ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"01" жовтня 2021 р. м. Ужгород Справа № 907/379/21

Господарський суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Ушак І.Г.,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження

без повідомлення учасників дану справу

за позовом акціонерного товариства «Таскомбанк», м. Київ (позивач, банк)

до фізичної-особи підприємця Гарагонича Петра Петровича, с. Нижнє Солотвино Закарпатської області (відповідач, ФОП Гарагонич)

про стягнення заборгованості на суму 76559,67 грн., в т.ч. 64165,00 грн. - заборгованість по тілу кредита (в т.ч. прострочена), 0,05 грн. - заборгованість по відсоткам (в т.ч. простроченим), 11230,00 грн. - заборгованість по комісії (в т.ч. простроченій), 1164,62 грн. - пеня,

Позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення з відповідача зазначеної суми у зв`язку з невиконанням обов`язку повернення кредиту та несплати в повному обсязі відсотків, комісії передбачених умовами та правилами банківських послуг.

Ухвалою господарського суду Закарпатської області від 24.05.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та постановлено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними матеріалами; встановлено відповідачу 15-денний термін для подання відзиву на позовну заяву із доказами на його обґрунтування.

Приписами ст. 252 ГПК України, якими встановлено особливості розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження, передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше; за клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін; якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі; якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. Суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до ст. 248 ГПК України протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Головуючий суддя у справі перебувала з 03.08.2021 по 30.08.2021 у щорічній основній відпустці та на лікарняному з 03.09.2021 по 17.09.2021, тому справа вирішується судом після закінчення наведених обставин.

Відповідач своїм процесуальним правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався, хоча отримав ухвалу про відкриття провадження у справі від 24.05.2021, докази чого містяться у справі.

Відповідно до ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, керуючись законом, дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

При цьому суд виходив з наступного.

Матеріалами справи встановлено, що 12.12.2019 ФОП Гарагонич - відповідач у справі - оформив та подав до банку - позивача у справі - заяву-договір № ID7433043 про відкриття кредитного ліміту на поточний рахунок корпоративного клієнта, згідно з якою приєднався до "Правил обслуговування корпоративних клієнтів в АТ «Таскомбанк" (продукт «Кредит на розвиток бізнесу») (далі - кредитний договір).

Відповідно до наведеного у заяві-договорі банк зобов`язався надати позичальнику - відповідачу у справі - кредит у розмірі 70000,00 грн. на строк 36 місяців з дати укладення договору (до 11.12.2022 ), з цільовим використанням - на поповнення обігових коштів, придбання основних засобів, рефінансування кредиту іншого банку, а позичальник зобов`язався прийняти, належним чином використати та повернути кредит і сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 0, 0001% річних, а також комісії за користування кредитом, яка є диференційованою та складає 1,89% якщо період користування кредитом від 1 до 548 календарних днів (включно) та 1,69% якщо період користування кредитом від 549 до 1096 календарних днів (включно) від суми виданого кредиту (щомісячно) (п.п.1.1., 1.2., 2.1.-2.3.2., 2.6.)

Відповідно до п. 3.3 заяви-договору у випадку порушення позичальником будь-якого із грошових зобов`язань та при реалізації права банку позичальник сплачує банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення

За приписами ст.ст. 626, 627, 628 Цивільного кодексу України (ЦКУ) договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості; зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 634 ЦКУ договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, є договором приєднання, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст. 639 ЦКУ, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Відповідно до ст. 1054 ЦКУ за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

У ч. 1 ст. 1067 ЦКУ закріплено, що договір банківського рахунку укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунку у банку на умовах погоджених сторонами.

Позивач на виконання умов договору надав відповідачу кредитні кошти шляхом перерахування їх на відповідний рахунок зазначений у кредитному договорі, відповідачем у встановлені графіком строки кредитні кошти всупереч умов договору не повернуті, внаслідок чого станом на 12.04.2021 заборгованість його становила суму 76559,67 грн., включаючи заборгованість по тілу кредита (в т.ч. прострочена), по відсоткам (в т.ч. простроченим), по комісії (в т.ч. простроченій) та нарахованій пені.

Банк звернувся з даним позовом до суду, посилаючись на право вимоги дострокового повернення кредиту передбаченого договором та Правилами.

Так, згідно п. 18.2.23.8 Правил банк, незалежно від настання строків виконання зобов`язань клієнтом за цим договором, має право вимагати дострокового повернення суми кредиту, сплати процентів та винагород, право Банку на отримання яких передбачено цим договором, при настанні умов, передбачених п. 18.2.2.2.5 цього договору.

Відповідно до п. 18.2.2.2.5 Правил клієнт доручає банку списувати кошти з усіх своїх поточних рахунків у валюті кредиту для виконання зобов`язань з погашення кредиту, сплати комісії за його використання, а також з усіх своїх поточних рахунків у гривні для виконання зобов`язань з погашення штрафів та неустойки, в межах сум, що підлягають сплаті банку, при настанні строку здійснення платежу згідно з заявою (здійснювати договірне списання). Списання грошових коштів здійснюється відповідно до встановленого порядку, при цьому оформляється меморіальний ордер. У разі відсутності на поточних рахунках клієнта суми коштів достатньої для оплати чергового платежу за кредитом, клієнт доручає банку встановити овердрафт на поточний рахунок на суму, необхідну для сплати чергового платежу або використати кошти надані банком згідно та у порядку зазначеному в розділі 18.1 цих Правил.

Право позикодавця вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати належних процентів передбачено приписами ст. 1050 ЦКУ у разі, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням) в разі прострочення повернення чергової частини. 12.03.2021 банк направив на адресу відповідача претензію, вимагаючи сплати прострочених сум, проте відповідач не сплатив боргу та не відповів на претензію, що послугувало підставою звернення до суду з даним позовом.

Вимоги позивача щодо стягнення наведених сум заборгованості, що виникла з кредитних відносин сторін, та обставини, що слугують підставою позовних вимог, доведені позивачем, не спростовані відповідачем, тому суд, перевіривши розрахунки позивача, дійшов висновку про правомірність вимог останнього в частині заборгованості по тілу кредита, по відсотках, комісії та їх задоволення на підставі ст. ст. 525, 526, 530, 1054 ЦКУ, оскільки зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту, або інших вимог, що звичайно ставляться.

Щодо позовних вимог в частині пені на суму 1164, 62 грн., то суд виходить з наступного.

За змістом ст.ст. 546, 549 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою, різновидом якої є штраф та пеня. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

За приписами ч. 2 ст. 551 ЦК України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1. ст. 216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання. У разі, якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність ( ч. 2 ст. 218 ГК України).

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано ( ч. 6 ст. 232 ГК України).

Сторони даних спірних відносин передбачили договором застосування пені, тому нарахування позивачем такої за прострочення виконання зобов`язання у період з 11.10.2020 по 11.04.2021 у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що становить суму 1164,62 грн., є правомірним та відповідає наведеним приписам чинного законодавства,, тому з відповідача належить стягнути зазначену суму на користь позивача.

Отже, всього з відповідача на користь позивача належить стягнути суму 76559,67 грн.

За змістом ст. 129 ГПК України судові витрати позивача за розгляд справи в частині сплаченого судового збору на суму 2270,00 грн. належить покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст. 13, 73, 74, 76, 129, 165, 178, 232, 233, 236, 237, 238, 241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України,

СУД УХВАЛИВ:

1. Позов задоволити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця Гарагонича Петра Петровича ( АДРЕСА_1 , код РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь акціонерного товариства „Таскомбанк" (01032, м. Київ, вул. С. Петлюри, буд. 30, 3) заборгованість на суму 76559,67 грн. (сімдесят шість тисяч п`ятсот п`ятдесят дев`ять грн. 67 коп.), включаючи заборгованість за кредитом - 64165,00 грн., за відсотками - 0,05 грн., комісійної винагороди- 11 230,00грн. та пені 1164,62 грн., та у відшкодування витрат судових витрат - суму 2270,00 грн. (дві тисячі двісті сімдесят грн. 00 коп.).

Відповідно до приписів ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції в порядку та строки, встановлені статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України. Повний текст рішення складено 13.10.21

Суддя Ушак І.Г.