УХВАЛА

м. Київ

21.10.2021Справа № 910/1609/21
За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «АУДИТОРСЬКА ФІРМА-ПРОФІТ-21»

про забезпечення позову у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМФОРТНА ОСЕЛЯ»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «АУДИТОРСЬКА ФІРМА-ПРОФІТ-21»

про визнання правочину недійсним,

за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АУДИТОРСЬКА ФІРМА-ПРОФІТ-21»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМФОРТНА ОСЕЛЯ»

про стягнення 79 791, 00 грн

Суддя Я.А.Карабань

Без виклику сторін

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «КОМФОРТНА ОСЕЛЯ» (надалі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «АУДИТОРСЬКА ФІРМА-ПРОФІТ-21» (надалі-відповідач) про визнання недійсним акту приймання-передачі наданих послуг за грудень 2020 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.02.2021 дану позовну заяву залишено без руху, встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом п`яти днів з дня вручення даної ухвали.

17.02.2021 від позивача надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.02.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в справі № 910/1609/21, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження та підготовче засідання призначено на 17.03.2021.

16.03.2021 від позивача надійшла заява про відкладення розгляду справи через зайнятість представника в іншому процесі.

Підготовче засідання призначене на 17.03.2021 не відбулося, в зв`язку з перебуванням судді Карабань Я.А. на лікарняному.

18.03.2021 від відповідача надійшов відзив на позов, у якому останній заперечує проти позову в повному обсязі, посилаючись на його необґрунтованість.

Також, 18.03.2021 від відповідача надійшла зустрічна позовна заява до Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМФОРТНА ОСЕЛЯ», в якій просить суд: стягнути з останнього суму грошових коштів у розмірі 79 791, 00 грн, з яких: 75 000, 00 грн основний борг, 3 996, 00 грн пеня, 193, 25 грн 3% річних та 601, 75 грн інфляційні втрати.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.04.2021 дану зустрічну позовну заяву залишено без руху, встановлено позивачу за зустрічним позовом строк для усунення недоліків позовної заяви протягом п`яти днів з дня вручення даної ухвали.

Також, ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.04.2021 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів, підготовче засідання в справі № 910/1609/21 призначено на 28.04.2021.

19.04.2021 від Товариства з обмеженою відповідальністю «АУДИТОРСЬКА ФІРМА-ПРОФІТ-21» надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.04.2021 прийнято для спільного розгляду з первісним позовом зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «АУДИТОРСЬКА ФІРМА-ПРОФІТ-21» (надалі - позивач за зустрічним/відповідач за первісним позовом) до Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМФОРТНА ОСЕЛЯ» (надалі - позивач за первісним/відповідач за зустрічним позовом) про стягнення 79 791, 00 грн.

21.04.2021 від відповідача за первісним позовом надійшло клопотання про об`єднання справ № 910/1609/21 та № 910/5704/21 в одне провадження.

22.04.2021 від позивача за первісним позовом надійшло клопотання про зупинення провадження в справі до набрання законної сили рішення у справі № 910/5407/21.

У підготовче засідання 28.04.2021 з`явився представник відповідача за первісним позовом/позивача за зустрічним позовом, представник позивача за первісним позовом/відповідача за зустрічним позовом в засідання не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив, про дату, час і місце засідання повідомлений належним чином. Судом протокольно відмовлено в задоволені клопотання відповідача за первісним позовом про об`єднання справ № 910/1609/21 та № 910/5704/21 в одне провадження. Крім того, останній заявив клопотання про відкладення засідання для ознайомлення з клопотанням позивача за первісним позовом про зупинення провадження в справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.04.2021 підготовче засідання відкладено на 12.05.2021.

07.05.2021 від представника відповідача за первісним позовом надішли письмові пояснення щодо клопотання про зупинення провадження по справі, в яких останній заперечує проти задоволення зазначеного клопотання та, зокрема, зазначає, що сама пов`язаність справ не свідчить про неможливість розгляду справи № 910/1609/21 до вирішення справи № 910/5407/21 та суд зважаючи на презумпцію правомірності правочину має достатньо правових підстав для розгляду справи №910/1609/21.

12.05.2021 від позивача за первісним позовом надійшло клопотання про розгляд справи в підготовчому засіданні без його участі.

У підготовче засідання 12.05.2021 з`явився представник відповідача за первісним/позивача за зустрічним позовом, позивач за первісним/відповідач за зустрічним у засідання не з`явився, звернувся з вищевказаним клопотанням про розгляд справи без його участі. У підготовчому засіданні представник відповідача за первісним/позивача за зустрічним позовом заперечувала проти задоволення клопотання про зупинення провадження в даній справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.05.2021 зупинено провадження в справі № 910/1609/21 до набрання законної сили судовим рішенням у справі №910/5407/21.

19.10.2021 від представника відповідача за первісним/позивача за зустрічним позовом надійшло клопотання про поновлення провадження в справі, з посиланням на те, що постановою Північного апеляційного господарського суду від 14.09.2021 рішення Господарського суду міста Києва від 14.06.2021 у справі №910/5407/21 залишено без змін.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.10.2021 поновлено провадження в справі №910/1609/21 та підготовче засідання призначено на 24.11.2021.

Також 19.10.2021 від представника відповідача за первісним/позивача за зустрічним позовом надійшла заява про забезпечення в якій останній просить суд накласти арешт на грошові кошти, що знаходяться на рахунках, відкритих в будь-яких фінансових установах та належать ТОВ «Комфортна оселя» (позивача за первісним/відповідача за зустрічним) та які будуть виявлені в ході виконавчого провадження в межах ціни позову в розмірі 79 791, 00 грн.

В обґрунтування заяви зазначено, що позивач за первісним/відповідач за зустрічним позовом зловживає процесуальними правами та для уникнення від виконання зобов`язання подає безпідставні позови, з метою затягування розгляду справи та відтермінування сплати заборгованості, а також зареєстрував компанію-клон з однаковим основним видом діяльності та адресою реєстрації, анульовано ліцензії та вживаються дії для отримання аналогічних ліцензій іншої компанією. А тому, на думку позивача, невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту грошові кошти може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд приходить до висновку про таке.

Процесуальні підстави для застосування заходів забезпечення позову визначає стаття 136 Господарського процесуального кодексу України, згідно з приписами якої господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до частини 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Інститут вжиття заходів забезпечення позову є одним із механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту.

Тобто забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, метою якого є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Аналогічні правові висновки щодо застосування статей 136, 137 Господарського процесуального кодексу України викладені у постановах Верховного Суду від 10.04.2018 у справі № 910/19256/16, від 14.05.2018 у справі № 910/20479/17, від 23.06.2018 у справі № 916/2026/17, від 16.08.2018 у справі № 910/5916/18, від 11.09.2018 у справі № 922/1605/18, від 14.01.2019 у справі № 909/526/18, від 21.01.2019 у справі № 916/1278/18, від 25.01.2019 у справі № 925/288/17, від 26.09.2019 у справі № 904/1417/19.

Виходячи з положень статей 136, 137 Господарського процесуального кодексу України при вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову господарський суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням таких умов: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між заявленим заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду, ймовірності ускладнення чи не поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд оцінює обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду та наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Обранням належного заходу забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу забезпечення позову із вимогами позивача, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи.

Під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову необхідно дотримуватися принципу їх співмірності із заявленими позивачем вимогами. Заходи щодо забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав інших осіб, не залучених до участі у справі. Під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову слід враховувати, що такими заходами не повинні порушуватися права осіб, що не є учасниками справи, застосовуватися обмеження, не пов`язані з предметом спору.

Отже, в кожному конкретному випадку, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суду належить встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника. Доказування повинно здійснюватися за загальними правилами відповідно до ст. 73, 74, 76-79 Господарського процесуального кодексу України, яка передбачає обов`язковість подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Суд зазначає, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення (правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 15.01.2020 по справі № 915/1912/19).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 381/4019/18 висловлено позицію про те, що необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

При цьому, обов`язок доказування покладається на особу, яка подала заяву про забезпечення позову.

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 №ETS № 005 (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»).

За приписами ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Кожен, чиї права та свободи, визначені в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження (ст. 13 Конвенції).

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року в справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

Поняття «ефективний засіб», за висновками Європейського суду з прав людини (рішення від 31 липня 2003 року у справі "Дорани проти Ірландії"), передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

Отже, у розумінні зазначених положень, обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. З урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 73 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову. Аналогічну правову позицію висловлено Верховним Судом у постанові від 14.06.2018 по справі №910/361/18.

Разом із тим, заява позивача за зустрічним/відповідача за первісним позовом про забезпечення позову ґрунтується виключно на припущеннях щодо можливого ухилення відповідача від виконання рішення суду в даній справі в разі задоволення зустрічного позову. Доказів того, що позивач за первісним/відповідач за зустрічним позовом здійснює дії спрямовані на зняття або витрачання коштів позивачем за зустрічним/відповідачем за первісним позовом суду не надано.

Враховуючи наведене вище, суд зазначає, що позивачем за зустрічним/відповідачем за первісним позовом у заяві про забезпечення позову не наведено належних обґрунтувань та не доведено належними доказами того факту, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача за зустрічним/відповідача за первісним позовом, за захистом яких він звернувся до суду. Наведені позивачем за зустрічним/відповідачем за первісним позовом обставини щодо необхідності застосування заходів до забезпечення позову ґрунтуються виключно на припущеннях, які не підтверджені відповідними доказами.

З огляду на наведене вище, підстав для задоволення заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти в межах заявлених позовних вимог, які належать позивачу за первісним/відповідачу за зустрічним позовом, суд на даний час не вбачає, тому в задоволенні заяви відмовляє.

У зв`язку з відмовою в задоволенні заяви, сплачена сума судового збору за її подання покладається на позивача за зустрічним/відповідача за первісним позовом та йому не відшкодовується.

У випадку надання позивачем за зустрічним/відповідачем за первісним позовом належних, допустимих, достовірних або вірогідних у сукупності доказів, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача за зустрічним/відповідача за первісним позовом, за захистом яких він звернувся до суду - останній не позбавлений права на повторне звернення до суду з заявою про забезпечення позову у загальному порядку.

За таких обставин, керуючись ст. 136, 137, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «АУДИТОРСЬКА ФІРМА-ПРОФІТ-21» про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена у встановленому законом порядку.

Суддя Я.А.Карабань