ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

про самовідвід

22 жовтня 2021 року м. ХарківСправа № 922/4169/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Калініченко Н.В.

за позовом Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова, місто Харків,

до: 1) Харківської міської ради, місто Харків,

2) Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, місто Харків,

3) фізичної особи-підприємця Каруна Олексія Олександровича, місто Харків,

4) фізичної особи/фізичної особи-підприємця Проценка Олексія Вікторовича, місто Харків,

про скасування в частині рішення органу місцевого самоврядування, визнання договору купівлі-продажу недійсним та повернення майна у комунальну власність,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Керівник Харківської місцевої прокуратури № 1 Харківської області звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою до відповідачів, Харківської міської ради, Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської області, Фізичної особи-підприємця Каруни Олексія Олександровича, Фізичної особи-підприємця Проценка Олексія Вікторовича про визнання незаконним та скасування рішення 9 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 20 вересня 2017 року за № 757/17 "Про відчуження об`єктів комунальної власності територіальної громади м. Харкова" в частині, а саме п. 62 додатку до рішення; визнання недійсним договір № 5633-В-С від 17 вересня 2018 року купівлі-продажу нежитлових приміщень 2-го поверху № 52, 53 у нежитловій будівлі літ "А-2", площею 70,7 кв. м. розташовані за адресою: місто Харків, проспект Людвіга Свободи, будинок 48-Б та нежитлових приміщень 2-го поверху 7/100 місць спільного загального користування : приміщень № 54, 55, 56 в нежитловій будівлі літ. "А-2", площею 5,3 кв. м. розташованих за адресою: місто Харків, проспект Людвіга Свободи, будинок 48-Б , загальною площею 75,9 кв. м., витребувати у Проценка Олексія Вікторовича на користь територіальної громади міста Харкова нежитлові приміщення 2-го поверху № 52, 53 у нежитловій будівлі літ "А-2", площею 70,6 кв. м., які розташовані за адресою: місто Харків, проспект Людвіга Свободи, будинок 48-Б , та нежитлових приміщень 2-го поверху 7/100 місць спільного загального користування: приміщень № 54,55,56 в нежитловій будівлі літ. "А-2", площею 5,3 кв. м. розташованих за адресою: місто Харків, проспект Людвіга Свободи, будинок 48-Б , загальною площею 75,9 кв. м. та загальною вартістю 254.640,00 грн.

Рішенням господарського суду Харківської області від 12 березня 2020 у справі № 922/4169/19 в задоволенні позовних вимог відмовлено у повному обсязі. Додатковим рішенням Господарського суду Харківської області від 25 березня 2020 року у справі № 922/4169/19 задоволено заяву представника ФОП Каруни О.О. про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат. Стягнуто з прокуратури Харківської області на користь фізичної особи - підприємця Каруни Олексія Олександровича понесені ним судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 11 500,00 грн. Постановою Східного апеляційного господарського суду від 04 червня 2020 року рішення Господарського суду Харківської області від 12 березня 2020 року у справі № 922/4169/19 змінено в частині мотивів відмови у задоволенні позову. Додатковою постановою Східного апеляційного господарського суду від 18 червня 2020 року у справі № 922/4169/19 задоволено заяву представника ФОП Каруни О.О. про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат. Стягнуто з прокуратури Харківської області на користь фізичної особи - підприємця Каруни Олексія Олександровича понесені фізичною особою-підприємцем Каруною Олексієм Олександровичем судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 9 500,00 грн. Постановою Верховного Суду від 18 березня 2021 року касаційне провадження у справі № 922/4169/19 за касаційними скаргами Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради і Харківської міської ради на постанову Східного апеляційного господарського суду від 04 червня 2020 закрито. Касаційну скаргу заступника прокурора Харківської області задоволено частково. Рішення Господарського суду Харківської області від 12 березня 2020 року у незміненій частині і додаткове рішення Господарського суду Харківської області від 25 березня 2020 року та постанову Східного апеляційного господарського суду від 04 червня 2020 року і додаткову постанову Східного апеляційного господарського суду від 18 червня 2020 року у справі № 922/4169/19 скасовано. Справу № 922/4169/19 передано на новий розгляд до Господарського суду Харківської області.

05 квітня 2021 року справа № 922/4169/19 надійшла до господарського суду Харківської області. 06 квітня 2021 року протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, визначено суддю-доповідача по справі № 922/4169/19 - суддю Калініченко Н.В. 08 квітня 2021 року прийнято справу № 922/4169/19 до провадження судді-доповідача Калініченко Н.В. Справу ухвалено розглядати за правилами загального позовного провадження. Почато у справі № 922/4169/19 підготовче провадження. 07 червня 2021 року продовжено строк підготовчого провадження у справі № 922/4169/19 до 06 липня 2021 року.

21 липня 2021 року, ухвалою господарського суду Харківської області, позов Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова, місто Харків, до Харківської міської ради, місто Харків, Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, місто Харків, фізичної особи-підприємця Каруна Олексія Олександровича, місто Харків, фізичної особи/фізичної особи-підприємця Проценка Олексія Вікторовича, місто Харків, про скасування в частині рішення органу місцевого самоврядування, визнання договору купівлі-продажу недійсним та повернення майна у комунальну власність залишено без розгляду.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 05 жовтня 2021 року апеляційну скаргу Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова задовольнити. Ухвалу господарського суду Харківської області від 21.07.2021 у справі №922/4169/19 скасовано. Справу № 922/4169/19 направлено для продовження розгляду до Господарського суду Харківської області.

22 жовтня 2021 року справа № 922/4169/19 надійшла до господарського суду Харківської області.

Суддя Калініченко Н.В., з метою уникнення сумнівів у її неупередженості при розгляді справи № 922/4169/19, вважає за необхідне заявити самовідвід виходячи з наступного.

Питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу (частини 1, 9 статті 39 Господарського процесуального кодексу України).

Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді.

Саме така правова позиція викладена в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2018 року у справі № 901/22/17.

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлює право на справедливий судовий розгляд. Кожна людина при визначенні її громадських прав та обов`язків або при висуненні проти неї будь-якого обвинувачення, має право на справедливий і відкритий розгляд впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Відповідно до статті 35 ГПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу.

Так, законодавством України встановлені підстави подання відводу (самовідводу), системний аналіз яких свідчить, що усунення судді від правосуддя повинно бути мотивованим і відповідати меті забезпечення неупередженості суду.

В цій частині слід зазначити, що вимога про вмотивованість заяви про самовідвід прямо випливає зі змісту частини 1 статті 38 ГПК України. Аналіз цієї норми права, а також норм статей 35-37 ГПК України показує, що законодавець визнає за суддею право на самовідвід, але тільки в разі наявності визначеної причини, в силу якої правосуддя може бути упередженим або несе ризики виглядати таким.

Підставою, покладеною суддею господарського суду Харківської області Калініченко Н.В. в основу заяви про самовідвід у справі № 922/4169/19, стає те, що постановляючи ухвалу від 21 липня 2021 року головуючим була сформована правова позиція по даній справи, яка полягає у тому, що оскільки статус четвертого відповідача належним чином не визначений, а недолік позовної заяви, який міг бути усунений через подання примірника позовної заяви, який відповідав вимогам статті 162, 164, 172 ГПК України та не містив розбіжності між вступною та прохальною частинами позову щодо позовних вимог, які стосуються ідентичних учасників справи (а не як в даному випадку прохальна частина позову щодо четвертого відповідача містить відмінності у вступній частині позову), що передбачає підготовча стадія розгляду справи, прокурором не вчинено, суд не міг достеменно встановити додержання прокурором вимог статей 162, 164, 172 ГПК України, які ставляться як обов`язкові до поданого позову, а суперечки по суб`єктному складу учасників справи не могли дати право суду перейти до наступної стадії розгляду справи (розгляд справи по суті), була постановлена ухвали про залишення позовної заяви без розгляду.

Східний апеляційний суд, скасовуючи ухвалу суду від 21 липня 2021 року вказав на те, що відсутні такі обставини, які унеможливлювали б суду визначити вірний склад учасників справи, зокрема, визначити 4-го відповідача як фізичну особу, на чому наполягає і безпосередньо прокурор як позивач у справі, оскільки копія позовної заяви надсилається ФОП Проценко О.В. не спростовує обставини обізнаності Проценка О.В. і як фізичної особи про наявність спору, предмету і підстав заявленого позову та не є вирішальною обставиною при визначенні суб`єктного складу у даному спорі.

При цьому, розглядаючи конкретну судову справу (здійснюючи правосуддя) судді самостійно визначають коло законодавства, що регулює спірні правовідносини, застосовують його, здійснюють його тлумачення, вирішують питання про розгляд заяв та клопотань учасників судового процесу та надають правову оцінку обставинам справи на підставі саме внутрішнього переконання, що ґрунтується на приписах закону.

На думку судді-доповідача Калінічнко Н.В., яка сформувала свою позицію по даній справі, розбіжності між вступною та прохальною частинами позову щодо позовних вимог (в частині четвертого відповідача) позбавляють суд здійснювати подальший розгляд справи, а подання прокурором заяви про виправлення описки не може вважатись належним процесуальним документом, оскільки у четвертого відповідача наявні обґрунтовані заперечення щодо цієї дії прокурора.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Хаушильд проти Данії" зазначено, що найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що при об`єктивному підході до встановлення наявності упередженості суду (суддів) повинно бути визначено окремо від поведінки судді, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Коли це стосується органу, який засідає як суд присяжних, то визначається, окремо від персональної поведінки його членів, чи існують явні факти, що ставлять під сумнів неупередженість органу в цілому. Так само й у вирішенні питання щодо існування легітимних причин сумнівів у неупередженості конкретного судді (рішення Європейського суду з прав людини у справах "Морель проти Франції", пункти 45-50; "Пескадор Валеро проти Іспанії", пункт 23) або органу, що засідає у вигляді суду присяжних (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Лука проти Румунії", пункт 40), позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є наявність обґрунтованості сумніву в неупередженості суду (рішення Європейського суду з прав людини у справах "Ветштайн проти Швейцарії", пункт 44; "Пабла Кю проти Фінляндії", пункт 30; "Мікалефф проти Мальти", пункт 96). У рішенні в справі "Білуха проти України" Європейський суд з прав людини з посиланням на його усталену практику вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (пункт 49). Стосовно об`єктивного критерію Суд указує на те, що при вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Білуха проти України", пункт 52). У пунктах 105, 106 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Олександр Волков проти України" зазначено, що у деяких випадках, коли може бути важко забезпечити докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді, вимога об`єктивної безсторонності забезпечує ще одну важливу гарантію. У зв`язку з цим, навіть отримане враження щодо безсторонності судді має важливе значення, бо, іншими словами "правосуддя має не лише здійснюватися, але й виглядати таким, що здійснюється". На кону стоїть довіра, яку суди в демократичному суспільстві повинні вселяти громадськості.

З огляду на викладену вище, суддею Калініченко Н.В. у заяві про самовідвід доведено наявність (складових, визначених Європейським судом) критеріїв в розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції.

Кожний суддя, стосовно якого існують будь-які сумніви щодо недостатньої неупередженості, повинен відмовитись від розгляду справи (Micallef v.Malta (Мікаллефф проти Мальті) пункт 98).

За Законом України "Про судоустрій і статус суддів" кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом. Доступність правосуддя для кожної особи забезпечується відповідно до Конституції України та в порядку, встановленому законами України. Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (статті 2, 6 Закону).

В світлі наведених обставин та норм чинного законодавства, які підлягають застосуванню, виходячи із основних засад (принципів) господарського судочинства, враховуючи необхідність об`єктивного розгляду даної справи, уникнення напруженості, з метою виключення будь-яких сумнівів в неупередженості або необ`єктивності суду та забезпечення довіри до судової влади України, суддя Калініченко Н.В. заявляє самовідвід від розгляду справи 922/4169/19.

Керуючись статтями 32, 35, 38, 232-236 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд Харківської області,-

УХВАЛИВ:

Заяву про самовідвід судді Калініченко Н.В. у справі № 922/4169/19 задовольнити.

Матеріали справи № 922/4169/19 передати на повторний автоматизований розподіл для визначення складу суду.

Суддя Н.В. Калініченко

справа № 922/4169/19