ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" жовтня 2021 р. Справа №909/252/20

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого судді: Галушко Н.А.

суддів Желіка М.Б.

Орищин Г.В.

секретар судового засідання - Олійник Н.Б.

за участю представників учасників судового процесу:

від позивача: Максимишин І.Б. - адвокат;

від відповідача: не з`явився;

від співвідповідача: Калинюк Р.С. - адвокат;

від третьої особи-1: не з`явився;

від третьої особи-2: не з`явився

від третьої особи-2:

розглянувши апеляційну скаргу Приватного підприємства "Прикарпаття і К" б/н від 28.05.2021 (Вх.№ ЗАГС 01-05/1883/21 від 31.05.2021)

на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 19.04.2021 (повний текст складено 28.04.2021)

у справі №909/252/20

за позовом: Приватного підприємства "Прикарпаття і К"

до відповідача: Івано-Франківської міської ради

до співвідповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестайм"

третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Громадська організація "Івано-Франківська обласна організація Товариства сприяння обороні України"

третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Івано-Франківська автомобільна школа Товариства сприяння обороні України

про визнання незаконними та скасування рішень міської ради та визнання недійсним договору оренди землі

Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції

27.03.2020 року Приватне підприємство "Прикарпаття і К" звернулось до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Івано-Франківської міської ради, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Громадської організації "Івано-Франківська обласна організація Товариства сприяння обороні України"; Івано-Франківської автомобільної школи Товариства сприяння обороні України; ТзОВ «Інвестайм» про визнання незаконним та скасування п.п. 24, 24.1, 24.2 рішення Івано-Франківської міської ради № 381-22 від 14.12.2018; п. 39 рішення Івано-Франківської міської ради № 90-25 від 25.04.2019; визнання недійсним договору оренди землі від 25.04.2019, укладеного між Івано-Франківською міською радою та ТзОВ «Інвестайм».

Позовні вимоги мотивовано тим, що 09.01.2018 позивач зареєстрував право власності на об"єкт нерухомого майна - незавершене будівництво "Спортивно-готельний комплекс з вбудованими приміщеннями соціально-побутового призначення" (складові частини: А - готовністю 80%, Б - готовністю 2%). 02.05.2018 Івано-Франківська міська рада прийняла рішення №135-19, відповідно до п.43 якого відмовила у наданні дозволу на складання технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки загальною площею 1,2627 по вул. Гетьмана Мазепи, 144 для будівництва спортивно-готельного комплексу з вбудованими приміщеннями соціально-побутового призначення. Позивач зазначив, що 25.04.2019 Івано-Франківська міська рада та ТОВ "Інвестайм" уклали договір оренди землі, відповідно до пункту 1 якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку, для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови (03.15 згідно КВЦПЗ), яка знаходиться на вул. Гетьмана Мазепи, 144, кадастровий номер земельної ділянки :24:002:0111. Підставою укладення договору є рішення Івано-Франківської міської ради №381-22 від 14.12.2018 (пп.24.1 та 24.2 п. 24) та №90-25 від 25.04.2019 (п.39). Вказав, що прийняттю вищевказаних рішень передувало рішення Івано-Франківської міської ради №410-17 від 15.12.2017, відповідно до п.7 якого Івано-Франківська міська рада надала дозвіл на складання технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки загальною площею 1,2627 га (кадастровий номер :24:002:0099) на вул. Гетьмана Мазепи,144 для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови Івано-Франківській автомобільній школі Товариства сприяння обороні України. Наголосив на тому, що як на момент звернення до Івано-Франківської міської ради (09.01.2018), так і на момент прийняття міською радою рішення про відмову у наданні дозволу на складання технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки (02.05.2018 ) за позивачем зберігалося зареєстроване право власності на об"єкт нерухомого майна - незавершене будівництво "Спортивно - готельний комплекс з вбудованими приміщеннями соціально-побутового призначення", що гарантувало йому суб"єктивне право, "право очікування" на отримання у користування земельної ділянки на підставі законного рішення Івано-Франківської міської ради. У зв"язку з чим позивач вважає, що рішення Івано-Франківської міської ради №381-22 від 14.12.2018 (пп.24.1 та 24.2 п. 24) та №90-25 від 25.04.2019 (п.39) є протиправними, прийнятими всупереч вимогам чинного законодавства, порушують його право та інтерес, а тому належать до скасування, а договір оренди землі від 25.04.2019 - визнанню недійсним.

На підставі ухвали Господарського суду Івано-Франківської області від 02.10.2020, залучено до участі у справі в якості співвідповідача ТОВ «Інвестайм» (т.2, а.с. 95-96).

Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 19.04.2021 у справі №909/252/20 у задоволенні позову відмовлено (т. 2, а.с. 233-242).

Рішення суду мотивоване тим, що звертаючись з позовом у даній справі, ПП "Прикарпаття і К" первісно мало вказати факти існування та порушення його власних майнових прав та інтересів внаслідок прийняття рішень Івано-Франківською міською радою та укладенням спірного договору та надати на підтвердження таких тверджень відповідні докази. Позивач в підтвердження існування суб"єктивного права "права очікування" на отримання у користування земельної ділянки подав договір про участь у будівництві від 24.05.2013, згідно п. 4.2 якого сторони погодили, що за виконання власних договірних зобов"язань згідно умов даного договору Генпідряднику-Інвестору після введення об"єкта в експлуатацію переходить у власність новозбудований об"єкт в цілому. Доказів виконання вищезгаданого договору та набуття права власності на об"єкт нерухомості матеріали справи не містять, як і не містять доказів наявності права на користування спірною земельною ділянкою.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

ПП «Прикарпаття і К» подано апеляційну скаргу на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 19.04.2021 у справі №909/252/20, в якій просить скасувати зазначене судове рішення та прийняти нове рішення, яким задоволити позовні вимоги повністю. Скаржник оскаржуване рішення вважає незаконним та необґрунтованим. Зокрема зазначає, що фактичне виконання ПП «Прикарпаття і К» умов договору про участь у будівництві від 24.05.2013 підтверджено довідкою на об`єкт незавершеного будівництва № 12/01-18 від 12.01.2018, технічним паспортом на громадський будинок «Спортивно-готельний комплекс з вбудованими приміщеннями соціально-побутового призначення (незавершене будівництво)» (складові частини: А - готовністю 80%, Б - готовністю 2 %) від 12.01.2018. Дані щодо існування об`єкта вказаного нерухомого майна відображені також у інформаційній довідці з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна № 226201315 від 30.09.2020.

Скаржник наголошує, що об`єкт незавершеного будівництва є нерухомою річчю особливого роду, фізичне створення якої розпочате але не завершене, що допускає встановлення відносно неї суб`єктивних майнових, а також зобов`язальних прав у випадках та у порядку визначених цивільним законодавством. Укладення 25.04.2019 Івано-Франківською міською радою із ТОВ «Інвестайм» договору оренди земельної ділянки свідчить про те, що міська рада не визнає суб`єктивне цивільне право, правомірні очікування ПП «Прикарпаття і К» на завершення будівництва. Фактично мова йде про втручання у підприємницьку діяльність підприємства, оскільки відсутність правової підстави користування земельною ділянкою унеможливлює реалізацію правомочностей володіння та користування розташованим на ній нерухомим майном. Подальше виконання ПП «Прикарпаття і К» умов договору про участь в будівництві є неможливим у частині завершення будівництва об`єкта та здачі його в експлуатацію.

Скаржник вказує, що охоронюваний законом інтерес підприємства полягає у праві підприємства скористуватися конкретним матеріальним благом, а саме отримати від органу місцевого самоврядування рішення про передачу у користування земельної ділянки, на якій знаходитья об`єкт незавершеного будівництва. Наголошує, що на момент укладення договору міни, Івано-Франківська автмобільна школа ТСО України не оформила за собою право користування новоствореними у результаті поділу земельними ділянками. Оскільки, попередній власник частки у нерухомості на момент укладення договору міни № 508 від 11.02.2019 не мав права користування спірною земельною ділянкою, то до ТзОВ «Інвестайм» таке право (право користування, без проведення аукціону) не переходить, таке право ще не виникло. Звертає увагу, що технічна документація із землеустрою щодо поділу земельної ділянки, виконана ФОП Литваком О.М. не відповідає вимогам щодо її складу, що підтверджує порушення її розробником законодавства, яке регулює земельні відносини.

Зокрема, інженером-землевпорядником Литваком О.М. фактично не здійснювався вихід на земельну ділянку. Виготовлена ним технічна документація не містить інформації про те, що на земельній ділянці, пропонованій до поділу, знаходиться об`єкт незавершеного будівництва із відповідним обсягом виконаних робіт. Технічна документація не містить у своєму складі нотаріально посвідченої згоди на поділ земельної ділянки від користувача земельної ділянки - Івано-Франківської автомобільної школи ТСО України.

Крім того, ПП «Прикарпаття і К» подало пояснення до апеляційної скарги, в яких скаржник повідомляє, що постановою від 05.08.2021 у справі № 344/9230/17 Касаційного адміністративного суду Верховного Суду касаційну скаргу Управління з питань державного архітектурно-будівельного контролю Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради залишено без задоволення. Постанову Івано-Франківського міського суду від 07.09.2017 та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 21.12.2017 у справі № 344/9230/17 залишено без змін. Предметом судового спору у даній справі було визнання дій протиправними та скасування припису про зупинення підготовчих та будівельних робіт від 05.07.2017 та постанови за № 14/32-24 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 12.07.2017 на об`єкті - «Виритий котлован з лівої сторони від адміністративного корпусу Івано-Франківської обласної організації ТСО України на земельній ділянці по вул. Гетьмана мазепи, 144 в м. Івано-Франківськ.

При прийнятті постанови Верховний Суд зокрема вказав, що оскільки будівельні роботи проводяться позивачем, як Генпідрядником на підставі договору, затвердженого у встановленому порядку Генплану, чинного дозволу на виконання робіт № 228 від 29.12.2007, виданого Інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю м. Івано-Франківськ, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли правильного висновку про відсутність правових підстав для винесення припису про зупинення підготовчих та будівельних робіт від 05.07.2017 саме позивачу у справі, який не є замовником будівництва, а виконує роботи у відповідності до наданої йому проектної документації та дозволу.

Також обставиною, що визнається ТОВ «Інвестайм» та не підлягає доказуванню, є судове провадження № 909/70/20 за позовом ТзОВ «Інвестайм» до ПП «Прикарпаття і К» про зобов`язання усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою, що розташована на вул. Гетьмана Мазепи, 144 у м. Івано-Франківську, шляхом звільнення земельної ділянки та демонтажу фундаменту під багатоквартирний житловий будинок з метою приведення земельної ділянки у попередній стан придатний для її цільового використання.

Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 17.07.2020 у справі № 909/70/20 позов задоволено. Підставою задоволення позову слугував договір оренди б/н від 25.04.2019, укладений між Івано-Франківською міською радою та ТзОВ «Інвестайм». Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 25.02.2021 зупинено апеляційне провадження за апеляційною скаргою ПП «Прикарпаття і К» на зазначене рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 17.07.2020 у справі № 909/70/20 до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 909/252/20. Крім того, скаржник повідомляє суд апеляційної інстанції про те, що фізичними особами вкладено кошти в об`єкт будівництва - 2 чергу спортивно-готельного комплексу з вбудованими приміщеннями соціально-побутового призначення на земельній ділянці, що розташована на вул. Гетьмана Мазепи, 144.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу заперечує проти доводів скаржника, вважає апеляційну скаргу безпідставною, а рішення суду першої інстанції прийнятим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, при дослідженні всіх фактичних обставин справи. Зокрема, зазначає, що станом на 14.12.2018 підстав для відмови Івано-Франківській автомобільній школі товариства сприяння обороні України в затвердженні технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки площею 1,2627 га в м. Івано-Франківську та передачу новоутворених в результаті поділу ділянок в оренду не було. 11.02.2019 ТОВ "Інвестайм" набуло у власність частку у розмірі 5/100 на адміністративну будівлю по вул. Гетьмана Мазепи,144 (номер запису - 30237945), на підставі договору міни №508 від 11.02.2019.

21.03.2019 ТОВ "Інвестайм" звернулося із заявою до Івано-Франківської міської ради щодо передачі в оренду терміном на 10 років земельної ділянки площею 0,6105 га за кадастровим номером :24:002:0111 по вул. Гетьмана Мазепи,144 у зв"язку із набуттям права власності на нерухоме майно, розташоване на вказаній земельній ділянці. Вказує, що Івано-Франківська міська рада, враховуючи відсутність договору оренди земельної ділянки площею 0,6105 га з кадастровим номером :24:002:0111 укладеного з Івано-Франківською автомобільною школою ТСОУ, а також той факт, що фактичним користувачем вказаної ділянки є ТОВ "Інвестайм", 25.04.2019 прийняла рішення №90-25, відповідно до п.39 якого внесла зміни в п.п.24.1 та 24.2 п.24 рішення від 14.12.2018 №381-22.

Відповідач звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що рішення про реєстрацію права власності позивача на об"єкт нерухомого майна - незавершене будівництво від 16.01.2018 скасоване 25.06.2018, що підтверджується інформаційною довідкою із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №207140921 від 21.04.2020.

Враховуючи даний факт, оскаржувані рішення Івано-Франківської міської ради, так само як і договір оренди землі від 25.04.2019, укладений між Івано-Франківською міською радою та ТОВ «Інвестайм», не порушують жодних прав чи законних інтересів позивача. Просить залишити без змін рішення суду першої інстанції, апеляційну скаргу без задоволення.

ТОВ "Інвестайм" у поданому відзиві на апеляційну скаргу заперечує проти доводів скаржника, апеляційну скаргу вважає безпідставною, а рішення суду першої інстанції прийнятим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, при дослідженні всіх фактичних обставин справи. Наголошує, що позивач не довів що відповідачі порушили його право, за захистом якого він звернувся до суду. Також зазначив, що позивач не подав належних та допустимих доказів, які б підтверджували порушення його прав чи інтересу у зв"язку із укладенням оскаржуваного договору оренди землі. Просить залишити без змін рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 19.04.2021 у справі № 909/252/20, апеляційну скаргу ПП «Прикарпаття і К» без задоволення.

Крім того, ТОВ "Інвестайм" подало письмові пояснення до відзиву на апеляційну скаргу, в яких щодо аргументів скаржника, що будівництво ПП «Прикарпаття і К» здійснюється на підставі дозволу на виконання будівельних робіт № 228 від 29.12.2007, договору про участь в будівництві від 24.05.2013 та інвестиційних правочинів, укладених з іншими суб`єктами, зазначає наступне. ПП «Прикарпаття і К» не має дозволу на виконання будівельних робіт, проводить їх, використовуючи дозвіл № 228 від 29.12.2007, виданий ЗАТ «Будівельна компанія «Прикарпаття і К». Термін дії дозволу 4 квартал 2011 року. Відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб підприємство ЗАТ «Будівельна компанія «Прикарпаття і К» з 08.02.2012 перебуває в стані припинення. 06.09.2019 Управлінням з питань Державного архітектурно-будівельного контролю Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради дозвіл на виконання будівельних робіт на об`єкт будівництва «Будівництво спортивно-готельного комплексу з вбудованими приміщеннями соціального-побутового призначення на вул. Гетьмана Мазепи, 144, м. Івано-Франківськ № 228 від 29.12.2007 анульовано.

Також, зауважує, що договір про участь в будівництві від 24.05.2013 вже був предметом судового розгляду у справі № 909/33/18 за позовом ПП «Прикарпаття і К» до Івано-Франківської обласної організації Товариства сприяння обороні України, треті особи: Івано-Франківська автомобільна школа Товариства сприяння обороні України та Івано-Франківська міська рада про зобов`язання не чинити перешкод у будівництві другої черги спортивно-готельного комплексу з вбудованими приміщеннями соціально-побутового призначення на вул. Гетьмана Мазепи, 144 у м. Івано-Франківську, та за зустрічним позовом Івано-Франківської обласної організації Товариства сприяння обороні України до ПП «Прикарпаття і К» про зобов`язання дотримуватись вимог п. 3.3.15 договору - здійснювати виконання робіт згідно з вимогами проектної документації, будівельних норм та правил.

Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 10.05.2018, яке залишено без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 05.09.2018 у справі № 909/33/18 відмовлено у задоволенні первісного та зустрічного позовів. Судами при прийнятті вказаних судових рішень, зокрема, встановлено, що на виконання будівельних робіт з будівництва вищезазначено спортивно-готельного комплексу, Інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю м. Івано-Франківська був виданий дозвіл № 228 від 29.12.2007 Івано-Франківській обласній організації ТСО України, в якому вказазний Генпідрядник - ЗАТ «Будівельна компанія «Прикарпаття і К», строк дії дозволу ІV квартал 2011 року. За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань і статуту ПП «Прикарпаття і К», позивач не є правонаступником ЗАТ «Будівельна компанія «Прикарпаття і К».

Треті особи не надали суду письмових відзивів на апеляційну скаргу.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 21.09.2021 розгляд справи № 909/252/20 відкладено на 12.10.2021 об 11:00 год.

Представник позивача в судовому засіданні виклав та підтримав доводи щодо вимог апеляційної скарги.

Крім того, подав клопотання від 12.10.2021 (вх. № 01-04/7084/21 від 12.10.2021), в якому просив приєднати до матеріалів справи висновок експерта за № 52/21 від 11.10.2021 по результатах проведення земельно-технічної та будівельно-технічної експертизи, складений судовим експертно-розрахунковим бюро ТОВ «Серб», за зверненням представника ПП «Прикарпаття і К».

Колегія суддів, порадившись, прийшла до висновку про відсутність правових підстав для задоволення даного клопотання, враховуючи таке.

За приписами частини 1 статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

В силу положень частини 3 статті 269 ГПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Відповідно до частини 5 статті 269 ГПК України у суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Письмовий документ, який позивач просить приєднати до матеріалів даної справи, датований 11.10.2021, а предметом апеляційного перегляду є рішення господарського суду від 19.04.2021, що виключає можливість задоволення судом апеляційної інстанції клопотання про приєднання зазначеного нового доказу, якого не існувало на час прийняття оскарженого рішення у справі №909/252/20.

Представник ТОВ «Інвестайм» просив залишити без змін оскаржуване рішення місцевого господарського суду, апеляційну скаргу - без задоволення.

Відповідач та треті особи не забезпечила явки в судове засідання уповноважених представників. Ухвалу Західного апеляційного господарського суду від 21.09.2021 про відкладення розгляду справи № 909/252/20 на 12.10.2021 надіслано 22.09.2021 відповідачу та третім особам на їхні офіційні електронні адреси.

Суд не визнавав обов`язковою явку в судове засідання учасників судового процесу.

Отже, в силу положень ч.12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України справу може бути розглянуто при відсутності уповноважених представників відповідача та третіх осіб.

Обставини справи

24.05.2013 між Івано-Франківською обласною організацією ТСО України (замовник) та ПП "Прикарпаття і К" (генпідрядник-інвестор) укладено договір про участь в будівництві (т. 1, а.с. 24-28).

Відповідно до п. 1.1 договору в порядку та на умовах, визначених цим договором, замовник надає генпідряднику-інвестору дозвіл для будівництва об`єкта на належній йому земельній ділянці, а також всю наявну документацію на будівництво об`єкта, а генпідрядник-інвестор за цим договором зобов`язується здійснити власними та/або залученими силами і засобами будівництво об`єкта, ввести його в експлуатацію та виконати перед замовником визначені цим договором зобов`язання щодо проведення ремонтних робіт адміністративного будинку, розташованого на вул. Гетьмана Мазепи , 144 в м. Івано-Франківську в розмірі та в строки, передбачені цим договором.

Згідно із п. 1.2 договору об"єктом будівництва є: спортивно-готельний комплекс з вбудованими приміщеннями соціального-побутового призначення.

Земельна ділянка розташована на вул. Гетьмана Мазепи, 144 в м. Івано-Франківську належить на праві постійного користування Івано-Франківській автомобільній школі Товариства сприяння обороні України згідно державного акта №І-ІФ №001342 15/04-000235 від 15.04.1998 (п. 1.3 договору).

Пунктом 3.1.2 договору передбачено, що замовник з метою забезпечення будівництва об`єкта в цілому, також зобов`язується не передавати в користування земельну ділянку третім особам, до введення об`кта в експлуатацію.

Генпідрядник-Інвестор має право під час ведення будівництва відчужувати та на власний розсуд розпоряджатися 100 % приміщень об`єкта у спосіб, незаборонений чинним законодавством України, та проводити передачу прав на ці приміщення третім особам (п. 3.4.2 договору).

Пунктом 4.2 договору сторони погодили, що за виконання власних договірних зобов`язань згідно умов даного договору Генпідряднику-Інвестору після введення об`єкта в експлуатацію переходить у власність новозбудований об`єкт в цілому.

15.12.2017 Івано-Франківська міська рада прийняла рішення №410-17 «Про розгляд клопотань фізичних і юридичних осіб із земельних питань», відповідно до п.7 якого надала Івано-Франківській автомобільній школі Товариства сприяння обороні України дозвіл на складання технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки загальною площею 1,2627 га (кадастровий номер :24:002:0099) на вул. Гетьмана Мазепи,144 для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови (т. 1, а.с. 81-82).

09.01.2018 ПП "Прикарпаття і К" зареєструвало право власності на об"єкт нерухомого майна - незавершене будівництво "Спортивно-готельний комплекс з вбудованими приміщеннями соціально-побутового призначення", складові частини: А - готовністю 80%, Б- готовністю 2% (витяг №110735208 станом на 16.01.2018) (т. 1, а.с. 40).

25.06.2018 Міністерство юстиції України видало наказ №1980/5 «Про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень», відповідно до пунктів 1, 2 наказу вирішено задоволити скаргу Івано-Франківської обласної організації Товариства сприяння обороні України від 29.05.2018 №3 у повному обсязі; скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 16.01.2018 №39217736, прийняте державним реєстратором Крихівецької сільської ради Івано-Франківської міської ради Федориним Мирославом Михайловичем та внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про скасування записів, які були внесені на підставі цього рішення (т. 1, а.с. 112).

02.05.2018 Івано-Франківська міська рада прийняла рішення №135-19, відповідно до п.43 якого відмовила у наданні дозволу ПП "Прикарпаття і К" на складання технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки загальною площею 1,2627 га по вул. Гетьмана Мазепи, 144 для будівництва спортивно-готельного комплексу з вбудованими приміщеннями соціально-побутового призначення. Із врахуванням ст. 56 Закону України «Про землеустрій» (земельна ділянка належить на праві постійного користування Івано-Франківській обласній організації ТСО України). Не підтримано МВК (т. 1, а.с. 49).

14.12.2018 Івано-Франківська міська рада прийняла рішення №381-22, пунктом 24 якого вирішила затвердити технічну документацію із землеустрою щодо поділу земельних ділянок Івано-Франківській автомобільній школі ТСО України загальною площею 1,2627 га на вул. Гетьмана Мазепи, 144 (кадастровий номер :24:002:0099, довідка з МБК №18869), в тому числі: передати в оренду, терміном на 10 років, земельну ділянку площею 0,6105 га на вул. Гетьмана Мазепи,144 для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови кадастровий номер :24:002:0111; передати в оренду терміном на десять років, земельну ділянку площею 0,3909 га на вул. Гетьмана Мазепи,144 для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови кадастровий номер :24:002:0112. Припинити право постійного користування Івано-Франківській автомобільній школі ТСО України на земельну ділянку по вул. Гетьмана Мазепи,144 (державний акт на право постійного користування землею від 15.04.1998 №235) (п.п. 24.1, 24.2 рішення) (т. 1, а.с. 96-98).

ТОВ "Інвестайм" на підставі договору міни №508 від 11.02.2019 набуло у власність частку у розмірі 5/100 на адміністративну будівлю по вул. Гетьмана Мазепи,144, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об"єктів нерухомого майна щодо об"єкта нерухомого майна - номер запису 30237945 (т. 1, а.с. 150 на звороті-151).

21.03.2019 ТОВ «Інвестайм» звернулось до Івано-Франківської міської ради із заявою щодо передачі в оренду терміном на 10 років земельної ділянки площею 0,6105 га з кадастровим номером :24:002:0111 по вул. Гетьмана Мезепи,144 у зв"язку із набуттям права власності на нерухоме майно, розташоване на вказаній земельній ділянці (т. 1, а.с. 135).

25.04.2019 Івано-Франківська міська рада прийняла рішення №90-25, п.39 якого вирішила внести зміни в пункти 24.1 та 24.2 текстової частини рішення 22 сесії міської ради від 14.12.2018 №381-22, а саме: після слова "оренду" доповнити словами: "власнику об"єкта нерухомого майна" (т. 1, а.с. 50).

На підставі вказаного рішення Івано-Франківська міська рада (Орендодавець) та Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвестайм" (орендар) 25.04.2019 уклали договір оренди землі, відповідно до пункту 1 договору орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку, для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови (03.15 згідно КВЦПЗ), яка знаходиться на вул. Гетьмана Мазепи, 144, кадастровий номер земельної ділянки :24:002:0111 (т. 1, а.с. 52-55).

Відповідно до п. 2 договору на підставі пункту 39 рішення 25 сесії 7 демократичного скликання Івано-Франківської міської ради від 25.04.2019 року № 90-25, та пункту 24.2 рішення 22 сесії 7 демократичного скликання Івано-Франківської міської ради від 14.12.2018 № 381-22, в оренду передається земельна ділянка загальною площею 0, 6105 (гектарів), у тому числі: під громадською забудовою 0, 6105 га.

На земельній ділянці знаходяться об`єкти нерухомого майна - нежитлові приміщення, а також інші об`єкти інфраструктури. Земельна ділянка передається в оренду разом з об`єктами що на ній розташовані (п. п. 3, 4 договору).

Пунктом 15 договору сторони погодили, що земельна ділянка передається для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови.

Договір укладено терміном на 10 років, термін дії до 25.04.2029. Цей договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації (п. п. 8, 43 договору).

Запис про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки, відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права здійснено 19.08.2019 державним реєстратором Цалин А.Б. Узинської сільської ради Тисменицького району (т. 1, а.с. 146).

Позивач вважає, що рішення Івано-Франківської міської ради №381-22 від 14.12.2018 (пп.24.1 та 24.2 п. 24) та №90-25 від 25.04.2019 (п.39) є протиправними, прийнятими всупереч вимогам чинного законодавства, порушують його право та інтерес, а тому належать до скасування, а договір оренди землі від 25.04.2019 - визнанню недійсним.

Наведені обставини стали причиною звернення ПП "Прикарпаття і К" з цим позовом до суду за захистом порушеного права та інтересу.

Норми права та мотиви, якими керується суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та висновки суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно із частиною 1 статті 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням (ч. 2 ст. 4 ГПК України).

Отже, підставою звернення до господарського суду з позовом є порушення, невизнання або оспорення прав чи законних інтересів особи, яка звертається з таким позовом. При цьому, реалізуючи своє право на судовий захист, позивач визначає зміст порушеного або оспорюваного права чи законного інтересу та обґрунтовує підстави позову, виходячи з власного суб`єктивного уявлення про порушення, невизнання чи оспорювання своїх прав або законних інтересів, а також визначає спосіб захисту такого права.

Статтею 15 ЦК України унормовано, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке, порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Захист, відновлення порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу відбувається, в тому числі, шляхом звернення з позовом до суду.

Позивачем є особа, яка подала позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. При цьому позивач самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві, у чому саме полягає порушення його прав та інтересів, а суд перевіряє ці доводи, і залежно від встановленого вирішує питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту. Вирішуючи спір, суд надає об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначає, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Наведена позиція ґрунтується на тому, що під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Вирішуючи господарський спір, суд з`ясовує, чи існує у позивача право або законний інтерес; якщо так, то чи має місце його порушення, невизнання або оспорювання відповідачем; якщо так, то чи підлягає право або законний інтерес захисту і чи буде такий захист ефективний за допомогою того способу, який визначено відповідно до викладеної в позові вимоги.

Предметом даного спору є визнання незаконними та скасування пп.24.1 та 24.2 п.24 рішення Івано-Франківської міської ради від 14.12.2018 № 381-22 та п.39 рішення Івано-Франківської міської ради від 25.04.2019 №90-25 та визнання недійсним договору оренди землі б/н від 25.04.2019, укладеного між Івано-Франківською міською радою та ТОВ "Інвесттайм".

Частинами 1, 2 статті 152 Земельного кодексу України унормовано, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів (ч. 3 ст. 152 ЗК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Нормами статті 21 ЦК України визначено, що суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується (ч. 1 ст. 393 ЦК України).

За змістом статті 215 ЦК України вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненим правочином.

При вирішенні позову про визнання недійсним оспорюваного правочину враховуються загальні приписи статей 3, 15, 16 ЦК України. За результатами розгляду такого спору вирішується питання про спростування презумпції правомірності правочину й має бути встановлено не лише наявність підстав недійсності правочину, передбачених законом, але й визначено, чи було на час пред`явлення позову порушене цивільне право особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушене та в чому полягає його порушення, оскільки залежно від цього визначається необхідний та ефективний спосіб захисту порушеного права, якщо таке порушення відбулося.

Саме на позивача покладений обов`язок обґрунтувати свої вимоги поданими до суду доказами, тобто довести, що його права та інтереси порушуються прийняттям рішень та укладанням спірного договору, а тому потребують захисту.

З аналізу вищенаведених правових норм вбачається, що визнанню незаконними і скасуванню рішень та визнанню правочину недійсним має передувати встановлення судом наявності порушення прав та інтересів позивача, який не є стороною цього правочину.

Стаття 203 ЦК України встановлює загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, а саме: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Частиною 7 статті 179 ГК України передбачено, що господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

За приписами частини 1 статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. У силу приписів статті 204 ЦК України правомірність правочину презюмується.

Таким чином, звертаючись з даним позовом ПП "Прикарпаття і К" первісно мало вказати факти існування та порушення його власних майнових прав та інтересів внаслідок прийняття рішень Івано-Франківською міською радою та укладенням спірного договору та надати на підтвердження таких тверджень відповідні докази.

Позивач в підтвердження існування суб"єктивного права "права очікування" на отримання у користування земельної ділянки подав договір про участь у будівництві від 24.05.2013, п. 4.2 якого сторони погодили, що за виконання власних договірних зобов"язань згідно умов даного договору Генпідряднику-Інвестору після введення об"єкта в експлуатацію переходить у власність новозбудований об"єкт в цілому.

Водночас, доказів виконання вищезгаданого договору та набуття права власності на об"єкт нерухомості матеріали даної господарської справи не містять, як і не містять доказів наявності права на користування спірною земельною ділянкою.

Щодо посилань скаржника про наявність зареєстрованого за ним права власності на об`єкт нерухомого майна - незавершеного будівництва «Спортивно-готельного комплексу з вбудованими приміщеннями соціально-побутового призначення» (складові частини: А - готовністю 80 % та Б - 2 %) по вул. Гетьмана Мазепи, 144 в м. Івано-Франківську, колегія суддів зазначає наступне.

В обгрунтування власних позовних вимог, позивач (скаржник), як на доказ покликається на копію Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 110735208 від 16.01.2018 про реєстрацію за ПП «Прикарпаття і К» права власності на об`єкт нерухомого майна - незавершеного будівництва «Спортивно-готельного комплексу з вбудованими приміщеннями соціально-побутового призначення» (складові частини: А - готовністю 80 % та Б - 2 %) по вул. Гетьмана Мазепи, 144 в м. Івано-Франківську, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 101. Підстава внесення запису - рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 39217736 від 16.01.2018.

Разом з тим, як встановлено судами першої та апеляційної інстанцій, та про що зазначалось вище, відповідно до наказу Міністерства юстиції України №1980/5 від 25.06.2018 «Про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень» скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 16.01.2018 №39217736, прийняте державним реєстратором Крихівецької сільської ради Івано-Франківської міської ради Федориним Мирославом Михайловичем та прийнято внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про скасування записів, які були внесені на підставі цього рішення.

Відсутність зареєстрованого за ПП «Прикарпаття і К» права власності на вищезазначений об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 101 також підтверджується інформаційною довідкою № 207140921 від 21.04.2020 із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Крім того, ні положеннями ст. 120 ЗК України, ні ст. 377 ЦК України не встановлено порядку переходу прав на земельну ділянку, у зв`язку з переходом права власності на об`єкти незавершеного будівництва.

Питання набуття права власності на новостворене майно та об`єкти незавершеного будівництва врегульовано статтею 331 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 названої статті Кодексу право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). У разі необхідності особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, може укласти договір щодо об`єкта незавершеного будівництва після проведення державної реєстрації права власності на нього відповідно до закону (ч. 3 ст. 331 ЦК України).

Положення ч. 2 ст. 331 ЦК України слід розуміти у системному зв`язку із положеннями ст. 182 ЦК України щодо державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухомі речі. Як правило, всі об`єкти нерухомого майна, зважаючи на свою специфіку, після завершення будівництва підлягають прийняттю до експлуатації та державній реєстрації. Частина 4 статті 182 Цивільного кодексу України передбачає, що порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом.

З огляду на вищенаведені норми права та фактичні матеріали справи, колегія суддів констатує відсутність правових підстав для визнання незаконними та скасування пп.24.1 та 24.2 п.24 рішення Івано-Франківської міської ради від 14.12.2018 № 381-22 та п.39 рішення Івано-Франківської міської ради від 25.04.2019 №90-25 та визнання недійсним договору оренди землі б/н від 25.04.2019, укладеного між Івано-Франківською міською радою та ТОВ "Інвесттайм".

Підсумовуючи усе вищевказане, колегія суддів визнає необґрунтованими доводи апеляційної скарги, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи, ґрунтуються на неправильному тлумаченні правових норм та не спростовують висновків, наведених в рішенні Господарського суду Івано-Франківської області від 19.04.2021 у справі № 909/252/20.

За приписами статті 76 ГПК України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 ГПК України).

Таким чином, у господарському процесі обов`язок сторін довести ті обставини, на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог чи заперечень, коригується (співвідноситься) з правом суду прийняти чи не прийняти докази в контексті їхнього значення для справи, що і є предметом оцінки господарського суду.

Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, у рішеннях судів та органів, що вирішують спори, має бути належним чином викладено підстави, на яких вони ґрунтуються. Обсяг цього обов`язку щодо обґрунтовування рішення може бути різним залежно від характеру самого рішення і має визначатись з урахуванням обставин відповідної справи. Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Згідно з ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

У даній справі суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, прийняв законне та обґрунтоване судове рішення у відповідності з вимогами матеріального і процесуального права, тому відсутні правові підстави для його скасування.

Судові витрати

З огляду на те, що суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, судові витрати, пов`язані з розглядом справи у суді апеляційної інстанції, покладаються на скаржника відповідно до ст.129 ГПК України.

Керуючись, ст. ст. 129, 269, 270, 273, 275, 276, 282-284 ГПК України,-

Західний апеляційний господарський суд ПОСТАНОВИВ:

1.Рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 19.04.2021 року у справі № 909/252/20 залишити без змін.

2. Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Прикарпаття і К" б/н від 28.05.2021 (Вх.№ ЗАГС 01-05/1883/21 від 31.05.2021) залишити без задоволення.

3.Витрати зі сплати судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції покласти на скаржника.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Верховного Суду.

Веб-адреса судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень: http//reyestr.court.gov.ua.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 21.10.2021.

Головуючий суддя Галушко Н.А.

Суддя Желік М.Б.

Суддя Орищин Г.В.