ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

12 жовтня 2021 року м. ХарківСправа № 922/4124/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Присяжнюка О.О.

без виклику представників сторін

розглянувши заяву Концерну "СоюзЕнерго" про забезпечення позову (вх.№4124/21 від 11.10.2021 року )

за позовом Концерну "СоюзЕнерго" (51200, Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Спаська,8)
до Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (61022, Харківська область, м.Харків, Майдан Свободи, 5, Держпром,6 під`їзд,1 поверх,кім.35)
про визнання недійсним рішення

ВСТАНОВИВ:

Концерн "СоюзЕнерго" звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, в якому просить суд :

визнати недійсним рішення Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 02 вересня 2021 року № 70/92-р/к в частині:

- визнання дій КОНЦЕРН «СОЮЗЕНЕРГО» (ідентифікаційний код юридичної особи - 31965106) порушенням, передбаченим пунктом 1 статті 50 та пунктом 4 частини другої статті 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів, зазначених у пунктах 1, 4, 7, 10, 13, 16, 19, 22, 25 резолютивної частини рішення Відповідача від 02.09.2021 року № 70/92-р/к. накладення штрафу на КОНЦЕРН «СОЮЗЕНЕРГО» (ідентифікаційний код юридичної особи - 31965106) у сумі 201 673,80 грн. за порушення, вказані в пунктах 1, 4, 7, 10, 13, 16, 19, 22, 25 резолютивної частини рішення Відповідача від 02.09.2021 року № 70/92-р/к.

Разом із позовом позивачем подано заяву про забезпечення позову (вх. № 4124/21 від 11.10.2021), в якій позивач просить забезпечити позов шляхом зупинення дії п.п. 1, 4, 7, 10, 13, 16, 19, 22, 25 резолютивної частини рішення Адміністративної колегії Східного обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № № 70/92-р/к у справі № 4/01-119-21 «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу» в частині дії у відношенні КОНЦЕРНА «СОЮЗЕНЕРГО» (ідентифікаційний код юридичної особи - 31965106).

В обґрунтування поданої заяви позивач зазначає, що основним видом господарської діяльності Позивача, відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, є оптова торгівля залізними виробами, водопровідним і опалювальним устаткуванням і приладдям до нього (код за КВЕД 46.74), у зв`язку з чим основною підставою для укладання господарських договорів є участь підприємства у тендерах щодо закупок трубопровідної арматури, промислових котлів та приладдя до нього.

Однак, враховуючи наявність оскаржуваного рішення Адміністративної колегії Східного обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, в силу приписів ст. 17 Закону України „Про державні закупівлі Позивач позбавлений права бгати участь у процедурах закупівель та, відповідно, укладати господарські договори за результатами цих торгів. За таких обставин , позивач зазначає, що він наразі позбавлений одного із основних засобів прибутку - права брати участь у процедурах закупівель, наслідком чого є позбавлення працівників підприємства права на працю та на отримання належної винагороди.

Дослідивши заяву про забезпечення позову, суд зазначає наступне.

Відповідно статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову; забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ст. 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову (частини перша і третя статті 137).

Відповідно до частини одинадцятої статті 137 Господарського процесуального кодексу України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Отже, забезпечення позову - це, по суті обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

Однак, здійснивши оцінку обґрунтованості доводів заявника, суд приходить до висновку про те, що позивачем не доведено неможливість поновлення його прав у разі невжиття заходів забезпечення позову.

Окрім цього, суд звертає увагу, що згідно ч. 1 ст. 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції", заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення. Цей строк не може бути відновлено.

Відповідно до частини 4 названої статті, порушення господарським судом провадження у справі про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України, прийнятого: згідно з частиною першою статті 48 цього Закону, частиною першою статті 30 Закону України "Про захист від недобросовісної конкуренції"; за результатами перевірки відповідно до частини п`ятої статті 57 цього Закону; за результатами перегляду відповідно до частини третьої статті 58 цього Закону, а також перегляд за заявою сторони відповідного рішення (постанови) господарського суду зупиняє виконання зазначеного рішення органу Антимонопольного комітету України на час розгляду цієї справи чи перегляду відповідного рішення (постанови) господарського суду, якщо органом Антимонопольного комітету України відповідно до частини третьої статті 48 цього Закону чи господарським судом не визначено інше.

Згідно ч. 1 статті 48 Закону України "Про захист економічної конкуренції", за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення, в тому числі про: визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції; припинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції; зобов`язання органу влади, органу місцевого самоврядування, органу адміністративно-господарського управління та контролю скасувати або змінити прийняте ним рішення чи розірвати угоди, визнані антиконкурентними діями органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю; визнання суб`єкта господарювання таким, що займає монопольне (домінуюче) становище на ринку; примусовий поділ суб`єкта господарювання, що займає монопольне (домінуюче) становище на ринку; накладення штрафу; блокування цінних паперів; усунення наслідків порушень законодавства про захист економічної конкуренції, зокрема усунення чи пом`якшення негативного впливу узгоджених дій, концентрації суб`єктів господарювання на конкуренцію; скасування дозволу на узгоджені дії у разі вчинення дій, заборонених згідно із статтею 19 цього Закону; закриття провадження у справі.

Таким чином, суд вказує на те, що відповідно до ч. 4 ст. 60 ЗУ Про захист економічної конкуренції, на час розгляду даної справи рішення Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 02 вересня 2021 року № 70/92-р/к в частині визнання дій КОНЦЕРН «СОЮЗЕНЕРГО» (ідентифікаційний код юридичної особи - 31965106) порушенням, передбаченим пунктом 1 статті 50 та пунктом 4 частини другої статті 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів, зазначених у пунктах 1, 4, 7, 10, 13, 16, 19, 22, 25 резолютивної частини рішення Відповідача від 02.09.2021 року № 70/92-р/к. накладення штрафу на КОНЦЕРН «СОЮЗЕНЕРГО» (ідентифікаційний код юридичної особи - 31965106) у сумі 201 673,80 грн. за порушення, вказані в пунктах 1, 4, 7, 10, 13, 16, 19, 22, 25 резолютивної частини рішення Відповідача від 02.09.2021 року № 70/92-р/к зупиняє свою дію в силу вимоги закону, а відтак, суд не вбачає підстав для забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення адміністративної колегії Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 02 вересня 2021 року № 70/92-р/к та відмовляє у задоволенні заяви про забезпечення позову (вх. №4124/21 від 11.10.2021).

Згідно із частиною шостою статті 140 ГПК України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 138-140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Концерну "СоюзЕнерго" про забезпечення позову (вх.№4124/21 від 11.10.2021 року) - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Східного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Ухвалу складено та підписано 12.10.2021.

Суддя О.О. Присяжнюк

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі - http://reyestr.court.gov.ua.