ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"18" жовтня 2021 р.м. Одеса Справа № 916/1283/20
Господарський суд Одеської області у складі судді Гута С.Ф., розглянувши справу №916/1283/20

За позовом: Першого заступника керівника Одеської місцевої прокуратури №3 в інтересах держави в особі Одеської обласної державної адміністрації, Міністерства інфраструктури України

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Державна судноплавна компанія "Чорноморське морське пароплавство"

до відповідачів: Одеської міської ради, Комунального підприємства "МІСЬКЕ КАПІТАЛЬНЕ БУДІВНИЦТВО", Юридичного департаменту Одеської міської ради, Одеської філії Державного підприємства "Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень", Державного підприємства "Центр оцінки та інформації",

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Споживче Товариство "БУДОВА-ОТРАДА" та Товариство з обмеженою відповідальністю "МВК-2017"

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: ОСОБА_1

про визнання права власності та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

08.05.2020 року позивач - Перший заступник керівника Одеської місцевої прокуратури №3 в інтересах держави в особі Одеської обласної державної адміністрації, Міністерства інфраструктури України звернувся до Господарського суду Одеської області з позовною заявою (вх. ГСОО № 1324/20) до відповідачів - Одеської міської ради, Комунального підприємства "МІСЬКЕ КАПІТАЛЬНЕ БУДІВНИЦТВО", Юридичного департаменту Одеської міської ради, Одеської філії Державного підприємства "Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень", Державного підприємства "Центр оцінки та інформації", за участю третьої особи яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Державна судноплавна компанія "Чорноморське морське пароплавство", та третіх осіб які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Споживче Товариство "БУДОВА-ОТРАДА", Товариство з обмеженою відповідальністю "МВК-2017" та ОСОБА_1 , про визнання права власності та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 13.05.2020 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено розглядати за правилами загального позовного провадження та призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на "06" червня 2020 р.

09.06.2020 року у судове засідання було відкладено до 30.06.2020 року.

30.06.2020 року ухвалою Господарського суду Одеської області строк підготовчого провадження було продовжено та відкладено підготовче провадження на 14.07.2020 року о 11:20 год.

30.06.2020 року до канцелярії Господарського суду Одеської області від позивача Міністерства інфраструктури України вх.ГСОО№16695/20 про проведення судового засідання по справі №916/1283/20 в режимі відеоконференції, у якому позивач просить суд здійснити розгляд справи №916/1283/20, за участю повноважного представника 16695/20 у судовому засіданні в режимі відеоконференції, проведення якої доручити: Господарський суд Київської області (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 16/108); Господарський суд міста Києва (01030, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 44-е); Північний апеляційний господарський суд (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 1, літера А) Київський апеляційний суд (03110, м. Київ, вул. Солом`янська, 2а); Дарницький районний суд міста Києва (02068, м. Київ, вул. О.Кошиця, 5-А) або іншому суду який знаходиться у місті Києві.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 02.07.2020 року клопотання представника Міністерства інфраструктури України від 30.06.2020р. вх.ГСОО№16695/20 про проведення судового засідання по справі №916/1283/20 в режимі відеоконференції було задоволено та доручено Оболонському районному суду міста Києва (04212, м. Київ, вул. Тимошенка, 2-Є) проведення відеоконференції з метою забезпечення участі представника Міністерства інфраструктури України у судовому засіданні при розгляді справи №916/1283/20, яке призначене господарським судом Одеської області на на "14" липня 2020 р. о 11:20 год. Засідання відбудеться у приміщенні господарського суду Одеської області за адресою: м. Одеса, пр-т Шевченка, 29, в залі судових засідань № 13 (5 поверх), тел. 0(482)307-970.

02.06.2020 року до канцелярії господарського суду Одеської області від представника Одеської міської ради надійшло клопотання про зупинення провадження у справі. Відповідно якого, заявник зазначив, що в позовній заяві зазначено, що підставою звернення заступника прокурора Одеської області до суду є неналежне виконання Одеською обласною держаною адміністрацією своїх функції, доказом чого є внесення 28 квітня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей № 0000055 про кримінальне правопорушення за попередньої правовою кваліфікацією за ознаками ч. 2 ст. 367 КК України (Службова недбалість).

Європейський Суд з прав людини неодноразово звертав увагу на участь прокурора в суді на боці однієї зі сторін як обставину, що може впливати на дотримання принципу рівності сторін. Оскільки прокурор або посадова особа з аналогічними функціями, пропонуючи задовольнити або відхилити скаргу, стає противником або союзником сторін у справі, його участь може викликати в однієї зі сторін відчуття нерівності (рішення у справі "Ф.В. проти Франції" (F.W. v. France) від 31.03.2005, заява № 61517/00, п. 27).

Європейський Суд з прав людини також звертав увагу на категорії справ, де підтримка прокурора не порушує справедливого балансу. Так, у справі "Менчинська проти Російської Федерації" (рішення від 15.01.2009, заява № 42454/02, п. 35) Європейський Суд з прав людини висловив таку думку (неофіційний переклад): "сторонами цивільного провадження виступають позивач і відповідач, яким надаються рівні права, в тому числі право на юридичну допомогу. Підтримка, що надається прокуратурою одній зі сторін, може бути виправдана за певних обставин, наприклад, при захисті інтересів незахищених категорій громадян (дітей, осіб з обмеженими можливостями та інших категорій), які, ймовірно, не в змозі самостійно захищати свої інтереси, або в тих випадках, коли відповідним правопорушенням зачіпаються інтереси великого числа громадян, або у випадках, коли потрібно захистити інтереси держави". Водночас, Європейський Суд з прав людини уникає абстрактного підходу до розгляду питання про участь прокурора у цивільному провадженні. Розглядаючи кожен випадок окремо суд вирішує наскільки участь прокурора у розгляді справи відповідала принципу рівноправності сторін.

У рекомендаціях Парламентської Асамблеї Ради Європи від 27.05.2003 № 1604 (2003) "Про роль прокуратури в демократичному суспільстві, заснованому на верховенстві закону" щодо функцій органів прокуратури, які не відносяться до сфери кримінального права, передбачено важливість забезпечити, щоб повноваження і функції прокурорів обмежувалися сферою переслідування осіб, винних у скоєнні кримінальних правопорушень, і вирішення загальних завдань щодо захисту інтересів держави через систему відправлення кримінального правосуддя, а для виконання будь-яких інших функцій були засновані окремі, належним чином розміщені та ефективні органи.

З огляду на зазначене Верховний Суд у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у Постанові від 07 грудня 2018 року у справі № 924/1256/17 зазначив, що з огляду на викладене, з урахуванням ролі прокуратури у демократичному суспільстві та необхідності дотримання справедливого балансу у питанні рівноправності сторін судового провадження, зміст п. 3 ч. 1 ст.,131-1 Конституції України щодо підстав представництва прокурора інтересів держави в судах не може тлумачитися розширено.

Відтак, прокурор може представляти інтереси держави в суді у виключних випадках, які прямо передбачені законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією з засад правосуддя (п. З ч. 2 ст. 129 Конституції України). Враховуючи зазначене, можна дійти висновку, що наявність інтересів держави повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному випадку звернення прокурора з позовом.

Крім того, розглядаючи справу № 924/1256/17 Верховний Суд в зазначив, що участь прокурора в судовому процесі можлива за умови, крім іншого, обґрунтування підстав для звернення до суду, а саме має. бути доведено нездійснення або неналежне здійснення захисту інтересів держави у спірних правовідносинах суб`єктом влади, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, або підтверджено відсутність такого органу (ч.ч. 3, 4 ст. 53 ГПК України, ч. З ст. 23 Закону України "Про прокуратуру"). При цьому прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень для захисту інтересів держави. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює у судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який відсутній або всупереч вимог закону не здійснює захисту чи робить це неналежно, У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом і які є підставами для звернення прокурора до суду.

Звертаємо увагу суду, що наразі у провадженні Великої Палати Верховного Суду перебуває справа за касаційною скаргою заступника прокурора Дніпропетровської області на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 21.05.2019 р. Так, у зазначеній справі підставою звернення прокурора до суду стала бездіяльність Устинівської РДА та Східного офісу Держаудитслужби,

Колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду ухвалою від 16.10.2019 р. передала вищевказану справу на розгляд Великої Палати Верховного суду на підставі ч, 5 ст. 302 ГПК України. Підставою передачі є наявність виключної правової проблеми щодо підстав здійснення представництва інтересів держави в суді прокурором, яка має значення для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовної практики, яку становить питання: чи зобов`язаний прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі, окрім обґрунтування сутності порушень інтересів держави та необхідності їх захисту, обґрунтовувати також визначені законом підстави для звернення до суду прокурора шляхом: додання до позовної заяви суду доказів, які підтверджують, що захист законних інтересів держави не здійснюється, зокрема доказів здійснення передбачених законом дій щодо порушення прокурором відповідного провадження у разі встановлення ознак адміністративного чи кримінального правопорушення прокурором; обґрунтування та доведення суду причин, через які захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження (чи достатньо у такому разі самого лише посилання в позовній заяві прокурора на те, що уповноважений орган не здійснює або неналежним чином здійснює відповідні повноваження для прийняття позову прокурора до розгляду).

Великою Палатою Верховного Суду в межах розгляду справи №912/2385/18 буде розглянуто питання наявності підстав для представництва інтересів держави прокурором у суді у випадку, якщо захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження з такого захисту, в тому числі і з підстав відсутності необхідного фінансування, а також правові наслідки у випадку, якщо судом після відкриття провадження у справі за результатами розгляду справи буде встановлено відсутність підстав для представництва інтересів держави в суді,

Тобто, у справі 912/2385/18 Великою Палатою Верховного Суду будуть переглянуті судові рішення у правовідносинах подібних тим, які наразі є предметом розгляду у справі № 916/1283/20,

Дані справи є тотожними, перш за все, через наявність однакового матеріально-правового регулювання спірних відносин щодо підстав представництва прокурором законних інтересів держави в суді.

Оскільки, як у справі № 916/1283/20 так і у справі № 912/2385/18 правовідносини щодо представництва прокурором інтересів держави є подібними, Одеська міська рада звертається із заявою про зупинення провадження у справі № 916/1283/20 до отримання правового висновку Великої Палати Верховного Суду у справі № 912/2385/18.

05.06.2020 року від третіх осіб, які не заявляються самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Споживчого Товариства "БУДОВА-ОТРАДА" та Товариства з обмеженою відповідальністю "МВК-2017" надійшли клопотання про зупинення провадження у справі з таких же підстав.

30.06.2020р. до господарського суду Одеської області надійшла заява третьої особи про вступ у справу № 916/1283/20 на стороні відповідача.

В обґрунтування поданої заяви заявник зазначає, шо позовна заява прокурора обґрунтована тим, що Одеська обласна державна адміністрація, Міністерство інфраструктури України має право користування земельною ділянкою на підставі рішення Приморського районного суду м. Одеси від 16.07.2013 року по справі № 1522/29828/12. Даним рішенням суду було скасовано державні акти на право власності на земельні ділянки, договір купівлі - продажу земельної ділянки та інше.

19.05.2020року Одеський апеляційний суд постановив ухвалу про відкриття апеляційного провадження по справі № 1522/29828/12, номер провадження: 22 - ц/813/6606/20 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 щодо скасування рішення Приморського районного суду м. Одеси від 16.07.2013 року, яким обґрунтовує свої позовні вимоги Прокурор.

Підставою для оскарження рішення Приморського районного суду м. Одеси стало те, що ОСОБА_1 не було залучено до розгляду справи у Приморському районному суді м. Одеси як відповідача та даним рішенням порушуються його права та законні інтереси.

Зокрема, оскаржуваним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 16.07.2013 року, було визнано недійсним у тому числі, договір купівлі - продажу земельної ділянки площею 4,8363 га від 14.04.2004року, укладеного між Одеською міською радою та ТОВ ФІРМА "АЛЬКОР" та зареєстрованого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Фуфаєвою О.О. реєстр.№ №413.

ОСОБА_1 був засновником (учасником) ТОВ фірма "АЛЬКОР", що підтверджується наступними документами: протоколом №12 загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю фірма "АЛЬКОР" від 04.12.2008року, змінами до Статуту ТОВ ФІРМА "АЛЬКОР" від 11.12.2008року номер запису №4001592, витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців від 01.12.2010 року, де згідно даних документів Заявник був єдиним учасником ТОВ ФІРМА "АЛЬКОР" з часткою у розмірі 323541 грн. 80 коп., що становить 100% статутного капіталу Товариства.

В наступному до складу учасників ТОВ ФІРМА "АЛЬКОР" увійшов ОСОБА_3 , що підтверджується протоколом загальних зборів учасників ТОВ ФІРМА "АЛЬКОР" № 16 від 27.09.2011 року та змінами до статуту ТОВ ФІРМА "АЛЬКОР" від 29.09.2011 року номер запису № 9001592. Внаслідок чого, частки між учасниками були перерозподілені наступним чином: ОСОБА_1 -323541 грн. 80 коп., що складає 99,97 % статутного капіталу товариства; ОСОБА_3 - 100 грн., що складає 0,03% статутного капіталу товариства.

Як зазначає заявник, ОСОБА_1 подав заяву про вихід зі складу учасників ТОВ ФІРМА "АЛЬКОР", з виплатою ОСОБА_1 належної йому долі статутного капіталу Товариства у повному обсязі (заява від 11.10.2011 року, посвідчена Рюміною О.О., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за № 2414).

Листом № 03-Л226/209 від 21.10.2011 року, державне управління держкомзему у Одеській області управління Держкомзему у місті Одеса повідомило ОСОБА_1 про наступне: "Згідно кадастрового пакету документів Управління Держкомзему у місті Одеса внесені відомості до чергового кадастрового плану м. Одеси стосовно зміни власника земельної ділянки площею 0,2368 га, виділеної в окрему із загальної земельної ділянки площею 4,8363га на підставі договору про виділення частки земельної ділянки в натурі та плану - схеми земельної ділянки про порядок користування співвласниками земельної ділянки від 05.11.2004 року, яка належала ТОВ ФІРМА "АЛЬКОР", відповідно до державного акту направо приватної власності на земельну ділянку серії ОД№ 042626, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації держ. актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди за № 42від 05.10.2004року,виданого на підставі договору купівлі -продажу земельної ділянки несільськогосподарського призначення від 14.04.2004року, посвідченого приватним нотаріусом Фуфаєвою О.О. реєстр.№ 413. На підставі наданого до Управління протоколу № 17 загальних зборів учасників від 06.10.2011 року, право власності на вищевказану частину земельної ділянки площею 0,2368 га перейшло відповідно до долі в статутному капіталі ОСОБА_1 як учаснику, що вийшов зі складу ТОВ ФІРМА "АЛЬКОР", про що внесені відповідні дані до чергового кадастрового плану".

В господарському суді Одеської області Прокурор просить визнати право власності на земельні ділянки за Одеською державною адміністрацією, які в свою чергу входять до складу земельної ділянки площею 0,2368 га, яка повинна бути виділена ОСОБА_1 у власність.

Предмет заявлених позовних вимог Прокурора безпосередньо пов`язаний з майновими інтересами третьої особи - ОСОБА_1 , та може призвести до порушення його прав та законних інтересів у випадку розгляду даної справи без участі ОСОБА_1 , та, в наступному, скасування Одеським апеляційним судом рішення Приморського районного суду м. Одеси. В такому випадку, ОСОБА_1 знову повинен бути звертатись до суду за захистом своїх прав на земельну ділянку по вул.. Академічна, буд.30 до Міністерства інфраструктури та Одеської обласної державної адміністрації.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 14.07.2020 року було залучено до участі у справі №916/1283/20 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_1 .

Відповідно до Єдиного державного реєстру, яий знаходиться у відкритому доступі, та як наголосив представник Одеської міської ради у судовому засіданні, що 30.06.2020 року Одеський апеляційний суд постановив ухвалу про призначення розгляду апеляційного провадження по справі № 1522/29828/12 на 11.03.2021 року о 11 год. 00 хв., господарський суд вважає, що розгляд справи №916/1283/20 за позовом Першого заступника керівника Одеської місцевої прокуратури №3 в інтересах держави в особі Одеської обласної державної адміністрації, Міністерства інфраструктури України до відповідачів - Одеської міської ради, Комунального підприємства "МІСЬКЕ КАПІТАЛЬНЕ БУДІВНИЦТВО", Юридичного департаменту Одеської міської ради, Одеської філії Державного підприємства "Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень", Державного підприємства "Центр оцінки та інформації", за участю третьої особи яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Державна судноплавна компанія "Чорноморське морське пароплавство", та третіх осіб які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Споживче Товариство "БУДОВА-ОТРАДА", Товариство з обмеженою відповідальністю "МВК-2017" та ОСОБА_1 , про визнання права власності та зобов`язання вчинити певні дії, є об`єктивно неможливим до отримання правового висновку Одеського апеляційного суду по справі № 1522/29828/12.

Відповідно до ст.2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом господарських спорів з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Тобто, виходячи з цієї норми, в першу чергу, суд має справедливо, тобто з дотриманням принципу верховенства права, вирішити господарський спір.

Дійсно, одним із завдань судочинства є і своєчасний розгляд справи, що відповідає положенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Однак, Конвенція в першу також гарантує "процесуальну" справедливість розгляду справи, а вже потім дотримання розумного строку, що на практиці розуміється як змагальні провадження, у процесі яких у суді на рівних засадах заслуховуються аргументи сторін (Star Cate Epilekta Gevmata and Others v. Greece (Star Cate Epilekta Gevmata та ініш проти Греції) (dйc.)). Справедливість проваджень завжди оцінюється їх розглядом узагалом для того, щоб окрема помилка не порушувала справедливість усього провадження (Miroпubovs and Others v. Latvia (Миролюбов та інші проти Латвії), § 103).

З огляду на практику ЄСПЛ, суд не вправі допустити юридичну помилку виключно з метою дотримання розумного строку розгляду справи, так як в такому разі не буде досягнуто завдання господарського судочинства, а рішення суду не буде відповідати критеріям законності.

Так, ідея справедливого судового розгляду включає основоположне право на змагальні провадження. Бажання зекономити час і прискорити провадження не обґрунтовує невиконання такого фундаментального принципу, як право на змагальні провадження (Niderцst-Huber v. Switzerland (Нідерьост-Хубер проти Швейцарії), § 30).

Складність справи стосується як фактичної, так і правової сторони (Katte Katte Klitsche de la Grange v. Italy (Катте Клітше де ла Грандж проти Італії), § 55; Papachelas v. Greece [GC] (Папахелас проти Греції) [ВП] § 39). Вона може стосуватись, наприклад, втручання декількох сторін у справу (H. v. the United Kingdom (Х. проти Сполученого Королівства), § 72), або різноманітних доказів, що мають бути досліджені (Humen v. Poland [GC] (Гумен проти Польщі) [ВП], § 63). Складність національних проваджень маже виправдати їх тривалість (Tierce v. San Marino (Тьєрс проти Сан-Марино), § 31).

Держави-учасниці мають організувати правові системи таким чином, щоб їх суди могли гарантувати право кожного на отримання остаточного рішення у справах, що стосуються цивільних прав і обов`язків упродовж відповідного терміну (Scordino v. Italy (Скордіно проти Італії) (no. 1) [ВП], § 183, і Sьrmeli v. Germany (Сюрмелі проти Німеччини) [ВП], § 129).

Ухвалою суду від 14.07.2020 року провадження у справі №916/1283/20 за позовом Першого заступника керівника Одеської місцевої прокуратури №3 в інтересах держави в особі Одеської обласної державної адміністрації, Міністерства інфраструктури України до відповідачів - Одеської міської ради, Комунального підприємства "МІСЬКЕ КАПІТАЛЬНЕ БУДІВНИЦТВО", Юридичного департаменту Одеської міської ради, Одеської філії Державного підприємства "Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень", Державного підприємства "Центр оцінки та інформації", за участю третьої особи яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Державна судноплавна компанія "Чорноморське морське пароплавство", та третіх осіб які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Споживче Товариство "БУДОВА-ОТРАДА", Товариство з обмеженою відповідальністю "МВК-2017" та ОСОБА_1 , про визнання права власності та зобов`язання вчинити певні дії - було зупинено до закінчення перегляду в апеляційному порядку Одеським апеляційним судом справи № 1522/29828/12.

06.10.2021 року до канцелярії господарського суду Одеської області від заступника керівника Приморської окружної прокуратури міста Одеса надійшло клопотання про поновлення провадження у справі. Як зазначає заявник, як стало відомо окружній прокуратурі, з відкритих джерел - єдиного державного реєстру судових рішень за посиланням https://revestr.court.gov.ua' ухвалою Одеського апеляційного суду від 19.03.2021 у справі №1522/29828/12 апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 16.07.2013 - закрито. Постановою Верховного Суду від 10.09.2021 касаційна скарга 1522/29828/12 Лескаускаса Альбінаса залишена без задоволення, а ухвала Одеського апеляційного суду від 19.03.2021 - без змін. Тобто, на даний час обставини, які зумовили зупинення провадження у справі № 916/1283/20 відсутні.

Відповідно до ст. 230 Господарського процесуального кодексу України провадження у справі поновлюється за клопотанням учасників справи або за ініціативою суду не пізніше десяти днів з дня отримання судом повідомлення про усунення обставин, що викликали його зупинення. Про поновлення провадження у справі суд постановляє ухвалу. З дня поновлення провадження у справі перебіг процесуальних строків продовжується. Провадження у справі продовжується із стадії, на якій його було зупинено.

Враховуючи вищевикладене, провадження у справі №916/1283/20 підлягає поновленню.

Керуючись ст. 230, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1.Провадження у справі №916/1631283/20 поновити.

2.Призначити підготовче засідання на "02" листопада 2021 р. о 12:00 год. Засідання відбудеться у приміщенні господарського суду Одеської області за адресою: м. Одеса, пр-т Шевченка, 29, в залі судових засідань № 13 (5 поверх), тел. 0(482)307-970.

3.Доручити Оболонському районному суду міста Києва (04212, м. Київ, вул. Тимошенка, 2-Є) проведення відеоконференції з метою забезпечення участі представника Міністерства інфраструктури України у судовому засіданні при розгляді справи №916/1283/20, яке призначене господарським судом Одеської області на "02" листопада 2021 р. о 12:00 год.

4.Викликати сторін у судове засідання призначене на "02" листопада 2021 р. о 12:00год.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://od.arbitr.gov.ua

Ухвала набрала чинності 18.10.2021р. та оскарженню не підлягає.

Суддя С.Ф. Гут