30 днів та оголошення перерви у підготовчому засіданні до 14.09.2021.

Через відділ автоматизованого документообігу суду, моніторингу виконання документів (канцелярію) 16.08.2021 представник позивача (відповідача за зустрічним позовом) подав до суду відзив, у якому проти задоволення зустрічного позову заперечував повністю.

За результатами підготовчого засідання 14.09.2021 судом прийнято рішення про закриття підготовчого провадження та призначення розгляду справи по суті у судовому засіданні 12.10.2021.

Представник позивача (відповідача за зустрічним позовом) у судовому засіданні 12.10.2021 підтримав вимоги, викладені у первісній позовній заяві, та наполягав на їх задоволенні. Вимоги зустрічного позову ним заперечувались повністю.

Представник відповідача (позивача за зустрічним позовом) у судовому засіданні підтримав вимоги, викладені в зустрічній позовній заяві та просив їх задовольнити у повному обсязі, проти задоволення первісного позову заперечував повністю.

У судовому засіданні 12.10.2021 оголошено вступну та резолютивну частини рішення у справі.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Тендерним комітетом Міністерства оборони України рішенням № 75/166/1 від 09.04.2020 застосовано переговорну процедуру закупівлі кухонного приладдя, товарів для дому та господарства і приладдя для закладів громадського харчування. Оголошення про проведення відбору учасників оприлюднене на веб-порталі уповноваженого органу № UA-2020-04-09-003656-b.

Згідно частини одинадцятої статті 3 Закону України «Про особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб оборони» (у редакції чинній на час проведення закупівлі) для надання можливості учаснику подати цінову пропозицію замовник визначає період подання цінових пропозицій, який не може бути меншим ніж шість робочих днів та починається з дня оприлюднення оголошення про проведення відбору. Учасник має право не пізніше ніж за три робочі дні до закінчення строку подання цінових пропозицій звернутися через електронну систему закупівель до замовника за роз`ясненнями щодо технічних, якісних та кількісних характеристик предмета закупівлі та/або щодо кваліфікаційних критеріїв до учасників відбору, та/або з вимогою про усунення порушення під час проведення процедури закупівлі.

Відповідач (позивач за зустрічним позовом) подав позивачу (відповідачу за зустрічним позовом) свою цінову пропозицію та довідку № 1704-8 від 17.04.2020 про технічні характеристики товару, що пропонується до постачання, згідно з якою Товариство з обмеженою відповідальністю «Веатекс» готове було поставити Міністерству оборони України товар з наступними технічними характеристиками:

«Ложка пластикова. Виготовлена з пластику для споживання їжі. Колір білий або прозорий. Вага ложки не менше З грамів. Ложка не ламається при використанні за призначенням або витримує температуру 90С, що підтверджується експертним висновком. Різкий запах пластмаси відсутній. Ложка призначена для харчових потреб та має відповідне маркування. Вироби відповідають вимогам чинного санітарного законодавства України, відповідають ТУ У 25.2-1-2003 «Посуд одноразового використання. Технічні умови» (зі змінами) виробника та дозволені для використання у громадському харчуванні. Виробник товару, його адреса: Товариство з обмеженою відповідальністю «Андрекс», Україна, 40030, Сумська область, місто Суми, вулиця Харківська, 2/1.

За результатом розкриття цінових пропозицій електронною системою закупівель автоматично визначено найбільш економічно вигідну цінову пропозицію учасника відбору - Товариства з обмеженою відповідальністю «Веатекс».

Відповідно до частини дев`ятнадцятої статті 3 Закону України «Про особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб оборони» замовник у строк, що становить не більше трьох робочих днів з дня завершення аукціону, розглядає цінові пропозиції та інші документи учасників відбору та визначає учасником переговорів такого учасника відбору, який запропонував найнижчу ціну / приведену ціну з урахуванням підстав відхилення, визначених статтею 4 цього Закону.

Таким чином, цінові пропозиції та інші документи учасників відбору розглядаються тендерним комітетом Міністерства оборони України після проведення аукціону, до проведення переговорів.

Згідно з частиною третьою статті 6 Закону України «Про особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб оборони» під час проведення переговорів перевіряється відповідність учасника кваліфікаційним критеріям, встановленим замовником, та вимогам, визначеним у статті 17 Закону України "Про публічні закупівлі".

Робочою групою тендерного комітету Міністерства оборони України 23.04.2020 проведено переговори з Товариством з обмеженою відповідальністю «Веатекс» щодо закупівлі кухонного приладдя, товарів для дому та господарства і приладдя для закладів громадського харчування (39220000-0) (ложки столові одноразові пластикові).

За результатами переговорів сторони узгодили умови проекту договору, що підтверджується протоколом переговорів № 75/166/7 від 23.04.2020.

Згідно протоколу № 75/166/8 від 27.04.2020 тендерний комітет Міністерства оборони України прийняв пропозицію Товариства з обмеженою відповідальністю «Веатекс» щодо закупівлі кухонного приладдя, товарів для дому та господарства і приладдя для закладів громадського харчування (39220000-0) (ложки столові одноразові пластикові), які відповідають вимогам ТУ У 25.2-1-2003 «Посуд одноразового використання. Технічні умови» (зі змінами) виробника та дозволені для використання у громадському харчуванні. Виробник товару Товариство з обмеженою відповідальністю «Андрекс».

За результатами проведення закупівель сторонами 13.05.2020 укладено договір № 286/2/20/28, за яким відповідач (позивач за зустрічним позовом) зобов`язався поставити позивачу (відповідачу за зустрічним позовом) ложки столові одноразові, а позивач (відповідач за зустрічним позовом) - прийняти та оплатити їх вартість.

Пунктом 1.2 договору № 286/2/20/28 від 13.05.2020 передбачено поставку столових ложок одноразових у кількості 6 300 тисяч штук на суму 1 859 760, 00 грн.

Згідно пункту 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини першої статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною першою статті 712 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно пункту 5.1 договору № 286/2/20/28 від 13.05.2020 термін постачання товару визначено у рознарядці позивача (відповідача за зустрічним позовом) (додаток № 12.1.1 до договору).

Відповідно до рознарядки позивача (відповідача за зустрічним позовом) (додаток № 12.1.1 до договору) поставка 3 000 тисяч штук товару повинна бути здійснена до 25.05.2020, а 3 300 тисяч штук - до 15.07.2020.

Матеріали справи не містять доказів поставки відповідачем (позивачем за зустрічним позовом) позивачу (відповідачу за зустрічним позовом) товару за договором № 286/2/20/28 від 13.05.2020.

Враховуючи, що відповідач (позивач за зустрічним позовом) не поставив позивачу (відповідачу за зустрічним позовом) товар, позивач (відповідач за зустрічним позовом) просить суд стягнути з відповідача (позивача за зустрічним позовом) 56 324, 16 грн. - пені, нарахованої за період часу 26.05.2020 - 21.07.2020, 371 952, 00 грн. - 20 % штрафу та 61 992, 00 грн. - 7 % штрафу.

Відповідач (позивач за зустрічним позовом) подав зустрічний позов, у якому просить суд встановити нікчемність договору № 286/2/20/28 від 13.05.2020, у зв`язку з тим, що умови договору відрізняються від змісту тендерної пропозиції в частині визначення виробника товару.

Відповідно до приписів статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Статтею 9 Закону України «Про особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб оборони» передбачено, що договір про закупівлю є нікчемним у разі укладення договору, зокрема, з порушенням вимог частини четвертої статті 36 Закону України "Про публічні закупівлі".

Відповідно до частини четвертої статті 36 Закону України "Про публічні закупівлі" (у редакції чинній на час проведення закупівлі) умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції за результатами аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі або ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури.

Статтею 37 Закону України "Про публічні закупівлі" встановлено, що договір про закупівлю є нікчемним у разі, зокрема, його укладення з порушенням вимог частини четвертої статті 36 цього Закону.

Як вбачається з матеріалів справи, у даному випадку проводилась саме переговорна процедура закупівлі відповідно до Закону України «Про особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб оборони».

Відтак, при застосуванні частини четвертої статті 36 Закону України "Про публічні закупівлі" слід враховувати, що у разі застосування переговорної процедури умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися саме від ціни пропозиції учасника .

У ціновій пропозиції відповідача (позивача за зустрічним позовом) № 22-3/1 від 23.04.2020 відсутня інформація про виробника товару, що пропонується до постачання.

Під час участі у переговорах щодо закупівлі товару відповідач (позивач за зустрічним позовом) також не повідомляв про відмову виробника товару Товариства з обмеженою відповідальністю «Андрекс» від виготовлення та поставки товару. Доказів відмови даної юридичної особи виробляти передбачений умовами договору № 286/2/20/28 від 13.05.2020 товар матеріали справи не містять.

Суд зазначає, що Законом України «Про особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб оборони» та Законом України «Про публічні закупівлі» не передбачено повторного розгляду документів, поданих для участі у процедурі після проведення переговорів з учасником.

З огляду на наведене, лист відповідача (позивача за зустрічним позовом) про іншого виробника товару - Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮОН» не розглядався позивачем (відповідачем за зустрічним позовом). Відповідач (позивач за зустрічним позовом) перед участю у процедурі закупівлі зобов`язаний був отримати підтвердження Товариства з обмеженою відповідальністю «Андрекс», як виробника товару, про можливість його виготовлення, чого зроблено не було.

Таким чином, суд дійшов висновку, що спірний договір був укладений відповідно до цінової пропозиції учасника переговорної процедури закупівлі, без порушення частини четвертої статті 36 Закону України "Про публічні закупівлі".

Враховуючи вищенаведене, відсутні підстави для визнання договору № 286/2/20/28 від 13.05.2020 нікчемним та повернення відповідачу (позивачу за зустрічним позовом) суми забезпечення виконання зобов`язань за ним.

Таким чином, суд відмовляє у задоволенні зустрічного позову повністю.

Відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Приписами статті 549 Цивільного кодексу України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пунктом 7.3.6 договору № 286/2/20/28 від 13.05.2020 передбачено, що за порушення строків виконання зобов`язання відповідач (позивач за зустрічним позовом) сплачує позивачу (відповідачу за зустрічним позовом) штраф у розмірі 20 % від вартості недопоставленого або несвоєчасно поставленого товару та пеню у розмірі 0, 1 % від вартості товару з яких допущено прострочення виконання за кожен день прострочення. За прострочення понад 30 днів з відповідача (позивача за зустрічним позовом) додатково стягується штраф у розмірі 7 % вказаної вартості.

Заперечуючи проти задоволення первісного позову відповідач (позивач за зустрічним позовом) посилається на те, що згідно Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» розмір пені не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

За приписами статей 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

З наведених положень Закону вбачається, що обмеження у розмірі пені, який не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, поширюється лише на прострочення грошових зобов`язань, а у даній справі пеня нарахована за порушення строків поставки. За таких обставин, суд відхиляє заперечення відповідача.

У судовому засіданні представник відповідача також стверджував, що позовні вимоги про стягнення штрафів у розмірі 20 % та 7 % є подвійним притягненням особи до відповідальності.

Суд зазначає, що такий вид забезпечення виконання зобов`язання як штраф, його розмір та спосіб визначення встановлено частиною другою статті 549 Цивільного кодексу України, частиною шостою статті 231 Господарського кодексу України, а право встановити у договорі розмір та порядок нарахування штрафу надано сторонам частиною четвертою статті 231 Господарського кодексу України.

У випадках порушення виконання господарських зобов`язань чинне законодавство не встановлює для учасників господарських відносин обмежень передбачати в договорі можливість одночасного стягнення різних видів штрафів, що узгоджується зі свободою договору, встановленою статтею 627 Цивільного кодексу України. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій.

Суб`єкти господарських відносин при укладенні договору наділені законодавцем правом забезпечення виконання господарських зобов`язань встановленням окремого виду відповідальності - договірної санкції, за невиконання чи неналежне виконання договірних зобов`язань, зокрема, передбачених умовами договору.

За таких обставин, суд відхиляє твердження відповідача про подвійне притягнення до відповідальності, оскільки одночасне стягнення штрафів у розмірі 20 % та 7 % з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання передбачено сторонами у договорі № 286/2/20/28 від 13.05.2020, а дані штрафи не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності.

Судом перевірено наданий позивачем (відповідачем за зустрічним позовом) розрахунок пені і штрафів та визнано його арифметично вірним.

Враховуючи вищевикладене, суд задовольняє позовні вимоги про стягнення з відповідача (позивача за зустрічним позовом) 56 324, 16 грн. - пені, нарахованої за період часу 26.05.2020 - 21.07.2020, 371 952, 00 грн. - 20 % штрафу та 61 992, 00 грн. - 7 % штрафу.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу витрати зі сплати судового збору покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись статтями 129, 238, 241-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов Міністерства оборони України до Товариства з обмеженою відповідальністю «Веатекс» про стягнення 490 268, 16 грн. задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Веатекс» (02160, місто Київ, проспект Соборності, будинок 7А, кімната 528 «Б», ідентифікаційний код 42298183) на користь Міністерства оборони України (03168, місто Київ, проспект Повітрофлотський, будинок 8, ідентифікаційний код) 56 324 (п`ятдесят шість тисяч триста двадцять чотири) грн. 16 коп. - пені, 371 952 (триста сімдесят одна тисяча дев`ятсот п`ятдесят дві) грн. 00 коп. - 20 % штрафу, 61 992 (шістдесят одна тисяча дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 00 коп. - 7 % штрафу та 7 354 (сім тисяч триста п`ятдесят чотири ) грн. 02 коп. - судового збору.

3. У задоволенні зустрічного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Веатекс» до Міністерства оборони України про стягнення 92 988, 00 грн. та визнання договору нікчемним відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено: 18.10.2021.

Суддя Т.Ю.Кирилюк