ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2021 року Справа № 5019/1861/11

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуюча суддя Коломис В.В., суддя Саврій В.А. , суддя Павлюк І.Ю.

секретар судового засідання Романець Х.В.

за участю представників сторін:

позивача - не з`явився;

відповідача - не з`явився;

апелянта - Ткаченко О.М. (в режимі відеоконференції);

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Геліос" на ухвалу Господарського суду Рівненської області від 16 серпня 2021 року у справі №5019/1861/11 (суддя Войтюк В.Р.)

за позовом Публічно акціонерного товариства "Імексбанк" від імені якого діє відділення №333 АТ "Імексбанк" у м.Рівне

до Фізичної особи - підприємця Бай Ярослава Віталійовича

про стягнення в сумі 49 597 доларів 23 центів (395 339 грн 52 коп.)

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 16 серпня 2021 року у справі №5019/1861/11 за позовом Публічно акціонерного товариства "Імексбанк" від імені якого діє відділення №333 АТ "Імексбанк" у м.Рівне до Фізичної особи - підприємця Бай Ярослава Віталійовича про стягнення в сумі 49 597 доларів 23 центів (395 339 грн 52 коп.) в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Геліос" про заміну кредитора правонаступником - відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятою судом першої інстанції ухвалою, ТОВ "Фінансова Компанія "Геліос" звернулося до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу господарського суду Рівненської області скасувати та прийняти нове судове рішення, яким заяву ТОВ "ФК "Геліос" про заміну сторони позивача/стягувача правонаступником задоволити.

Обгрунтовуючи свої вимоги апелянт посилається на порушення господарським судом Рівненської області норм матеріального та процесуального права, а також на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 15 вересня 2021 року у справі №5019/1861/11 поновлено ТОВ "Фінансова Компанія "Геліос" строк на подання апеляційної скарги. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Геліос" на ухвалу Господарського суду Рівненської області від 16 серпня 2021 року у справі №5019/1861/11. Призначено справу №5019/1861/11 до розгляду на 11 жовтня 2021 року об 12:30год. Встановлено відповідачу строк для подання до суду відзиву на апеляційну скаргу та доказів надсилання (надання) апелянту копії відзиву та доданих до нього документів протягом 5 (п`яти) днів з дня вручення ухвали про відкриття апеляційного провадження та призначення справи до розгляду в суді апеляційної інстанції.

В судове засідання представники позивача та відповідача не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили.

Частинами 11,12 статті 270 ГПК України, яка визначає порядок розгляду апеляційної скарги, встановлено, що суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Оскільки всі учасники провадження у справі були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, при цьому явка учасників судового процесу обов`язковою не визнавалась, а матеріали справи достатньо характеризують спірні правовідносини, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні за відсутності представників позивача та відповідача.

Безпосередньо в судовому засіданні представник скаржника повністю підтримав вимоги та доводи, викладені в апеляційній скарзі.

Колегія суддів, заслухавши пояснення представника апелянта, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, вважає, що апеляційну скаргу слід задоволити, ухвалу місцевого господарського суду - скасувати, прийнявши нове судове рішення, яким заяву ТОВ "Фінансова Компанія "Геліос" про заміну сторони позивача/стягувача правонаступником задоволити.

При цьому колегія суддів виходила з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Господарського суду Рівненської області від 07 вересня 2011 року у справі №5019/1861/11 позов фізичної особи-підприємця Бай Ярослава Віталійовича до Публічного акціонерного товариства "Імексбанк" від імені якого діє відділення № 333 АТ "Імексбанк" у м.Рівне про стягнення 49 597 доларів США 23 центи задоволено. Присуджено до стягнення з фізичної особи-підприємця Бай Ярослава Віталійовича ( АДРЕСА_1 , інд. номер НОМЕР_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства "Імексбанк" (65039, м.Одеса, пр-т Гагаріна, 12 А, код 20971504) від імені якого діє відділення № 333 АТ "Імексбанк" у м.Рівне (33028, м.Рівне, вул.Гельмана Мазепи, буд.4а) 49 597 доларів США 23 центи, що в гривневому еквіваленті складає 395 339 грн. 52 коп., з яких сума кредиту 31 861 долар США 35 центів, що становить в гривневому еквіваленті 253 966 грн. 83 коп., сума заборгованості по відсотках 15 462 долари США 81 цент, що становить в гривневому еквіваленті 123 254 грн. 06 коп., пеня 2 273 долари США 07 центів, що становить в гривневому еквіваленті 18 118 грн. 64 коп., 3 953 грн. 40 коп. витрат по сплаті державного мита та 236 грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

19 вересня 2011 року Господарським судом Рівненської області на виконання вищевказаного рішення суду видано відповідний наказ.

30 липня 2021 року до Господарського суду Рівненської області від Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Геліос" надійшла заява про заміну сторони позивача/стягувача правонаступником, в якій останнє просить суд:

- замінити позивача - Публічне акціонерне товариство "Імексбанк" на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Геліос" у справі №5019/1861/11 про стягнення з фізичної особи-підприємця Бай Ярослава Віталійовича заборгованості за кредитними договором в розмірі 49 597 доларів США 23 центи;

- замінити стягувача Публічне акціонерне товариство "Імексбанк" на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Геліос" за рішенням Господарського суду Рівненської області від 07.09.2011 у справі №5019/1861/11 про стягнення 49 597 доларів США 23 цента, а також наказом виданим на виконання даного рішення.

В обґрунтування поданої заяви заявник посилається на обставину укладення між Публічним акціонерним товариством "Імексбанк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Геліос" договору про відступлення прав вимоги від 11.10.2019 №108, згідно якого банк відступив на користь заявника право вимоги, зокрема, до фізичної особи-підприємця Бай Ярослава Віталійовича за кредитним договором №135/07 від 21.06.2007 з урахуванням всіх змін та доповнень.

Місцевий господарський суд, розглянувши подану заяву, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги даної заяви, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду даної заяви, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, прийшов до висновку про відсутність правових підстав для її задоволення.

Так, судом першої інстанції встановлено, що ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 16 червня 2021 року відкрито провадження у справі №921/24/21 про неплатоспроможність фізичної особи Бай Ярослава Віталійовича , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ; введено процедуру реструктуризації боргів боржника; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

При цьому, місцевий господарський суд зазначив в оскаржуваній ухвалі, що у зв`язку із введенням мораторію на задоволення кредиторських вимог, усі виконавчі провадження вважаються завершеними, а відкриття нових є неможливим, а тому обраний заявником спосіб реалізації свого права в будь-якому випадку не може забезпечити реальне задоволення своїх вимог.

Відтак, суд першої інстанції посилаючись на вимоги ч.2 ст.7 та п.1 ст.120 Кодексу України з процедур банкрутства, дійшов висновку, що розгляд питання про заміну учасника процесу його правонаступником та визнання грошових вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Геліос", що виникли на підставі договору уступки права вимоги №108 від 19 жовтня 2019 року, повинні розглядатися в межах справи №921/24/21 про неплатоспроможність фізичної особи Бай Ярослава Віталійовича, що знаходиться в Господарському суді Тернопільської області.

Натомість, з такими доводами та власне висновками місцевого господарського суду колегія суддів погодитись не може з огляду на таке.

Питання процесуального правонаступництва регламентовані ст.52 ГПК України, відповідно до якої у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив. Про заміну або про відмову в заміні учасника справи його правонаступником суд постановляє ухвалу.

Відтак, процесуальним правонаступництвом є перехід процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні, а також у випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір.

Заміна сторони виконавчого провадження правонаступником, тобто здійснення процесуального правонаступництва після набрання судовим рішенням законної сили, полягає в поширенні на правонаступників законної сили судового рішення. При цьому на правонаступників законна сила судового рішення поширюється усіма своїми правовими наслідками - незмінністю, неспростовністю, виключністю, преюдиційністю, виконуваністю.

Правонаступництво як інститут цивільного процесуального права нерозривно пов`язане з правонаступництвом як інститутом цивільного права, адже зміни у матеріально-правових відносинах зумовлюють необхідність привести процесуальний стан осіб як учасників таких матеріально-правових відносин у відповідність з їх дійсною юридичною зацікавленістю у перебігу та результаті судового провадження, в тому числі у виконанні рішення суду.

Правонаступництво як інститут цивільного процесуального права має універсальний характер. У разі вибуття правопопередника з виконавчого провадження до правонаступника переходить весь комплекс процесуальних прав та обов`язків, притаманних для сторони виконавчого провадження, і, відповідно, комплекс процесуальних прав та обов`язків, притаманних стороні судового провадження, враховуючи стадію, на якій відбулося правонаступництво (постанова Великої Палати Верховного СУду від 16.02.2021 у справі №911/3411/14).

Отже, процесуальним правонаступництвом є перехід процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні, а також у випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір.

Відповідно до ч.2 ст.7 Кодексу України з процедур банкрутства, господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що майновий спір - це вимога про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що підлягає грошовій оцінці (постанова Верховного Суду від 25.08.2020 у справі №910/13737/19).

Однак, заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Геліос" про заміну сторони позивача/стягувача правонаступником не належить до категорії майнових спорів, як і не є заявою про заміну кредитора (як зазначив суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі), а є розглядом процесуального питання щодо правонаступництва, яке не змінює спосіб і розмір зобов`язання, а тому положення статей Кодексу України з процедур банкрутства на зазначену заяву не розповсюджуються.

В свою чергу, подана ТОВ "ФК "Геліос" заява про заміну сторони позивача/стягувача по справі №5019/1861/11 жодним чином не породжує нових або додаткових вимог до боржника, не порушує права боржника, а лише свідчить про процесуальний порядок самого правонаступництва, а відтак, розгляд заяви про процесуальне правонаступництво повинен здійснюватись в межах даної справи.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Геліос" про заміну сторони позивача/стягувача правонаступником від 26.07.2021 за вх. №260721/1 у справі №5019/1861/11, апеляційний суд дійшов висновку про таке.

Як вбачається з матеріалів справи, 21 червня 2007 року між Акціонерним-комерційним банком "Імексбанк" (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Імексбанк") в особі філії АКБ "Імексбанк" та фізичною особою підприємцем Бай Ярославом Віталійовичем був укладений Кредитний договір №135/07, за яким банк зобов`язався надати відповідачу кредит в розмірі 39 600,00 доларів США на придбання комплекту обладнання для виробництва піролізного деревного вугілля строком на 3 роки з 21 червня 2007 року по 18 червня 2010 року, а відповідач зобов`язався, забезпечити повернення кредиту та сплату нарахованих процентів в строки відповідно до графіку погашення заборгованості. Також при розгляді даної справи судом встановлено, що відповідач умови договору належним чином не виконував, внаслідок чого утворилась заборгованість за кредитним договором в сумі 49 597 доларів США 23 центи, що в гривневому еквіваленті складає 395 339 грн. 52 коп., з яких сума кредиту 31 861 долар США 35 центів, що становить в гривневому еквіваленті 253 966 грн. 83 коп., сума заборгованості по відсотках 15 462 долари США 81 цент, що становить в гривневому еквіваленті 123 254 грн. 06 коп., пеня 2 273 долари США 07 центів, що становить в гривневому еквіваленті 18 118 грн. 64 коп. Вказана заборгованість була стягнута з відповідача на корись банку згідно з рішенням суду від 07 вересня 2011 року у справі №5019/1861/11, на примусове виконання якого Господарським судом Рівненської області 19.09.2011 було видано відповідний наказ.

11.10.2019 між Акціонерним товариством "Імексбанк" в особі заступника начальника управління супроводження та реалізації активів АТ "Імексбанк" Карпенко В.В., діючого на підставі наказу від 16.04.2018 №93-к та довіреності від 21.05.2019 №6207, виданої уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Імексбанк" (далі-банк), та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Геліос" (далі - новий кредитор) був укладений договір про відступлення прав вимоги №108 (далі - договір), в порядку та на умовах якого банк відступає новому кредитору належні банку, а новий кредитор набуває права вимоги банку до позичальників та/або поручителів та/або заставодавців фізичних осіб та/або юридичних осіб та/або фізичних осіб-підприємців, зазначених у Додатку №1 до цього договору, надалі за текстом - боржники, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників за кредитними договорами та/або договорами поруки та/або договорами застави, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у Додатку №1 до цього договору, надалі за текстом - основні договори, надалі за текстом - права вимоги. Новий кредитор сплачує банку за права вимоги грошові кошти у сумі та у порядку, визначених цим договором.

Відповідно до п.2 договору, новий кредитор в день укладення цього договору, але в будь-якому випадку не раніше моменту отримання банком у повному обсязі коштів, відповідно до пункту 4 цього договору, набуває усі права кредитора за основними договорами, включаючи: право вимагати належного виконання боржниками зобов`язань за основними договорами, сплати боржниками грошових коштів, сплати процентів, сплати штрафних санкцій у розмірах, вказаних у Додатку №1 до цього договору, право нараховувати та стягувати проценти, неустойки, штрафи, стягувати суми, передбачені статтею 625 Цивільного кодексу України (індекс інфляції, 3% річних), права вимагати застосуванню наслідків реституції при недійсності правочинів, отриманню коштів від реалізації заставного та іншого майна боржників, вимоги, які випливають з розірвання та/або визнання недійсним договорів, права, що випливають із судових справ, у тому числі справ про банкрутство, виконавчих проваджень, в тому числі щодо майна, яке буде не реалізоване на торгах та підлягатиме передачі стягувачу в погашення боргу, права вимоги за мировими угодами, договорами з арбітражними керуючими, охоронними організаціями, права участі в колегіальних органах, в тому числі в комітеті кредиторів тощо. Розмір прав вимоги, які переходять до нового кредитора, вказаний у Додатку №1 до цього договору. Права кредитора за основними договорами переходять до нового кредитора у повному обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення права вимоги, за виключенням права на здійснення договірного списання коштів з рахунку/рахунків боржників, що надане банку відповідно до умов основних договорів.

За умовами п.4 договору сторони домовились, що за відступлення прав за основними договорами, відповідно до цього договору, та відступлення майнових прав відповідно до Договору №108/1 купівлі-продажу майнових прав від 11.10.2019, укладеного сторонами одночасно із цим договором, новий кредитор сплатив банку гронові кошт у сумі 43408595,20 грн без урахування ПДВ, надалі за текстом - ціна відступлення. Ціна відступлення сплачена новим кредитором банку у повному обсязі до моменту набуття чинності цим договором, відповідно до пункту 15 цього договору, на підставі ПРОТОКОЛУ ЕЛЕКТРОННИХ ТОРГІВ/MINUTES OF THE ONLINE BIDDING (AUCTION) #UKR-2019-03 від 14.08.2019, складеного за результатами відкритих торгів (аукціону), переможцем яких став новий кредитор.

Відповідно до п.15 договору, останній набуває чинності з дати його підписання сторонами і скріплення відтисками печаток сторін. Будь-які зміни та доповнення до цього договору є чинними за умови підписання їх сторонами і скріплення відтисками печаток сторін (за наявності).

Згідно з реєстром договорів, права вимоги за якими відступаються та боржників за такими договорами, який є Додатком №1 до вищевказаного договору, банк відступив право вимоги на користь нового кредитора, зокрема, за кредитним договором №135/07 від 21.06.2007 з врахуванням всіх змін та доповнень, укладеним з боржником Фізичною особою - підприємцем Бай Ярославом Віталійовичем.

На підтвердження обставини щодо здійснення оплати в рахунок сплати вартості відступлення права вимоги за вищевказаним договором заявником до заяви долучено копію платіжного доручення від 05.09.2019 №56 про сплату ТОВ "ФК "Геліос" на користь ПАТ "Імексбанк" 43408595,20 грн.

За змістом ч. ч. 1-3 ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

У відповідності до ч.1 ст.513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Згідно з ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 статті 517 ЦК України визначено, що первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Статтею 204 ЦК України визначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ст.52 ГПК України, у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив. Про заміну або про відмову в заміні учасника справи його правонаступником суд постановляє ухвалу.

Згідно з ст.334 ГПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження. Ухвала про заміну сторони виконавчого провадження надсилається (надається) учасникам справи, а також державному виконавцю, приватному виконавцю в порядку, передбаченому статтею 242 цього Кодексу. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

За змістом статті 15 Закону України "Про виконавче провадження" сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ, боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення. У разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до ч.4 ст.236 ГПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, вирішуючи питання щодо заміни учасника справи та заміни сторони виконавчого провадження Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03.11.2020 по справі №916/617/17 було викладено, зокрема, такі висновки: "Стаття 52 ГПК України вміщена до розділу І Загальні положення глави 4 Учасники судового процесу цього Кодексу, якими регламентуються загальні засади відносно кола учасників, сторін, третіх осіб судового провадження, осіб, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, їх прав та обов`язків тощо. Натомість ст.334 ГПК України розташована в розділі V Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у господарських справах, що присвячений врегулюванню відносин, пов`язаних з примусовим виконанням судових рішень. Звідси нормативні приписи ст.52 ГПК України слід вважати загальними по відношенню до приписів, закріплених статтею 334 цього Кодексу. З аналізу наведеного у постанові нормативного регулювання можна зробити висновок про те, що оскільки виконавче провадження є самостійною стадією судового процесу, сторони виконавчого провадження належать до учасників справи, а отже, якщо процесуальне правонаступництво має місце на стадії виконавчого провадження, заміна сторони виконавчого провадження означає й заміну учасника справи. На стадії виконавчого провадження як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони виконавчого провадження правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому статтею 334 цього Кодексу з урахуванням підстав, визначених статтею 52 ГПК України. У цьому випадку приписи ст.334 ГПК України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва на стадії виконання судового рішення, застосовуються разом з положеннями статті 52 цього Кодексу. Натомість, як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення, заміна учасника справи правонаступником здійснюється виключно на підставі статті 52 ГПК України. У такому випадку, з огляду на відсутність відкритого виконавчого провадження, заміна відповідної сторони виконавчого провадження правонаступником є неможливою. Єдиним винятком є заміна боржника або стягувача у виконавчому документі до відкриття виконавчого провадження, що окремо обумовлено у частині п`ятій статті 334 Господарського процесуального кодексу України. При цьому процесуальне правонаступництво в розумінні ст.52 ГПК України допускається на будь-якій стадії судового провадження, включаючи й стадію виконання судового рішення.".

Аналогічну позицію викладено також Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 25.03.2021 у справі №910/11030/18.

Враховуючи викладене та зважаючи на те, що заявник - ТОВ "ФК "Геліос" за договором про відступлення прав вимоги від 11.10.2019 №108 набув майнові права, зокрема, щодо права вимоги за кредитним договором №135/07 від 21.06.2007, заборгованість за яким було стягнуто з відповідача на користь АТ "Імексбанк" за результатами розгляду даної справи, а процесуальне правонаступництво в розумінні ст.52 ГПК України допускається на будь-якій стадії судового провадження, включаючи й стадію виконання судового рішення, колегія суддів дійшла висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви ТОВ "Фінансова Компанія "Геліос" замінивши позивача/стягувача у справі №5019/1861/11 - Публічне акціонерне товариство "Імексбанк" на Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Геліос", який є правонаступником прав ПАТ "Імексбанк" у спірних правовідносинах на підставі договору про відступлення прав вимоги від 11.10.2019 №108.

Згідно із п.2 ч.1 ст.275 ГПК України, апеляційна інстанція за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Відповідно до п.п. 1,2,4 ч.1 ст.277 ГПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, та неправильне застосування норм матеріального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Враховуючи все вищевикладене в сукупності, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду прийшла до висновку, що ухвала Господарського суду Рівненської області від 16.08.2021 прийнята з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, і неправильним застосуванням норм матеріального права, з огляду на що, апеляційну скаргу ТОВ "ФК "Геліос" слід задоволити, а ухвалу Господарського суду Рівненської області скасувати, прийнявши нове судове рішення, яким заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Геліос" про заміну сторони позивача/стягувача правонаступником у справі №5019/1861/11 задоволити.

Керуючись ст.ст. 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Геліос" задоволити.

2. Ухвалу Господарського суду Рівненської області від 16 серпня 2021 року у справі №5019/1861/11 скасувати. Прийняти нове судове рішення.

"Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Геліос" про заміну сторони позивача/стягувача правонаступником від 26.07.2021 за вх. №260721/1 у справі №5019/1861/11 задоволити.

Замінити позивача - Публічне акціонерне товариство "Імексбанк" (проспект Гагаріна, буд. 12-А, м. Одеса, 65039, ) на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Геліос" (вул. Нижній Вал, буд. 7-9, м. Київ, 04052, ) у справі №5019/1861/11 про стягнення з Фізичної особи - підприємця Бай Ярослава Віталійовича заборгованості за кредитним договором в розмірі 49 597 доларів 23 центів.

Замінити стягувача - Публічне акціонерне товариство "Імексбанк" (65039, м. Одеса, пр-т. Гагаріна, 12-А, ) на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Геліос" (вул. Нижній Вал, буд. 7-9, м. Київ, 04052, ) у справі №5019/1861/11 за виданим 19 вересня 2011 року Господарським судом Рівненської області наказом про примусове виконання рішення від 07.09.2011 у справі №5019/1861/11 про стягнення з фізичної особи-підприємця Бай Ярослава Віталійовича на користь Публічного акціонерного товариства "Імексбанк" від імені якого діє відділення №333 АТ "Імексбанк" у м.Рівне 49597 доларів США 23 центи, що в гривневому еквіваленті складає 395339 грн. 52 коп., з яких сума кредиту 31861 доларів США 35 центів, що становить в гривневому еквіваленті 253966 грн. 83 коп., сума заборгованості по відсотках 15462 долари США 81 цент, що становить в гривневому еквіваленті 123 254 грн. 06 коп., пеня 2273 долари США 07 центів, що становить в гривневому еквіваленті 18 118 грн. 64 коп., 3 953 грн. 40 коп. витрат по сплаті державного мита та 236 грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у строк та в порядку, встановленому статтями 287-289 ГПК України.

4. Справу №5019/1861/11 повернути Господарському суду Рівненської області.

Повний текст постанови складений "18" жовтня 2021 р.

Головуюча суддя Коломис В.В.

Суддя Саврій В.А.

Суддя Павлюк І.Ю.