РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

22.10.2021Справа № 910/10505/21
За позовом Фізичної особи-підприємця Баранова Станіслава Станіславовича

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «М`ясо України»

про стягнення 42 664,79 грн

Суддя Підченко Ю.О.

Представники сторін: без виклику.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Фізична особа-підприємець Баранов Станіслав Станіславович (далі - Підприємець) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «М`ясо України» (далі - Товариство) про стягнення заборгованості в розмірі 38 000 грн, інфляційних втрат в розмірі 3 498 грн та 3% річних в розмірі 1 166,79 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.07.2021 вказану позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків до 20.07.2021.

13.07.2021 через канцелярію суду від позивача надійшли документи про усунення недоліків.

Відповідно до ухвали Господарського суду міста Києва від 23.07.2021 відкрито провадження у справі № 910/10505/21, вирішено проводити розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

05.08.2021 відповідач подав суду відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти задоволення позовних вимог, і заяву про розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.10.2021 залишено заяву Товариства про розгляд справи в порядку загального позовного провадження без задоволення.

Поряд із тим, розглядаючи дану справу судом враховано, що згідно з постановою Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 11.03.2020 № 211, зі змінами внесеними постановами КМУ, з 12.03.2020 до 22.05.2020 на усій території України установлено карантин.

Дію карантину, встановленого цією Постановою, продовжено на всій території України згідно з Постановами КМУ № 392 від 20.05.2020, № 500 від 17.06.2020, № 641 від 22.07.2020, № 760 від 26.08.2020, № 956 від 13.10.2020, № 1236 від 09.12.2020, № 104 від 17.02.2021, № 405 від 21.04.2021, № 611 від 16.06.2021.

З урахуванням епідемічної ситуації в регіоні з 19 грудня 2020 року до 31 серпня 2021 року на території України установлено карантин згідно з Постановами КМУ № 392 від 20.05.2020, № 500 від 17.06.2020, № 641 від 22.07.2020, № 760 від 26.08.2020, № 956 від 13.10.2020, № 1100 від 11.11.2020, № 1236 від 09.12.2020, № 104 від 17.02.2021, № 405 від 21.04.2021, № 611 від 16.06.2021.

Водночас, керуючись ч. 2 ст. 11 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суд також враховує припис ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою закріплене право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

З урахуванням вищевикладеного та приймаючи до уваги те, що з моменту відкриття провадження у справі сплив достатній строк (з урахуванням введених обмежень, пов`язаних із запровадженням в Україні карантину), для подання всіма учасниками справи своїх доводів, заперечень, доказів тощо, суд вважає за можливе здійснити розгляд даної справи по суті заявлених вимог.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, відзив на позовну заяву, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

17.12.2019 Підприємцем (виконавець) і Товариством (замовник) було укладено договір № 17/12/2019-01 про надання бухгалтерських послуг (далі - Договір), відповідно до умов якого:

- замовник дає завдання виконавцеві, а виконавець приймає на себе обов`язки надавати замовникові відповідно до його завдання послуги з ведення бухгалтерського обліку на підприємстві (в установі, організації) замовника за плату, а замовник зобов`язується приймати належним чином надані послуги та оплачувати їх своєчасно і в повному обсязі згідно з умовами Договору (пункт 1.1. Договору);

- перелік бухгалтерських послуг, які надає виконавець замовнику, визначений у Додатку № 1 до Договору і є його невід`ємною частиною (пункт 1.4. Договору);

- вартість послуг, що надаються в рамках Договору, становить 10 000 грн щомісячно (пункт 2.1. Договору);

- за надання послуг замовник сплачує виконавцеві у строк до 5 днів після закінчення звітного місяця (пункт 2.2. Договору);

- здавання-приймання наданих послуг здійснюється після закінчення кожного звітного місяця та оформляється актом надання послуг у строк 10 (десяти) днів місяця, наступним місяцем (пункт 3.1. Договору);

- Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін (пункт 6.1. Договору);

- строк Договору починає свій перебіг з моменту, визначеному у пункті 6.1. Договору та вважається пролонгованим на наступний рік, якщо сторони не подали заперечень у строк за 5 робочих днів до закінчення року (пункт 6.2. Договору).

01.04.2020 сторонами було укладено додаткову угоду № 1 до Договору, відповідно до умов якої вартість послуг зменшено до 5 000 грн на місяць.

Позивач вказує, що на виконання умов Договору Підприємець надав відповідачу послуги за період лютий - грудень 2020 року на загальну суму 65 000 грн, що підтверджується такими актами надання послуг:

- від 28.02.2020 № 39 на суму 10 000 грн;

- від 31.03.2020 № 45 на суму 10 000 грн;

- від 30.04.2020 № 74 на суму 5 000 грн;

- від 31.05.2020 № 117 на суму 5 000 грн;

- від 30.06.2020 № 138 на суму 5 000 грн;

- від 31.07.2020 № 145 на суму 5 000 грн;

- від 31.08.2020 № 163 на суму 5 000 грн;

- від 30.09.2020 № 183 на суму 5 000 грн;

- від 31.10.2020 № 221 на суму 5 000 грн;

- від 30.11.2020 № 235 на суму 5 000 грн;

- від 31.12.2020 № 262 на суму 5 000 грн.

Вказані акти підписані сторонами та скріплені печаткою зі сторони замовника без будь-яких зауважень.

У свою чергу, відповідач умови Договору в частині оплати виконав неналежним чином, перерахувавши позивачу 27 000 грн (10 000 грн - 11.03.2020 за послуги, надані у лютому 2020 року; 10 000 грн несвоєчасно сплачено повністю за послуги, надані у березні 2020 року (1 000 грн - 13.05.2020, 2 000 грн - 20.05.2020, 1 000 грн - 21.05.2020, 1 000 грн - 05.06.2020, 1 000 грн - 10.06.2020, 1 000 грн - 12.06.2020, 1 000 грн - 20.07.2020, 1 000 грн - 27.07.2020, 1 000 грн - 25.08.2020); 5 000 грн несвоєчасно сплачено повністю за послуги, надані у квітні 2020 року (1 000 грн - 19.10.2020, 1 000 грн - 26.10.2020, 3 000 - 04.11.2020); 2 000 грн несвоєчасно сплачено 01.12.2020 частково за послуги, надані у травні 2020 року).

Отже, заборгованість за надані послуги за Договором складає 38 000 грн.

Слід зазначити, що сторонами було підписано та скріплено зі сторони Товариства печаткою акт взаємних розрахунків за період 01.01.2020 - 12.01.2021, в якому сторони узгодили те, що заборгованість за Договором складає 38 000 грн.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов таких обґрунтованих висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно зі ст. 173 Господарського кодексу України (далі - ГК України) господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Стаття 193 ГК України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пункт 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України передбачає, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ч. 1 ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтями 525, 615 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

Згідно із ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов укладеного Договору позивачем було надано послуги, у свою чергу, відповідач за надані послуги у повному розмірі не сплатив, доказів протилежного суду не подано.

Відповідач, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, вказав на те, що:

- дійсно 17.12.2019 було укладено Договір сторонами;

- надані суду документи не мають відношення до господарської діяльності Товариства, є недійсними та такими, що вводять в оману суд;

- при настанні звітного періоду у січні 2020 року Підприємцем не були виконані умови Договору та не надані послуги, а саме не підготовлено фінансову звітність від імені відповідача;

- відповідач неодноразово звертався до позивача з вимогами виконати умови Договору, проте Підприємець послуги не надав, внаслідок чого Товариству були завдані матеріальні збитки - штрафні санкції зі сторони фіскальних органів України.

У свою чергу, відповідач не подає суду жодних доказів в підтвердження, викладених ним у відзиві обставинам.

Що ж до тверджень про недійсність документів і ненадання послуг позивачем, то слід вказати таке.

Матеріали справи містять докази, що підтверджують факт надання послуг Підприємцем і прийняття їх Товариством, а саме акти надання послуг, які містять підписи представників сторін і скріплені печатками відповідача.

Разом з тим, відповідач не повідомляв суд про те, що його печатку без відома та незаконно використовували.

Саме на відповідачеві лежить обов`язок з належного користання своєю печаткою та забезпечення її належного зберігання.

Слід зазначити, що відповідачем не подано суду жодного доказу в обґрунтування факту підписання актів іншою особою, як то: нотаріально засвідчена заява свідка, докази крадіжки печатки підприємства, зразки підписів директора чи іншої повноважної посадової особи позивача, які суттєво відрізняються від наявних.

Отже, поданими позивачем доказами підтверджуються обставини, що є предметом доказування у даній справі, у свою чергу, відповідач не спростував доводів позивача.

Таким чином, заборгованість у сумі 38 000 грн є обґрунтованою та такою, що підлягає стягненню.

Крім того, позивачем заявлено вимоги про стягнення 1 166,79 грн 3% річних і 3 498 грн інфляційних втрат (період нарахування з 30.06.2020 по 30.11.2020 на суму боргу 40 000 грн; період нарахування за 01.12.2020 по 30.06.2021 на суму боргу 38 000 грн).

За приписами ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних в порядку ст. 625 ЦК України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Так, перевіривши здійснені позивачем розрахунки, Господарський суд міста Києва дійшов висновку, що вони неправильні.

Так, позивачем було неправильно визначено суму заборгованості для визначених ним періодів.

За розрахунком суду, враховуючи визначені позивачем періоди, строки оплати за надані послуги (пункт 2.2. Договору) та фактичну оплату здійснену відповідачем, розмір 3 % річних складає 769,73 грн (з 30.06.2020 по 20.07.2020 на суму боргу 3 000 грн - 5,16 грн; з 21.07.2020 по 27.07.2020 на суму 2 000 грн - 1,15 грн; з 28.07.2020 по 25.08.2020 на суму 1 000 грн - 2,38 грн; з 30.06.2020 по 19.10.2020 на суму 5 000 грн - 45,90 грн; з 20.10.2020 по 26.10.2020 на суму 4 000 грн - 2,30 грн; з 27.10.2020 по 04.11.2020 на суму 3 000 грн - 2,21 грн; з 30.06.2020 по 01.12.2020 на суму 5 000 грн - 63,52 грн; з 01.12.2020 по 05.01.2021 на суму 33 000 грн - 97,41 грн; з 06.01.2021 по 30.06.2021 на суму 38 000 грн - 549,70 грн) та інфляційних втрат - 2 826,82 грн (з 30.06.2020 по 20.07.2020 на суму боргу 3 000 грн - -18 грн, тобто дефляція; з 21.07.2020 по 27.07.2020 на суму 2 000 грн - 0 грн; з 28.07.2020 по 25.08.2020 на суму 1 000 грн - -2 грн, тобто дефляція; з 30.06.2020 по 19.10.2020 на суму 5 000 грн - 34,71 грн; з 20.10.2020 по 26.10.2020 на суму 4 000 грн - 0 грн; з 27.10.2020 по 04.11.2020 на суму 3 000 грн - 0 грн; з 30.06.2020 по 01.12.2020 на суму 5 000 грн - 100,16 грн; з 01.12.2020 по 05.01.2021 на суму 33 000 грн - 297 грн; з 06.01.2021 по 30.06.2021 на суму 38 000 грн - 2 414,95 грн).

Таким чином, з відповідача має бути стягнуто 769,73 грн 3 % річних і 2 826,82 грн інфляційних втрат.

Згідно з ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Частина 1 ст. 74 ГПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з пунктом 3 ч. 4 ст. 238 ГПК України у мотивувальній частині рішення зазначаються мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, з покладенням судового збору на відповідача в порядку ст. 129 ГПК України пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, 232, 233, 237, п. 2 ч. 5 ст. 238, ст. ст. 240, 241, ч. 1 ст. 256, 288 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Фізичної особи-підприємця Баранова Станіслава Станіславовича задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «М`ясо України» (04111, м. Київ, вул. Салютна, 5, кв. 73; ідентифікаційний код 43414328) на користь Фізичної особи-підприємця Баранова Станіслава Станіславовича ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) заборгованість у розмірі 38 000 грн, 3 % річних у розмірі 769,73 грн, інфляційні втрати у розмірі 2 826,82 грн і судовий збір у розмірі 2 213,16 грн.

3. Після набрання рішенням суду законної сили видати відповідний наказ.

4. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, то строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 22.10.2021.

Суддя Ю.О. Підченко