ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.10.2021 року м. Дніпро Справа № 904/453/21

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Чередка А.Є. (доповідач)

суддів: Білецької Л.М., Паруснікова Ю.Б.,

при секретарі судового засідання: Колесник Д.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця"

на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 08.06.2021р. та додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.06.2021р. (суддя Золотарьова Я.С.) у справі № 904/453/21

за позовом Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

до Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ, в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпро

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Парк Плюс", станція Червоний Шахтар, село Вільне, Криворізький район, Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості у розмірі 1 337 976 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 08.06.2021р. у справі № 904/453/21 позов задоволено повністю; стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, буд. 5; ідентифікаційний код 40075815) в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (49602, м. Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, буд. 108; ідентифікаційний код 40081237) на користь Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" (50095, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Орджонікідзе, 1; ідентифікаційний код 24432974) фактичні збитки, які полягають у вартості недостачі вантажу у розмірі 1 337 976,00 грн. та судовий збір у розмірі 20 069,64 грн.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулося Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 08.06.2021р. у справі № 904/453/21 скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог позивача відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт, зокрема вказує, що представниками залізниці в актах загальної форми було встановлено відсутність втрати вантажу, про що також не було своєчасно заявлено вантажоодержувачем, тому підстави як для складення комерційних актів, так і для перевірки маси вантажу у залізниці були відсутні, що згідно з ст. 111 Статуту залізниць України виключає покладення відповідальності за втрату вантажу на залізницю.

Вказує апелянт і про те, що переважування вагонів було здійснено лише через два тижні з моменту видачі вантажу та особою, право якої на таке переважування нічим не підтверджено, а судом невірно визначено суму, що підлягає відшкодуванню позивачу.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 12.07.2021р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 08.06.2021р. у справі № 904/453/21, розгляд апеляційної скарги призначено в судове засідання на 09.09.2021р.

Додатковим рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 23.06.2021р. у справі № 904/453/21 заяву Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" про розподіл судових витрат задоволено повністю; стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, буд. 5; ідентифікаційний код 40075815) в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (49602, м. Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, буд. 108; ідентифікаційний код 40081237) на користь Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" (50095, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Орджонікідзе, 1; ідентифікаційний код 24432974) витрати на правничу допомогу у розмірі 20 000,00 грн.

Також не погодившись з вказаним додатковим рішенням, Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" звернулося до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.06.2021р. у справі № 904/453/21 скасувати та прийняти нове рішення, яким частково задовольнити вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу, а саме у розмірі 2000,00 грн.

Апеляційна скарга на додаткове рішення обгрунтована тим, що судом першої інстанції не враховані приписи ст.ст. 126, 129 ГПК України та не встановлено на підставі належних доказів наявності підстав для покладення на відповідача витрат позивача на правову допомогу у сумі 20 000,00грн.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 28.07.2021р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" на додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.06.2021р. у справі № 904/453/21 та об`єднано її з апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 08.06.2021р. у справі № 904/453/21 в одне апеляційне провадження для спільного розгляду, розгляд апеляційної скарги призначено в судове засідання на 09.09.2021р.

У судовому засіданні по справі оголошувалась перерва з 09.09.2021р. по 07.10.2021р.

Представник апелянта у судовому засіданні доводи апеляційних скарг підтримав у повному обсягу та просив їх задовольнити.

Представник позивача у відзиві на апеляційні скарги та в судовому засіданні проти задоволення апеляційних скарг заперечує, вважає оскаржувані рішення законними та обгрунтованими, прийнятими з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, а апеляційні скарги відповідача безпідставними, посилаючись при цьому на те, що під час перевезення вантажу його було частково втрачено залізницею, про що було вчасно заявлено вантажоодержувачем, втім залізниця протиправно відмовилась від складення комерційного акту, переважування вантажу та відшкодування збитків у розмірі вартості недостачі вантажу, обґрунтованість яких підтверджена позивачем належними та допустимими доказами. Також позивачем подані усі необхідні докази на підтвердження понесення витрат на правову допомогу під час розгляду даної справи.

Третя особа не скористалася своїм правом участі у судовому засіданні та не забезпечила явку в судове засідання свого повноважного представника, про час та місце судового засідання була повідомлена апеляційним судом, що підтверджується відповідними матеріалами справи. Не подано третьою особою і відзиву на апеляційні скарги.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що неявка представника третьої особи в судове засідання не перешкоджає перегляду справи, а явка представників учасників справи в судове засідання апеляційним судом не визнавалася обов`язковою, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу по суті у відсутності представника третьої особи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції та додаткового рішення в межах доводів та вимог апеляційних скарг, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, судова колегія дійшла до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційних скарг відповідача, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено місцевим господарським судом, 04.01.2020 ПАТ АрселорМіттал Кривий Ріг на підставі договорів перевезення (залізничні накладні № 47440722, 47440730, 47440748, 47440755) надав АТ Українська залізниця в особі РФ Придніпровська залізниця АТ Українська залізниця для перевезення вантаж (прокат чорних металів, арматура 12) в вагонах. Вантажоодержувач ТОВ Парк Плюс (пункт 4 накладних).

Перевезення необхідно було здійснити в межах Дніпропетровської області, а саме з м. Кривий Ріг. вул. Орджонікідзе, буд. 1, до пункту доставки Дніпропетровська область. Криворізький район, село Вільне, станція Червоний Шахтар (Красний Шахтер), буд. 1.

Загальна відстань між пунктом відправлення та пунктом доставки складає 29 км (пункт 30 накладних).

Вага вантажу наданого Позивачем для перевезення складала (арк.с.11-14):

- за накладною № 47440722 (вагон 61123063) вага вантажу 67 410 кг;

- за накладною № 47440730 (вагон 60925864) вага вантажу 67 140 кг;

- за накладною № 47440748 (вагон 61509568) вага вантажу 67 820 кг;

- за накладною № 47440755 (вагон 61118360) вага вантажу 67 710 кг.

Вага вантажу визначена відправником (позивачем) на підставі зважування на вагонних вагах (150т) заводський номер № 10020 DGW-U-150-S (2).

Відповідно до пункту 20 накладних вантаж розміщено й закріплено згідно МТУ від 24.01.2007 № МО 10/24 (схема № 04-06 АКТ № МО 10/03 від 16.01.2017). Застосовано засоби кріплення. Зв`язки верхнього ярусу марковані фарбою бежевого кольору. Відповідальний за розміщення й кріплення вантажу бригадир Барабанов А.В. Власний вагон. Власник ТОВ "Юнісон Груп". Оператор філіалу "РВК" ПАТ "Укрзалізниця". Навалом.

Відповідно до пункту 49 накладних - перевезення здійснювалося під охороною залізниці.

У пункті 51 накладних вказано, що вагони прибули 20.01.2020, натомість календарний штемпель видачі вантажу у пунктах 52 накладної проставлено 31.01.2020.

Між ТОВ Парк Плюс (третя особа) та відповідачем укладено договір ПР/М-17-2/4-357НЮдч від 09.06.2017 про подачу та забирання вагонів на залізничну під`їзну колію ТОВ Парк Плюс (арк.с.19-20).

З матеріалів справи вбачається та не оспорюється сторонами, що вагони № 61123063, № 60925864, № 61509568 та № 61118360 були подані залізницею для вивантаження на залізничну під`їзну колію ТОВ Парк Плюс 22.01.2020р.

Як стверджують позивач та третя особа під час приймання вагонів вантажоодержувачем було виявлено явні ознаки незбереження вантажу, так у вагонах:

- № 61123063 - по сертифікату 16 пачок арматури, а в наявності 15;

- № 60925864 - по сертифікату 16 пачок арматури, а в наявності 9;

- № 61509568 - по сертифікату 17 пачок арматури, а в наявності 9;

- № 61118360 - по сертифікату 17 пачок арматури, а в наявності 9.

Всього нестача на думку одержувача складала 24 пачки орієнтовною масою 90-100т.

Вантажоодержувач телефонним зв`язком повідомлено начальника станції Кривий Ріг - Західний та викликано представників залізної дороги для фіксування факту нестачі.

Також 22 січня 2020 на ім`я начальника станції Кривий Ріг Західний Худого А.В. було направлено лист третьої особи (вантажоодержувача) в якому було зазначено про те, що після огляду вагонів на під`їзній колії ТОВ Парк Плюс виявлено невідповідність фактичної кількості з накладною та висловлено прохання надати тепловоз на під`їзну колію з метою контрольного зважування на вагах станції Червоний Шахтар (а.с. 22).

На цьому листі було проставлено підпис працівника залізниці в.о. ДСЗ Безус А.И. та вказано, що нею лист отримано та у перезважуванні відмовлено.

Приблизно о 17:30 год. 22 січня 2020 на під`їзну колію третьої особи прибули представники відповідача: комерційний агент Ткачук О.П., та товарний касир Стеценко.

Відповідачем були складені акти загальної форми (№ 02, № 03, № 04, № 06), в яких було зазначено: При огляді вагона було виявлено - вантаж навалом, зв`язки не порушені, розсипу вантажу немає. Маркування білою фарбою по всій ширині вагона. За документом вагон з охороною в дійсності охорона відсутня. Дана телеграма. У такому вигляді подано під вивантаження. (арк.с.23-26).

Представник третьої особи зазначив у вищезазначених актах про свою незгоду з інформацією про відповідність вантажу об`ємам зазначеним в накладних, та про відмову відповідача провести зважування вагонів з вантажем на вагах станції.

Відповідно до Актів загальної форма ГУ-23 по вищезазначеним вагонам - зазначено наявність білої маркувальної лінії, в накладній на вантаж зазначена маркувальна лінія бежевого кольору.

23 січня 2020 року третя особа направила скаргу на ім`я Криворізької дирекції залізничних перевезень, в якій вимагала належним чином оформити нестачу вантажу у вищезазначених вагонах та скласти відповідний акт (комерційний), та провести службове розслідування відносно працівників відповідача (арк.с.30).

На цю скаргу було отримано дві відповіді, а саме: від начальника станції Кривий Ріг-Західний (без номеру та дати) та від Криворізької дирекції залізничних перевезень № 45/ДН-2 від 27 січня 2020 року.

У наведених вище відповідях зазначено таке: згідно п. 52 та п. 111 Статуту Залізниць України вантаж у вагонах №61118360, 61509568, 60925864, 61123063 (відправки № 47440722, 47440730, 47440748, 47440755) надійшов у непошкодженому відкритому рухомому складі, завантаженому засобами відправника, без ознак пошкодження вантажу під час перевезення, з наявним маркуванням. Відповідно до пункту 23 Правил видачі вантажів, на момент приймання вагонів письмової заявки від представників під`їзної колії ТОВ Прак Плюс про зважування вагонів не надходило (лист було надано 23.01.2020 приблизно о 14 год. 30хв.) та враховуючи те що згідно пункту 12 Правил видачі вантажів, в договорі між залізницею та ТОВ Парк Плюс №П.Р/М-1 7-2/4/НЮдч від 09 червня 2017 року не передбачено порядку перевірки маси вантажів, що перевозяться навалом і прибули без ознак утрати , підстав для зважування вагонів не було (арк.с.31-32).

Після отримання цих відповідей, позивач 30 січня 2020 року надав відповідачу (Криворізькій дирекції залізничних перевезень) письмове запрошення на комісійне зважування та прийом вантажу 31 січня 2020 року о 14:00 год. за адресою ТОВ Парк Плюс. Дніпропетровська область, Криворізький район, село Вільне, станція Червоний шахтар, буд. 1 (арк.с.33).

Однак, відповідач своїх представників для комісійного зважування та приймання вантажу не направив.

31 січня 2020 року для комісійного зважування та приймання вантажу позивач залучив інспекційну компанію - ТОВ Бюро Верітас Україна за результатами якого було складено Акт приймання продукції № 31/01/2020-П6 від 31 січня 2020 року, та чотири Інспекційній звіти: ODS/ITD/057.1/2020, ODS/ITD/057.2/2020, ODS/ITD/057.3/2020, ODS/ITD/057.4/2020 від 4 лютого 2020 року.

За результатами зважування виявлено недостачу вантажу, а саме:

- за накладною № 47440722 (вагон 61123063) вага вантажу за накладною 67 410 кг; вага вантажу після зважування 63 035 кг;

- за накладною № 47440730 (вагон 60925864) вага вантажу за накладною 67 140 кг; вага вантажу після зважування 37 990 кг;

- за накладною № 47440748 (вагон 61509568) вага вантажу за накладною 67 820 кг; вага вантажу після зважування 37 380 кг;

- за накладною № 47440755 (вагон 61118360) вага вантажу за накладною 67 710 кг; вага вантажу після зважування 38 530 кг.

В Акті № 31/01/2020-П6 від 31 січня 2020 (арк.с.34) зазначена фактична кількість виявлених пачок 42 замість 66, відповідно розбіжність (втрата вантажу) склала 92 915 кг.

Вартість відсутнього вантажу (92 915 кг.) складає 1 337 976,00 грн з ПДВ, що підтверджується довідкою № 135 від 4 квітня 2020 року.

Стягнення з відповідача на користь позивача фактичних збитків, які полягають у вартості недостачі вантажу у розмірі 1 337 976,00 грн., і є предметом спору у даній справі.

Задовольняючи позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача збитків у розмірі 1 337 976,00 грн. місцевий господарський суд виходив з безпідставності відмови залізниці у переважуванні вантажу та складенні комерційних актів, а відтак і обґрунтованості вимог позивача, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Так, відповідно до ст. 130 Статуту залізниць України, одержувач має право на пред`явлення до залізниці претензій та позовів у разі недостачі, псування або пошкодження вантажу, за умови пред`явлення накладної, комерційного акту і документа, що засвідчує кількість і вартість відправленого вантажу.

Згідно з ст. 133 Статуту залізниць України, передача іншим організаціям або громадянам права на пред`явлення претензій та позовів не допускається, за винятком випадків передачі такого права вантажовідправником вантажоодержувачу або вантажоодержувачем вантажовідправнику, а також вантажовідправником або вантажоодержувачем вищій організації або уповноваженій особі, яка виступає від їх імені.

Передача права на пред`явлення претензій і позовів засвідчується переуступним підписом на документі (накладній, вантажній, багажній квитанції), а для уповноваженої особи - довіреністю, оформленою згідно із законодавством.

На залізничних накладних № 47440722, № 47440730, № 47440748, № 47440755 вантажоодержувач ТОВ Парк Плюс зробив переуступний напис відправнику вантажу ПАТ АрселорМіттал Кривий Ріг на пред`явлення претензії та позову до Акціонерного товариства "Українська залізниця". Переуступний напис засвідчений підписами керівника та головного бухгалтера, печаткою підприємства-вантажоодержувача.

Відтак, позивач набув права на пред`явлення претензій та позовів до Акціонерного товариства "Українська залізниця" щодо перевезення за залізничними накладних № 47440722, № 47440730, № 47440748, № 47440755.

Відповідно до частин 1, 2 статті 307 Господарського кодексу України, що кореспондується зі статтею 909 Цивільного кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства. Перевізники зобов`язані забезпечувати вантажовідправників бланками перевізних документів згідно з правилами здійснення відповідних перевезень.

В силу частини 3 статті 909 Цивільного кодексу України, частини 2 статті 307 Господарського кодексу України, ст. 6 Статуту залізниць України, наявні у матеріалах справи залізничні накладні свідчать про укладення між ПАТ АрселорМіттал Кривий Ріг (вантажовідправник) та ПАТ "Українська залізниця" (перевізник) договору перевезення вантажу на користь вантажоодержувача, яким є ТОВ Парк Плюс.

Накладна це основний перевізний документ, який надається залізниці відправником разом з вантажем, вона є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача.

Як вбачається з наданих позивачем залізничних накладних: у вагоні № 61123063 вказано, що маса ватажу складає 67 410 кг.; у вагоні № 60925864 вказано, що маса ватажу складає 67 140 кг.; у вагоні № 61509568 вказано, що маса ватажу складає 67 820 кг.; у вагоні № 61118360 вказано, що маса ватажу складає 67 710 кг.

Частиною 3 статті 308 Господарського кодексу України передбачено, що вантажовідправник зобов`язаний підготувати вантаж до перевезення з урахуванням необхідності забезпечення транспортабельності та збереження його в процесі перевезення і має право застрахувати вантаж у порядку, встановленому законодавством.

Матеріалами справи підтверджується, що вантажовідправником були застосовані засоби кріплення. Перевізні пристосування дріт 6мм. Зв`язки верхнього ярусу були марковані фарбою бежевого кольору по всій ширині вагона.

Відтак, вантажовідправник виконав свої зобов`язання і підготував вагони у комерційному відношенні.

Відповідно до ст. 24 Статуту, залізниця має право перевірити правильність відомостей про вантаж, зазначених відправником у накладній, на станції відправлення, під час перевезення та на станції призначення.

На станції відправлення вантаж був прийнятий до перевезення без зауважень.

Частиною 2 статті 308 Господарського кодексу України передбачено, що відповідальність перевізника за збереження вантажу виникає з моменту прийняття вантажу до перевезення.

Статтєю 110 Статуту залізниць України встановлено, що залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу.

Відповідно до пункту 49 накладних - перевезення здійснювалося під охороною залізниці.

Натомість, в матеріалах справи містяться складені відповідачем акти загальної форми (№ 02, № 03, № 04, № 06), в яких зазначено, що за документом вагон з охороною, в дійсності охорона відсутня.

Таким чином, за залізничними накладними № 47440722, № 47440730, № 47440748, № 47440755 вантаж на відстань 29 км., без охорони, доставлявся залізницею вантажоодержувачу 17 днів (з 04.01.2020 по 22.01.2020).

Відповідно до ст. 111 Статуту залізниць України, залізниця звільняється від відповідальності за втрату, недостачу, псування або пошкодження вантажу у разі, коли: а) вантаж надійшов у непошкодженому вагоні (контейнері) з непошкодженими пломбами відправника чи без пломб, коли таке перевезення дозволено Правилами, а також якщо вантаж прибув у непошкодженому відкритому рухомому складі, завантаженому засобами відправника, якщо немає ознак втрати, псування або пошкодження вантажу під час перевезення.

За ст. 52 Статуту залізниць України, на станціях призначення залізниця зобов`язана перевірити масу, кількість місць і стан вантажу у разі:

- прибуття вантажу у пошкодженому вагоні (контейнері), а також у вагоні (контейнері) з пошкодженими пломбами відправника або пломбами попутних станцій;

- прибуття вантажу з ознаками недостачі, псування або пошкодження під час перевезення на відкритому рухомому складі або у критих вагонах без пломб, якщо таке перевезення передбачене Правилами;

- прибуття швидкопсувного вантажу з порушенням граничного терміну його перевезення або з порушенням температурного режиму перевезення в рефрижераторних вагонах (контейнерах);

- прибуття вантажу, який був завантажений залізницею;

- видачі з місць загального користування вантажів, вивантажених залізницею;

- прибуття вантажів у вагонах навалом і насипом за вимогою одержувача у розмірах, передбачених Правилами.

У зазначених вище випадках тарні і штучні вантажі видаються залізницею з перевіркою кількості і стану вантажу тільки у пошкоджених місцях. У разі виявлення пошкодження тари або інших обставин, що можуть привести до зміни стану вантажу, залізниця зобов`язана перевірити вантаж у пошкоджених місцях за фактурами і рахунками з розкриттям пошкоджених місць.

У решті випадків вантажі, завантажені відправником, і ті, що прибули у справних вагонах, контейнерах із непошкодженими пломбами відправника, а також без ознак недостачі, псування, пошкодження на відкритому рухомому складі або у критих та інших вагонах без пломб, якщо такі перевезення передбачені Правилами, видаються без перевірки їх кількості і стану.

Згідно з ст. 129 Статуту залізниць України, обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Комерційний акт складається для засвідчення таких обставин:

а) невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах;

б) у разі виявлення вантажу, багажу чи вантажобагажу без документів або документів без вантажу, багажу чи вантажобагажу;

в) псування, пошкодження вантажу, багажу і вантажобагажу;

г) повернення залізниці вкраденого вантажу, багажу або вантажобагажу.

Залізниця зобов`язана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини або якщо про існування хоча б однієї з них заявив одержувач або відправник вантажу, багажу чи вантажобагажу. В усіх інших випадках обставини, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу і вантажобагажу і які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, оформляються актами загальної форми. Порядок складання комерційних актів та актів загальної форми встановлюється Правилами.

Згідно із пунктом 8 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Мінтрансу України від 21.11.2000 за № 644 та зареєстрованих Міністерством юстиції України 24.11.2000 за № 862/5083, датою фактичної видачі вантажу вважається дата його вивозу з території станції в разі вивантаження засобами залізниці або дата подачі вагона під вивантаження, якщо воно здійснюється одержувачем на місцях загального або незагального користування.

Пунктом 10 Правил видачі вантажів встановлено, що при подаванні вагонів на під`їзні колії передача їх проводиться в місцях, установлених договором і засвідчується підписами представників станції і одержувача в пам`ятці про подавання вагонів.

Згідно із пунктом 23 Правил видачі вантажів, вимога щодо перевірки маси вантажу у вагонах, що подаються на під`їзну колію, може бути заявлена письмово в момент приймання вагонів.

Як вже вище зазначалось, вагони № 61123063, № 60925864, № 61509568 та № 61118360 були подані залізницею для вивантаження на залізничну під`їзну колію ТОВ Парк Плюс 22.01.2020р. та саме у цей день вантажоодержуваем було повідомлено залізницю листом (а.с. 22) про виявлену невідповідність фактичної кількості з накладною та висловлено прохання надати тепловоз на під`їзну колію з метою контрольного зважування на вагах станції Червоний Шахтар.

Відтак, на виконання вимог ст.ст. 52, 129 Статуту залізниць України та п. 12 Правил видачі вантажів, відповідач був зобов`язаний перевірити масу вантажу та скласти комерційний акт, оскільки про існування невідповідності маси вантажу заявив вантажоодержувач.

Отже, відповідач необґрунтовано відмовився від переважування вантажу та складення комерційних актів.

При цьому, апеляційний суд відхиляє доводи відповідача про несвоєчасне заявлення вантажоодержувачем вимоги про перевірку маси вантажу у вагонах, адже на відповідному листі ТОВ Парк Плюс від 22.01.2020р., який містить підпис працівника залізниці про прийняття листа, відсутне застереження щодо одержання цього листа не 22.01.2020, а в іншу дату.

Натомість, представниками вантажоодержувача наведені застереження щодо невідповідності маси вантажу у вагонах № 61123063, № 60925864, № 61509568 та № 61118360 в Актах загальної форми, які складалися представниками залізниці саме 22.01.2020р.

За наведених обставин також вірним є висновок суду першої інстанції про те, що пункт 52 Статуту залізниць застосовується лише у випадках, коли вимога щодо перевірки маси вантажу в порядку пункту 23 Правил не заявлялась. В іншому випадку, вантажоодержувач буде позбавлений права довести факт незбереження або втрати вантажу, а залізниця відмовляючи у вимозі, яка заявлена на підставі пункту 23 Правил, з посиланням на те, що ознак недостачі не виявлено, може безпідставно уникати відповідальності за збереження вантажу.

З матеріалів справи також вбачається, що третя особа неодноразово (листами від 22.01.20, 23.01.20) зверталась до відповідача з вимогою провести контрольне зважування вагонів № 61118360, 61509568, 60925864, 61123063 на вагах станції Червоний Шахтар, втім відповідач відмовився від цього.

Згідно з ст. 113 Статуту, за незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезення вантажу, багажу, вантажобагажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин.

Відповідно до частини 3 статті 314 Господарського кодексу України за шкоду, заподіяну при перевезенні вантажу, а саме, у разі втрати або недостачі вантажу, перевізник відповідає в розмірі вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає.

Відповідно до ст. 115 Статуту, вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу.

Позивачем було надано до матеріалів справи довідку із визначенням вартості 1 тони продукції, яка була відвантажена позивачем на адресу ТОВ Парк Плюс (арк.с.40).

Погоджується колегія суддів і з висновком суду першої інстанції, що отримавши немотивовану відмову у перевірці маси вантажу, вантажоодержувавч вчинив усі можливі зі свого боку дії, спрямовані на перервірку факту недостачі, а також з`ясування її обсягів.

Так, на підтвердження втрати вантажу до матеріалів справи були надані Акт приймання продукції № 31/01/2020-П6 від 31 січня 2020 року, та чотири Інспекційні звіти: ODS/ITD/057.1/2020, ODS/ITD/057.2/2020, ODS/ITD/057.3/2020, ODS/ITD/057.4/2020 від 4 лютого 2020 року, які виходячи з приписів ст.ст. 74, 76, 77, 78, 79 ГПК України вірно прийняті до розгляду місцевим господарським судом як належні, допустимі та вірогідні докази у справі.

Згідно з ст. 114 Статуту залізниць України, залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, а саме, за недостачу - у розмірі дійсної вартості недостачі. Недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що вантажем за спірним перевезенням була арматура, тобто природна втрата вантажу, у даному випадку, була відсутня, позивачем обгрунтовано визначено розмір фактичних збитків у сумі 1 337 976,00 грн., які і були стягнуті судом з відповідача на користь позивача.

Отже, доводи апеляційної скарги є безпідставними, оскаржуване рішення відповідає фактичним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, тому підстави, передбачені ст. 277 ГПК України, для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення Господарського суду Дніпропетровської області у даній справі від 08.06.2021р. відсутні.

Не вбачає колегія суддів апеляційного суду і підстав для скасування додаткового рішення у справі від 23.06.2021р., яким з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" стягнуто на користь Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" витрати на правничу допомогу у розмірі 20 000,00 грн.

Так, відповідно до частини 1 статті 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 частини 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Відповідно до частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Частиною 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

З матеріалів справи вбачається, що 06.11.2017 між Адвокатським об`єднанням "Фінекс" (адвокат) та Публічним акціонерним товариством "АрселорМіттал Кривий Ріг" (клієнт) було укладено договір про правове обслуговування підприємства № 01/11/17-1-3317 (арк.с.151).

Відповідно до пункту 1 договору клієнт доручає, а адвокат приймає на себе обов`язки надавати юридичну і адвокатську допомогу в обсязі і на умовах, передбачених цим договором.

Згідно пункту 4.1 договору, послуги, передбачені договором оплачуються клієнтом на підставі відповідної додаткової угоди, якою сторони встановлюють вартість таких послуг та порядок їх оплати. Вартість таких послуг встановлюються на підставі прайсових цін адвоката (додаток №1) та при необхідності може бути скорегована у відповідній додатковій угоді.

Сторонами підписано Прайсові ціни адвоката (додаток № 1), в яких сторони погодили вартість робіт (послуг) та звіт адвоката (арк.с.155).

Відповідно до Опису робіт (надання послуг) від 17.05.2021 загальна сума наданих послуг становить 20 000,00 грн, а саме:

- вивчення та правовий аналіз документів, що підтверджують недостачу вантажу. Пошук, вивчення та аналіз інформації, нормативно-правової бази, судової практики необхідної для захисту інтересів замовника 3 000,00 грн;

- підготовка позовної заяви та пакету документів необхідних для подання позовної заяви 5 000,00 грн;

- підготовка та подання відповіді на відзив 2 000,00 грн;

- супроводження справи незалежно від кількості судових засідань 10 000,00 грн.

Між сторонами підписано звіт адвоката (арк.с. 156), відповідно до якого, загальна вартість послуг по справі № 904/453/21 становить 20 000,00 грн.

Отже, позивачем подано до матеріалів справи необхідні докази, які підтверджують надання відповідних послуг по справі, розмір яких є цілком співмірним зі складністю справи та ціною позову.

Згідно з ст. 129 ГПК України та виходячи з результатів розгляду апеляційних скарг, судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду у сумі 30 104,46грн. слід покласти на апелянта.

З підстав наведеного та керуючись ст.ст. 123, 129, 269, 270, 275-284, 287 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 08.06.2021р. та додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.06.2021р. у справі № 904/453/21 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 08.06.2021р. та додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.06.2021р. у справі № 904/453/21 залишити без змін.

Судовий збір, сплачений за подання апеляційної скарги, покласти на Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця".

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повна постанова складена та підписана 18.10.2021 року.

Головуючий суддя А.Є. Чередко

Суддя Л.М. Білецька

Суддя Ю.Б. Парусніков