ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

12.10.2021 Справа № 905/1333/21

Господарський суд Донецької області у складі судді Курило Г.Є.,

при секретарі судового засідання Гайдук Д.М.,

розглянувши в судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Акціонерного товариства Українська залізниця, м.Київ в особі регіональної філії Донецька залізниця Акціонерного товариства Українська залізниця, м.Лиман

до відповідача: Державного підприємства Шахта імені М.С. Сургая, м.Вугледар

про стягнення 167020,00грн

Представники сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився.

Суть спору: Позивач, Акціонерне товариство Українська залізниця, м.Київ в особі регіональної філії Донецька залізниця Акціонерного товариства Українська залізниця, м.Лиман, звернувся до Господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Державного підприємства Шахта імені М.С.Сургая, м.Вугледар про стягнення 167020,00грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що в накладній №52590692 від 13.01.2021 відповідачем невірно зазначено масу вантажу в вагоні №60416179, у зв`язку з чим позивачем нарахований штраф.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 18.08.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №905/1333/21; здійснювати розгляд справи вирішено за правилами спрощеного позовного провадження; судове засідання призначено на 14.09.2021 о 10:00 год.

03.09.2021 до канцелярії суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі; справу розглядати без участі відповідача. Відповідач наполягає, що виявлена позивачем розбіжність маси вантажу у спірному вагоні не перевищує встановлених п.27 Правил видачі вантажу норм недостачі (суми норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) для вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезені, а саме 2% маси зазначеної в перевізних документах, що відноситься до вантажів рідких або зданих до перевезення в сирому (свіжому) або вологому стані, а тому заявлені позовні вимоги щодо цього вагону є безпідставними.

24.09.2021 на електронну пошту суду з накладенням електронного цифрового підпису від позивача надійшла відповідь на відзив. Позивач зазначив, що надана відповідачем разом з відзивом довідка є внутрішнім документом щодо прийняття кількості вугільної продукції відвантаженої на адресу ПАТ «Львівська вугільна компанія», і жодним чином не спростовує ту обставину, що відповідно до накладної №52590692 відправником вантажу є ДП «Шахта ім.М.С.Сургая». Маса вантажу визначена вантажовідправником без участі представників залізниці (підтверджується графами 24, 26 накладних), завантаження проводилося вантажовідправником, про що є відмітки в перевізних документах. Посилання відповідача на п.27 Правил видачі вантажів, також жодним чином, на думку позивача, не спростовує факт невірного зазначення маси вантажу в вагоні №60416179 вантажовідправником в накладній №52590692. Крім того, позивач зазначив, що по накладній №52590692 перевозилось 2 вагони з однаковим вантажем, у всіх з них по станції Покровськ проводилась перевірка маси вантажу на вагонних вагах, що підтверджується випискою з Книги обліку контрольних зважувань та перевірки кількості вантажу у вагонах ф.ГУ-78 по станції Покровськ, звітом про зважування від 15.01.2021. По результатам зважування у 2 вагонах вага вантажу відповідала вазі зазначеній в накладній, і лише в вагоні №60416179 вона виявилась на 1000кг меншою, а ніж зазначено в перевізному документі, при цьому ознак незбереження вантажу під час перевезення не має. Тому, на думку позивача, посилання відповідача на різницю ваги вантажу в вагоні №60416179 у зв`язку з нормою недостачі не підтверджується матеріалами справи і є припущеннями, оскільки в інших вагонах з аналогічним вантажем маса при зважуванні по станції Покровськ відповідала зазначеній в накладній №52590692. Крім того, позивач наполягає, що норма недостачі (природної втрати) для вугілля становить 1% маси, зазначеної в перевізних документах.

У судовому засіданні оголошувалась перерва з 14.09.2021 по 28.09.2021 та з 28.09.2021 по 12.10.2021.

Представники сторін у судові засідання не з`явились, про дату, час та місце судових засідань були повідомлені належним чином шляхом направлення ухвал на їх юридичні адреси.

Дослідивши представлені сторонами докази, вивчивши матеріали справи, суд, у межах заявлених позовних вимог, встановив наступне.

У січні 2021 року згідно за залізничною накладною №52590692 зі станції Південнодонбаська Донецької залізниці ДП «Шахта ім.М.С.Сургая» у вагоні №60416179 відправило вантаж - вугілля кам`яне марки г-газовий, вологість вантажу, одержувач: ПАТ «Львівська вугільна компанія», на станцію Родинська Донецької залізниці.

Під час оформлення залізничної накладної №52590692 у вагоні №60416179 вантажовідправником вказано маса вантажу - 66500кг. Відповідно до розділів 26 та 28 вказаної залізничної накладної маса вантажу визначена вантажовідправником шляхом зважування на вагонних вагах (150 т), заводський №37536.

Правильність внесених відомостей до залізничної накладної №52590692 підтвердив своїм підписом представник відправника Новак Наталія Євгеніївна у розділі 55 відповідної накладної.

На станції відправлення вантаж прийнятий до перевезення без зауважень.

Як встановлено ч.3 ст.909 Цивільного кодексу України, укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної.

Згідно ч.5 ст.307 Господарського кодексу України, умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно - правовими актами.

Згідно ст.6 глави 1 Статуту залізниць України, накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої особи - одержувача. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Зазначена залізнична накладна оформлена у встановленому законом порядку та за своєю правовою природою є двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу і підтверджує укладення договору перевезення вантажу залізничним транспортом.

З огляду на положення статей 11 Цивільного кодексу України та 174 Господарського кодексу України вона є підставою для виникнення у сторін цієї угоди визначених в ній прав та обов`язків.

Згідно з п.28 Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених Наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000 №644, вантажі, завантажені відправниками у вагони закритого типу (криті, ізотермічні, хопери, цистерни тощо) та контейнери, приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду кузова (котла) вагона (контейнера), пломб (ЗПП), без перевірки вантажу. Вантажі, завантажені відправниками у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т.ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу.

Відповідно до ч.1 ст.129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Пунктом а) ч.2 ст.129 Статуту встановлено, що для засвідчення невідповідності маси і кількості вантажу з даними, зазначеними у транспортних документах, складається комерційний акт.

Таким чином, підставою для матеріальної відповідальності вантажовідправника є обставини, викладені у комерційному акті.

15.01.2021 на попутній станції Покровськ Донецької залізниці складено акт загальної форми №30381, відповідно до якого встановлена комерційна несправність (код - 9180002) підозра недостачі вантажу - невідповідність маси вантажу, вказаної в перевізних документах (ТГНЛ) показанням ТДВВ. Відповідно до вказаного акту по прибутті потягу виявлено: при зважуванні на динамічних тензовагах виявлено невідповідність маси вантажу в вагоні менше документу 2600 кг. При огляді системою відеонагляду та комерційному огляді з двох боків без підняття на вагон виявлено: в документі міститься відмітка «поверхню вантажу нижче рівня ботів вагона; вантаж промаркований поздовжньою смугою білого кольору по всій довжині вагона» в наявності: поверхня вантажу на рівні бортів, нерівномірно укатана, слабо маркірована вапном не порушено. Вагон бездвірний, люка закриті, течі вантажу та виїмок немає.

В подальшому на попутній станції Покровськ Донецької залізниці, на підставі акту загальної форми №30381 від 15.01.2021 складено акт загальної форми №24 від 15.01.2021, відповідно до якого була проведена перевірка маси вагона №60416179, фактична маса брутто вагона склала 89000кг, тара вагона з ПД 23500кг. Маса вантажу нетто за ПД 66500 кг. Фактична маса вантажу 65500кг, що менше документу на 1000 кг. Вагон бездвірний, люка закриті, течі вантажу немає.

На станції Покровськ Донецької залізниці складений комерційний акт №482004/17 від 15.01.2021, відповідно до розділу «Д. Опис виявленого із зазначенням кількості недостачі або надлишку» згідно АЗФ 30381 від 14.01.2021, АЗФ (ваги) 24 від 15.01.2021 ст.Покровськ комісією у складі: робітники станції ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ДСЗ Ветошко Д.В. була проведена перевірка маси вантажу у вагоні. В документі зазначено брутто відсутнє, нетто 66500кг, тара вагона 23500кг. При подаванні вагона із зупинкою без розчеплення на 150-т статистичних вагах станції Покровськ, повірені 16.07.2020, виявлено: фактична маса брутто склала 89000кг, тара вагона з ПД 235000кг, нетто 65500кг, що менше документу на 1000кг. В документі зазначено: поверхня вантажу нижче рівня бортів вагона, вантаж промарковано поздовжньою смугою білого кольору по всій довжині вагона. Фактично: поверхня вантажу на рівні бортів, нерівномірна, укатана слабо, маркування вапном не порушене, технологічні скоси торців з двох сторін до бортів вагона 50см-80см*30см-40см. Вагон бездвірний, люка закриті. Течі вантажу немає. Вагон у технічному стані справний. Зав. вантажним двором по штату немає.

Комерційний акт №482004/17 від 15.01.2021 підписали: зам ДС Ветошко Д.В., робітники станції Самойленко Т.М., Труфанова Л.М.

Пунктом 10 Правил складання актів, які затверджені наказом Міністерства транспорту України від 28 травня 2002 №334, передбачено, що комерційний акт підписує начальник станції (його заступник), начальник вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи) і працівник станції, який особисто здійснював перевірку, а також одержувач, якщо він брав участь у перевірці. Крім того, у разі необхідності, до перевірки вантажу і підписання акту можуть бути залучені також інші працівники залізниці.

З тексту комерційного акту вбачається, що «Зав. вантажним двором на станції Покровськ по штату немає». Цей факт підтвердили своїми підписами особи, які підписали відповідний акт. Доказів протилежного матеріали справи не містять.

На підтвердження повноважень підписантів позивачем наданий до суду наказ від 15.01.2019 №77/ДС «Про призначення відповідальних осіб, які мають право підпису комерційних актів форми ГУ-22 по станції Покровськ», наказ №113/дс від 19.01.2021, посадові інструкції №235 від 15.12.2017 та від 12.12.2017.

Зважаючи на вищевикладене, суд вважає комерційний акт №482004/17 від 15.01.2021 складеним та підписаним позивачем з додержанням вимог п.10 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №334 від 28.05.2002.

Згідно з технічним паспортом засобу ваговимірювальної техніки (ЗВВТ) №82, заводський №146 (вид ЗВВТ тензометричний, модифікація ЗВВТ-ВВЭТ-150ДП), станції Покровськ Донецької залізниці, якими було здійснено переважування, дата прийняття ЗВВТ в експлуатацію 10.12.2009, міжпровірочний інтервал ЗВВТ становить 6 місяців, інтервал між оглядами-перевірками 3 місяці, відміткою у паспорті підтверджено, що остання державна повірка ваг здійснена 16.07.2020.

Відповідно до ч.1 ст.909 Цивільного кодексу України та ч.1 ст. 307 Господарського кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Згідно ч.2 ст.908 Цивільного кодексу України та ч.5 ст. 307 Господарського кодексу України, умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Статут залізниць України визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, які користуються залізничним транспортом (ст.2 Статуту залізниць України).

На підставі цього Статуту затверджені Мінтрансом Правила перевезень вантажів, які є обов`язковими для всіх юридичних осіб (ст.5 Статуту залізниць України).

Правилами перевезень вантажів, а саме п.1.1 Правил оформлення перевізних документів, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за №863/5084, а також ст.23 Статуту залізниць України передбачено, що відправник повинен надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Маса вантажу згідно ст.37 Статуту залізниць України та п.5 Правил приймання вантажів до перевезення визначається відправником.

Так, статтею 37 Статуту залізниць України встановлено, що під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса. Маса вантажів визначається відправником. Спосіб визначення маси зазначається у накладній.

Правильність внесених у накладну відомостей, як це передбачено п.2.3 Правил оформлення перевізних документів, своїм підписом підтверджує представник відправника. Так, правильність внесених відомостей до вищевказаної накладної підтвердив своїм підписом представник відправника.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 24 Статуту залізниць України, вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній. Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Статтею 52 Статуту залізниць України передбачено, що маса вантажу вважається правильною, якщо різниця у масі, визначена на станції відправлення, порівняно з масою, що виявилася на станції призначення, не перевищує: у разі недостачі - норми природної втрати маси вантажу і граничного розходження визначення маси нетто.

Згідно положень пункту 27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000, вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто. При видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) для вантажів рідких або зданих до перевезення в сирому (свіжому) або у вологому стані, становить 2% маси, зазначеної в перевізних документах.

Пунктом 2 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 334 від 28.05.2002, встановлено, що у тих випадках, коли різниця у масі вантажу, визначеній на станції відправлення, порівняно з масою, що виявилася на станції призначення, не перевищує норми природної втрати маси вантажу і граничного розходження визначення його маси нетто, комерційний акт не складається, а оформлення видачі вантажу провадиться у порядку, передбаченому Правилами видачі вантажів, затвердженими наказом Мінтрансу від 21.11.2000 №644 та зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за N 862/5083.

Як вбачається з залізничної накладної №52590692, а саме графи 20, найменування вантажу - вугілля кам`яне марки г-газовий, вологість вантажу, в графі 50 відправником зазначено, що вантаж змерзається, у зв`язку з чим суд доходить висновку, що вантаж був завантажений у вологому стані, отже норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) становить 2% маси, зазначеної в перевізних документах, а не 1% як стверджує позивач.

Судом враховано положення ст.52 Статуту залізниць України та п.2 Правил складання актів, в яких зазначено про необхідність застосування норм природної втрати у разі визначення правильності визначення маси вантажу.

За розрахунком суду сума норми природної втрати для вантажів у вологому стані за залізничною накладною №52590692 у вагоні №60416179 становить -1330кг (2% від 66500кг), що більше виявленої нестачі у розмірі 1000кг, отже нестача у вагоні №60416179 не перевищує норму природної втрати, при зазначених обставинах відповідно до п.2 Правил складання актів комерційний акт не повинен складатися.

Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність підстав для нарахування штрафу за невірно зазначену масу вантажу, за таких обставин суд відмовляє позивачу в стягненні з відповідача 167020,00грн штрафу.

Заперечення відповідача, що в інших вагонах, які перевозились по накладній №52590692, маса вантажу відповідала масі, що зазначена в накладній, до уваги не приймається, оскільки не спростовує факту того, що нестача у вагоні №60416179 не перевищує норму природної втрати.

При цьому, суд звертає увагу позивача на неправильність здійснення останнім розрахунку штрафу.

Згідно із ст.122 Статуту залізниць України за неправильно зазначену у накладній масу вантажу з відправника стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту.

За приписами п.5.5 розділу 5 Правил оформлення перевізних документів, затверджених Наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000 за № 644, якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача з відправника стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 Статуту залізниць України. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Відповідно до ст.118 Статуту залізниць України за пред`явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п`ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Суд встановив, що провізна плата за перевезення вантажу у вагоні №60416179 відповідно до залізничної накладної №52590692 складає 5555,00грн, в той час як позивач невірно зазначає 33404,00грн, включаючи вартість провізної плати не тільки в спірному вагоні, а взагалі в вагонах, які перевозились за залізничною накладною №52590692, доказів будь-яких порушень при перевезенні вантажу в вагонах інших, ніж спірний, суду не надано.

За таких обставин розрахунок позивача при визначені суми штрафу: 33404,00грн х5=167020,00грн є безпідставним та необґрунтованим.

Отже, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Судовий збір відповідно ст.129 Господарського процесуального кодексу України покладається на позивача.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 79, 86,129, ст.ст. 232-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Акціонерного товариства Українська залізниця, м.Київ в особі регіональної філії Донецька залізниця Акціонерного товариства Українська залізниця, м.Лиман до Державного підприємства Шахта імені М.С. Сургая, м.Вугледар, про стягнення 167020,00грн відмовити.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

В судовому засіданні 12.10.2021 підписано повний текст рішення.

Суддя Г.Є. Курило