ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"07" жовтня 2021 р. Cправа № 902/612/21

за позовом: Заступника керівника Вінницької обласної прокуратури Смуригіна О.О. в інтересах держави в особі позивача 1: відділу освіти, культури молоді та спору Вапнярської селищної ради об`єднаної територіальної громади, позивача 2: Північного офісу Держаудитслужби в особі Управління Північного офісу Держаудитслужби у Вінницькій області (м. Вінниця, вул. Монастирська,33; Вінницька обл., Томашпільській район, смт. Вапнярка, вул. Незалежності,140; м. Київ, вул. Січових Стрільців,18 )

до: ТОВ "Укртранссервіс-груп" (88018, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Швабська, 53)

про визнання додаткових угод недійсними та стягнення 235 013,10 грн

Суддя Яремчук Ю.О.

Секретар судового засідання Гнатик Є.Б.

За участю представників сторін:

прокурор: Суходоля М.В.

позивача 1: не з`явився

позивача 2: Мілінчук І.О.

відповідача: не з`явився

В С Т А Н О В И В :

14.06.2021 до Господарського суду Вінницької області надійшла позовна заява.

Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями матеріали позовної заяви передано на розгляд судді Яремчуку Ю.О.

Розглянувши матеріали позовної заяви, господарський суд вважає їх достатніми для прийняття позовної заяви до розгляду.

Ухвалою суду від 15.06.2021 відкрито провадження у справі № 902/612/21. Визначено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 06.07.2021.

На визначену дату судом 06.07.2021 з`явились представники позивача.

Представник відповідача не з`явився, про дату, час та місце судового засідання належним чином повідомлений ухвалою суду від 15.06.2021.

За наслідками розгляду справи суд дійшов висновку задоволити усне клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи та відкласти підготовче засідання, про що винесено ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання.

Ухвалою суду від 06.07.2021 повідомлено учасників справи про підготовче засідання у справі, що відбудеться 10.08.2021.

На визначену дату судом в судове засідання з`явився прокурор. Представники позивача та відповідача в судове засідання не з`явились про дату, час та місце судового засідання належним чином повідомлені ухвалою суду від 06.07.2021.

В судовому засіданні прокурор заявив усне клопотання про відкладення розгляду справи.

За наслідками розгляду справи суд ухвалив задовольнити клопотання прокурора про відкладення розгляду справ, продовжити строк підготовчого провадження на 30 днів з власної ініціативи та відкладення розгляду справи, про що винесено ухвалу яку занесено до протоколу судового засідання.

Ухвалою суду від 10.08.2021 повідомлено учасників справи про підготовче засідання у справі, що відбудеться 06.09.2021.

На визначену дату судом в судове засідання з`явився прокурор та представник позивача. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання належним чином повідомлені ухвалою суду від 10.08.2021.

Суд зазначає, що 06.09.2021 від прокурора надійшла заява про зміну (уточнення) підстав позову, яка прийнята судом, про що винесено ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання.

Представник позивача в судовому засіданні заявив усне клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату.

За наслідками розгляду справи суд ухвалив відкласти розгляд справи, про що винесено ухвалу яку занесено до протоколу судового засідання.

Ухвалою суду від 06.09.2021 судове засідання у справі призначено на 27.09.2021.

На визначену дату судом в судове засідання з`явився прокурор та представник позивача. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання належним чином повідомлений ухвалою суду від 06.09.2021.

В судовому засіданні розглянуто клопотання представника позивача 2 про виключення його зі складу учасників судового процесу, яке відхилено судом (протокольна ухвала).

Також в судовому засіданні розглянуто клопотання прокурора про зміну (уточнення) позовних вимог, яке судом задоволено (протокольна ухвала). Судом також розглянуто клопотання представника позивача про долучення доказів до матеріалів справи яке судом задоволено (протокольна ухвала).

За наслідками розгляду справи суд дійшов висновку про закриття підготовчого провадження та призначення судового розгляду справи по суті, про що винесено ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання.

Ухвалою суду від 27.09.2021 повідомлено учасників справи про судовий розгляд справи по суті, що відбудеться 07.10.2021.

На визначену дату та час у судове засідання з`явилися прокурор та представник позивача 2.

Представник позивача 1 та відповідача правом участі у судовому засіданні не скористалися. Останні про дату, час та місце розгляду справи повідомлені ухвалою суду від 27.09.2021.

За вказаних обставин у суду є достатні підстави вважати, що ним вжито належних заходів до повідомлення позивача 1 та відповідача про дату, час та місце судового слухання, але останні не скористались правом на участь свого представника у судовому засіданні.

Статтею 42 Господарського процесуального кодексу України визначено права та обов`язки учасників судового процесу, зокрема учасники справи зобов`язані: виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази тощо.

Крім того, частиною 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч.1 ст.4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Також суд зазначає, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 р. (Закон України від 17.07.1997 р. № 475/97 - ВР), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Перебіг строків судового розгляду у цивільних справах починається з часу надходження позовної заяви до суду, а закінчується ухваленням остаточного рішення у справі, якщо воно не на користь особи (справа "Скопелліті проти Італії" від 23.11.1993 р.), або виконанням рішення, ухваленого на користь особи (справа "Папахелас проти Греції" від 25.03.1999 р.).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду неефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (параграфи 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі "Смірнова проти України").

Суд нагадує, що роль національних суддів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (&51 рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006 р. у справі "Красношапка проти України").

Суд нагадує, що це роль національних судів організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (див. рішення Суду у справі Шульга проти України, no. 16652/04, від 02.12.2010).

До того ж організація провадження таким чином, щоб воно було швидким та ефективним, є завданням саме національних судів (див. рішення Суду у справі Білий проти України, no. 14475/03, від 21.10.2010).

Відповідно до ч.9 ст.165 ГПК України, ч.2 ст.178 ГПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Згідно із ч.1 ст.202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи положення ст.ст. 13, 74 ГПК України якими в господарському судочинстві реалізовано конституційний принцип змагальності судового процесу, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та заперечень та здійснені всі необхідні дії для забезпечення сторонами реалізації своїх процесуальних прав, а тому вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній матеріалами і документами без явки в судове засідання відповідача.

Прокурор заявлений позов підтримав у повному обсязі з підстав та обставин, викладених у позовній заяві та відповіді на відзив.

Відповідно до ст. 219 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив.

В якості підстав заявлених позовних вимог прокурор посилається на те, що за результатами вивчення прокуратурою області стану дотримання вимог чинного законодавства України при закупівлі газового палива для потреб дітей за бюджетні кошти встановлено, що відділом освіти, культури, молоді та спорту Вапнярської селищної ради об`єднаної територіальної громади проведено відкриті торги щодо закупівлі природного газу з очікуваною вартістю предмета закупівлі 1 217 870,00 грн з ПДВ.

За результатом проведення електронного аукціону та розгляду документів учасників 29.12.2018 визначено переможцем процедури відкритих торгів Товариство з обмеженою відповідальністю "Укртранссервіс-груп» та прийнято рішення про намір укласти з переможцем договір про закупівлю.

Як наслідок, 17.01.2019 між відділом освіти, культури, молоді та спорту Вапнярської селищної ради об`єднаної територіальної громади та ТОВ "Укртранссервіс-груп» (постачальник) укладено договір про постачання природного газу № 19-285 (далі-Договір), відповідно до умов якого ціна за 1000 куб.м на момент укладення Договору становить 8 857,4296 грн з ПДВ. Загальна вартість всього обсягу поставки складає 1 217 870,00 грн з ПДВ.

25.01.2019 між сторонами укладено додаткову угоду № 1 до Договору № 19-285, якою збільшено ціну на природний газ за 1000 м3 з 8 857,4296 грн до 9 740,00 грн з ПДВ, внаслідок чого обсяги природного газу зменшено з 137,497 м3 до 125 037, 988 м3. Згідно з п. 3 додаткової угоди № 1, вона набирає чинності з 25.01.2019 та є невід`ємною частиною Договору № 19-285 від 17.01.2019.

30.01.2019 між сторонами укладено додаткову угоду № 2. Зазначеною угодою збільшено ціну на природний газ за 1000 м3 з 9 740,00 грн до 10 710,00 грн з ПДВ, внаслідок чого обсяги постачання природного газу зменшено з 125 037,988 м3 до 113 713,352 м3. Відповідно до п. 3 додаткової угоди № 2, вона набирає чинності з 30.01.2019 та є невід`ємною частиною Договору № 19-285 від 17.01.2019.

Водночас додатковою угодою № 3 від 21.02.2019, згідно з якою збільшено ціну на природний газ за 1000 м3 з 10 710,00 грн до 11 700,00 грн з ПДВ, внаслідок чого обсяги природного газу зменшено з 113 713,352 м3 до 104 091, 453 м3. Згідно з п. 3 додаткової угоди № 3, вона набирає чинності з дати її підписання та є невід`ємною частиною Договору № 19-285 від 17.01.2019.

На думку прокурора, додаткові угоди до Договору, укладені з порушенням вимог ст.3, ч.4 ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі" суперечать інтересам держави, суспільства.

З огляду на викладене, прокурор просить визнати недійсними вищевказані додаткові угоди та стягнути з відповідача безпідставно сплачені бюджетні кошти внаслідок збільшення ціни за додатковими угодами на загальну суму 235 013,10 грн.

При цьому, прокурор в заяві про зміну, уточнення підстав позову (вх. № канц. 01-34/771/21 від 06.09.2021 р.) просить суд при винесенні рішення вважати підставою позовних вимог щодо стягнення з ТОВ "Укртранссервіс - груп" на користь відділу, культури, молоді та спорту Вапнярської селищної ради об`єднаної територіальної громади коштів у розмірі 235 013,10 грн норми ч. 1 ст. 670 ЦК України.

Із наявних доказів в матеріалах справи судом встановлено наступне

Опрацюванням інформації, оприлюдненої на веб-порталі «ProZorro - публічні закупівлі», встановлено, що Відділом освіти, культури, молоді та спорту Вапнярської селищної ради об`єднаної територіальної громади проведено процедуру закупівлі природного газу у кількості 137 497 м3 за ДК 021:2015: 09120000-6 - «Газове паливо» з очікуваною вартістю 2 062 455,00 грн.

Оголошення про проведення відкритих торгів опубліковано на веб-порталі Уповноваженого органу за №UA-2018-12-11-000845-а. Основним критерієм вибору переможця визначено ціну (100%).

Згідно з реєстром отриманих тендерних пропозицій, на участь в процедурі зазначеної закупівлі подали пропозиції 5 учасників: ТОВ «Укртранссервіс - груп» із ціновою пропозицією учасника після закінчення аукціону - 1 217 870,00 грн (з ПДВ), ТОВ «Вінницягаз збут» із ціновою пропозицією учасника після закінчення аукціону - 1 217 870,05 грн (з ПДВ), ТОВ «Укргаз ресурс» із ціновою пропозицією учасника після закінчення аукціону - 319 950,00 грн (з ПДВ), ТОВ «АС» із ціновою пропозицією учасника після закінчення аукціону - 1 319 971,20 грн (з ПДВ), ТОВ «Енергогазрезерв» із ціновою пропозицією учасника після закінчення аукціону - 1 330 970,00 грн (з ПДВ).

Відповідно до протоколу розкриття тендерних пропозицій від 27.12.2018, ураховуючи, що запропонована ціна за необхідний обсяг природного газу найбільш економічно вигідною була у товариства з обмеженою відповідальністю «Укртранссервіс-груп» (далі - Постачальник), його визнано переможцем аукціону.

Згідно з протоколом засідання тендерного комітету від 29.12.2018 № 35 ТОВ «Укртранссервіс-груп» визнано переможцем процедури закупівлі, направлено повідомлення про намір укласти договір та 17.01.2019 між Відділом освіти та ТОВ «Укртранссервіс - груп» укладено договір на постачання газового палива № 19-285.

Відповідно до п. 3.2. договору № 19-285 ціна газу за 1000 м3 становить 8 857,4296 грн з урахуванням ПДВ та тарифу на його транспортування. Загальна вартість всього обсягу поставки складає 1 217 870,00 грн з урахуванням ПДВ (п. 3.6 Договору № 19-285). Річний плановий обсяг постачання газу, згідно з п. 1.2 Договору № 19-285, складає 137 497 м3.

Як слідує, з матеріалів справи 18.01.2019, до Споживача від ТОВ «Укртранссервіс-груп» надійшов лист за № 479/19 з примірником додаткової угоди № 1 про збільшення вартості природного газу на підставі довідки Харківської торгово-промислової палати від 18.01.2019 № 48/19.

На підставі зазначених документів між Сторонами 25.01.2019 укладено додаткову угоду № 1 до Договору № 19-285, якою збільшено ціну на природний газ за 1000 м3 з 8 857,4296 грн до 9 740,00 грн з ПДВ, внаслідок чого обсяги природного газу зменшено з 137,497 м3 до 125 037, 988 м3. Згідно з п. 3 додаткової угоди № 1, вона набирає чинності з 25.01.2019 та є невід`ємною частиною Договору № 19-285 від 17.01.2019.

Крім цього, 21.01.2019 до Споживача від ТОВ «Укртранссервіс-груп» надійшов ще один лист за № 514/19 з примірником додаткової угоди № 2 про збільшення вартості природного газу та довідка від Асоціації «Газові трейди України» від 21.01.2019 №2.

На підставі цих документів між Сторонами 30.01.2019 укладено додаткову угоду № 2. Зазначеною угодою збільшено ціну на природний газ за 1000 м3 з 9 740,00 грн до 10 710,00 грн з ПДВ, внаслідок чого обсяги постачання природного газу зменшено з 125 037,988 м3 до 113 713,352 м3. Відповідно до п. 3 додаткової угоди № 2, вона набирає чинності з 30.01.2019 та є невід`ємною частиною Договору № 19-285 від 17.01.2019.

Крім цього, Відділом освіти та ТОВ «Укртранссервіс-груп» до Договору № 19-285 укладено ще 6 додаткових угод, зокрема і додаткова угода № 3 від 21.02.2019, згідно з якою збільшено ціну на природний газ за 1000 м3 з 10 710,00 грн до 11 700,00 грн з ПДВ, внаслідок чого обсяги природного газу зменшено з 113 713,352 м3 до 104 091, 453 м3. Згідно з п. 3 додаткової угоди № 3, вона набирає чинності з дати її підписання та є невід`ємною частиною Договору № 19-285 від 17.01.2019.

Зазначена угода укладена на підставі листа від 13.02.2019 № 1082/19 ТОВ «Укртранссервіс-груп» з примірником додаткової угоди № 3 про збільшення вартості природного газу та експертного висновку Житомирської торгово-промислової палати від 12.02.2019 № В-248.

Як підтверджується матеріалами справи, відповідачем передано позивачу 2 природний газ за Договором № 19-285 (ID: UA-2018-12-11-000845-а) в кількості 89,20917 тис. м3 на загальну суму 1 025 177,01 грн, згідно актів прийому-передачі природного газу: від 28.02.2019 № 608 в кількості 23,134 тис. м3 на суму 254 814,94 грн (за лютий); від 25.03.2019 № 1053 в кількості 16,512 тис. м3 на суму 193 190,40 грн (за березень); від 20.05.2019 № 1941 в кількості 1,989 тис. м3 на суму 23 271,30 грн (за квітень); від 28.10.2019 № 3769 в кількості 0,821320 тис. м3 на суму 9 562,54 грн (за жовтень); від 27.11.2019 № 4644 в кількості 12,519640 тис. м3 на суму 145 764,67 грн (за листопад); від 17.12.2019 № 6392 в кількості 25,000 тис. м3 на суму 291 072,0 грн (за грудень); від 30.01.2020 № 34 в кількості 9,233210 тис. м3 на суму 107 501,16 грн (за січень), які оприбутковано за даними бухгалтерському обліку в 2019 та 2020 роках по відповідних місяцях.

Кошти за поставлений природний газ було сплачено Споживачем Постачальнику у повному обсязі в загальній сумі 1 025 177,01 грн, що підтверджується платіжними дорученнями, які наявні в матеріалах справи.

Суд зауважує, що Прокурор стверджує, що такі додаткові угоди укладені з порушенням вимог ст. 3, ч. 4 ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі", суперечать інтересам держави, суспільства та підлягають визнанню недійсними.

З огляду на встановлені обставини справи, суд враховує таке.

Відповідно до ч.1 ст. 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 185 Господарського кодексу України до укладення господарських договорів на біржах, оптових ярмарках, публічних торгах застосовуються загальні правила укладення договорів на основі вільного волевиявлення, з урахуванням нормативно-правових актів, якими регулюється діяльність відповідних бірж, ярмарків та публічних торгів.

Статтею 655 Цивільного кодексу України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з частинами 4, 5 ст. 656 Цивільного кодексу України, до договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і цінних паперів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті. Особливості договору купівлі-продажу окремих видів майна можуть встановлюватися законом.

Правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави та територіальної громади визначено Законом України "Про публічні закупівлі" (Закон).

Вказаний Закон передбачає, що договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом (ч. 1 ст. 36 Закону).

За приписами частини 4 ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі" умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції за результатами аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі або ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури. Істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків, зокрема, зміни ціни за одиницю товару не більше ніж на 10 відсотків у разі коливання ціни такого товару на ринку, за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі. У абзаці 2 частини 3 ст. 6 Цивільного кодексу України визначено, що сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Отже, Закон України "Про публічні закупівлі" встановлює імперативну норму, згідно з якою зміна істотних умов договору про закупівлю може здійснюватися виключно у випадках, визначених ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі", а саме за пунктом 2 частини 4 наведеної норми - у випадку коливання цін на ринку товару чи то у бік збільшення, чи у бік зменшення, що надає сторонам право змінювати умови договору щодо ціни товару, при цьому не більше ніж на 10% та не збільшуючи загальну суму Договору.

Зі змісту укладених між відділом освіти, культури молоді та спору Вапнярської селищної ради об`єднаної територіальної громади та ТОВ "Укртранссервіс-груп" додаткових угод № № 1,2,3 до Договору слідує, що вказаними додатковими угодами збільшено ціну на природний газ в межах 10% кожного разу по кожній окремій угоді, та відповідно, зменшено кількість природного газу, за рахунок чого дотримано загальну ціну Договору.

Як підтверджується матеріалами справи підставою збільшення ціни на природний газ згідно укладених додаткових угод є листи відповідача з додатком інформації Житомирської та Харківської торгово-промислових палат та довідка Асоціації «Газові трейди України».

Відповідно до роз`яснень Міністерства економічного розвитку і торгівлі України "Щодо зміни істотних умов договору про закупівлю" від 07.04.2015 №3302-05/11398-07 у залежності від коливання ціни товару на ринку сторони протягом дії договору про закупівлю можуть вносити зміни декілька разів в частині ціни за одиницю товару не більше ніж на 10 відсотків кожного разу з урахуванням попередніх змін, внесених до нього, сукупність яких може перевищувати 10 відсотків від ціни за одиницю товару, визначеної сторонами на момент укладання договору про закупівлю та за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної у договорі, і виконати свої зобов`язання відповідно до такого договору з урахуванням зазначених змін. Враховуючи викладене, при кожному внесенні змін до договору про закупівлю у вищезазначеному випадку шляхом укладання додаткової угоди до договору, сторони договору зобов`язані належним чином виконувати умови такого договору з урахуванням змінених його умов кожного разу. Водночас внесення таких змін до договору про закупівлю повинно бути обґрунтованим та документально підтвердженим.

Згідно з підпунктом 57 пункту 4 Положення про Міністерство економічного розвитку і торгівлі України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 №459, вказане Міністерство надає роз`яснення щодо застосування законодавства у сфері державних закупівель.

Отже, сторони у випадку коливання цін на ринку наділені правом вносити зміни до ціни товару декілька разів, але не більше, ніж на 10% від ціни за одиницю товару, і такі зміни сторони вносять з урахуванням вже внесених попередніх змін. Тобто, кожного разу сторони мають право збільшити ціну за одиницю товару не більше, ніж на 10% з урахуванням попередніх змін, однак у випадку коливання цін, тобто з урахуванням показників коливання цін, що стали підставою для здійснення попередніх змін до договору. Кожна зміна до договору має містити окреме документальне підтвердження.

Так, підставою для укладення додаткової угоди № 1 від 25.01.2019 була довідка Харківської торгово-промислової палати від 18.01.2019 № 48/19, додаткової угоди №2 від 30.01.2019 слугувала цінова довідка Асоціації «Газові трейденри України» № 2 від 21.01.2019, додаткової угоди № 3 від 21.02.2019 та довідка Житомирської торгово-промислової палати №В-248 від 12.02.2019, якими визначено тенденцію зміни ціни газу в період.

У роз`ясненні Міністерства економічного розвитку і торгівлі України "Щодо зміни істотних умов договору про закупівлю" від 07.04.2015 №3302-05/11398-07 зазначено, що відповідно до Положення про Державну службу статистики України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.09.2014 № 481, Держстат України є спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі статистики, одним з основних завдань якого є реалізація державної політики у сфері статистики. Держстат України відповідно до покладених на нього завдань, зокрема організовує і проводить статистичні спостереження за соціально-економічними та демографічними явищами і процесами, екологічною ситуацією в Україні та її регіонах шляхом збирання форм державної статистичної звітності та проведення спеціально організованих статистичних спостережень.

Утім перелік органів, установ, організацій, які уповноважені надавати відповідну інформацію щодо коливання ціни товару на ринку, не є вичерпним.

Стаття 204 Цивільного кодексу України визначає, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Статтею 203 Цивільного кодексу України встановлено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема згідно приписів ч.1 вказаної статті зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Відповідно до ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 16 Цивільного кодексу України визначено, що одним із способів захисту цивільного права може бути, зокрема, визнання правочину недійсним.

За правилами частини 3 ст. 215 Цивільного кодексу України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

З мотивів наведених вище суд дійшов висновку, що додаткові угоди № № 1, 2,3 укладено за відсутності законодавчо визначених підстав, позаяк коливання ціни на природний газ на момент укладення таких угод відповідачем не підтверджено.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що додаткові угоди № № 1,2,3 від 25.01.2019, 30.01.2019 та 21.02.2019 суперечать п.2 ч. 4 ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі", що є підставою для визнання таких додаткових угод недійсними.

Щодо наявності підстав для стягнення з відповідача 235 013,10 грн суд зазначає таке.

Відповідно до ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про:

1) повернення виконаного за недійсним правочином;

2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння;

3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні;

4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Тобто, для виникнення зобов`язання, передбаченого статтею 1212 ЦК України, важливим є сам факт безпідставного набуття або збереження, а не конкретна підстава, за якою це відбулося.

Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Зокрема, зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок iншої особи, в) вiдсутнiсть правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адмiнiстративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 Цивільного кодексу України). Тобто, зобов`язання з безпідставного набуття та збереження майна можуть бути наслідком таких юридичних фактів: набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; відсутність для цього правових підстав або якщо такі відпали. При цьому за змістом статті 1212 ЦК України зазначена норма закону застосовується лише в тих випадках, коли безпідставне збагачення однієї особи за рахунок іншої не може бути усунуто за допомогою інших, спеціальних способів захисту. У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень статті 1212 ЦК України.

Аналогічної правової позиції дотримується Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду, зокрема, у постановах від 25.04.2019 у справі №904/2342/18 та від 12.02.2019 у справі № 910/20926/16.

Приписами ст. 1213 ЦК України встановлено, що набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

Враховуючи визнання недійсними додаткових угод №1-3 до Договору, отримані відповідачем від позивача 1 кошти, що становлять різницю від фактично сплачених позивачем 1 коштів за поставлений газ та в частині безпідставного збільшення ціни за додатковими угодами №1-3, які визнано недійсними.

Наведений прокурором у позовній заяві розрахунок таких коштів є обґрунтованим.

Отже, сплачені відповідачем позивачу 1 кошти в сумі 235 013,10 грн підпадають під правову кваліфікацію безпідставно набутого майна в силу приписів ст.1212 ЦК України.

Суд дійшов висновку, що Відділом освіти сплачено вартість постачання природного газу за додатковими угодами № № 1, 2, 3 до Договору № 19-285 на загальну суму 235 013,10 грн з ПДВ більше, ніж передбачено умовами укладеного за результатами торгів Договору № 19-285 та тендерною пропозицією ТОВ «Укртранссервіс-груп», що призвело до зайвих витрат Відділу освіти.

Таким чином, позов в частині стягнення з відповідача безпідставно отриманих коштів в сумі 235 013,10 грн підлягає задоволенню у повному обсязі.

Згідно із ч.ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (ч. 2 ст. 14 ГПК України).

Відповідно до ст.ст. 76, 77, 78, 79 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Судом кожній стороні була надана розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони, в т.ч. подати докази на підтвердження своїх вимог та заперечень, скористатись іншими процесуальними правами.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи встановлені обставини справи та наведені вище законодавчі приписи, суд вважає заявлені прокурором позовні вимоги правомірними та обґрунтованими, з огляду на що задовольняє їх у повному обсязі.

При розгляді справи судом враховано висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18, зокрема про те, що прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

При винесенні даного рішення суд врахував висновки, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Серявін та інші проти України". Зокрема, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Також Європейський суд з прав людини зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

В силу приписів ст. 129 ГПК України витрати на судовий збір підлягають віднесенню на відповідача у зв`язку з задоволенням позову.

Керуючись ст.ст. 5, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 42, 45, 46, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 79, 80, 86, 91, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати недійсною додаткову угоду № 1 від 25.01.2019 до договору на постачання газового палива № 19/285 від 17.01.2019, укладену між Відділом освіти, культури, молоді та спорту Вапнярської селищної ради об`єднаної територіальної громади (Вінницька обл., Томашпільській район, смт. Вапнярка, вул. Незалежності,140, ) та ТОВ «Укртранссервіс-груп» (88018, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Швабська, 53, ).

3. Визнати недійсною додаткову угоду № 2 від 30.01.2019 до договору на постачання газового палива № 19/285 від 17.01.2019, укладену між Відділом освіти, культури, молоді та спорту Вапнярської селищної ради об`єднаної територіальної громади (Вінницька обл., Томашпільській район, смт. Вапнярка, вул. Незалежності,140, ) та ТОВ «Укртранссервіс-груп» (88018, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Швабська, 53, ).

4. Визнати недійсною додаткову угоду № 3 від 21.02.2019 до договору на постачання газового палива №19/285 від 17.01.2019, укладену між Відділом освіти, культури, молоді та спорту Вапнярської селищної ради об`єднаної територіальної громади (Вінницька обл., Томашпільській район, смт. Вапнярка, вул. Незалежності,140, ) та ТОВ «Укртранссервіс-груп» (88018, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Швабська, 53, ).

5. Стягнути з ТОВ «Укртранссервіс-груп» (88018, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Швабська, 53, ) на користь Відділу освіти, культури, молоді та спорту Вапнярської селищної ради об`єднаної територіальної громади (Вінницька обл., Томашпільській район, смт. Вапнярка, вул. Незалежності,140, ) кошти у розмірі 235 013,10 грн.

6. Стягнути з ТОВ «Укртранссервіс-груп» (88018, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Швабська, 53, ) судовий збір у розмірі 10 335,20 грн на користь Вінницької обласної прокуратури (, місцезнахдження 21050, м. Вінниця, вул. Монастирська, 33 р/р IBAN UA 0003988 в Державній казначейській службі України у м. Київ, МФО 820172).

7. Згідно з приписами ч.1 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

8. Відповідно до положень ч.1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

9. Примірник повного судового рішення надіслати учасникам справи рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Повне рішення складено 18 жовтня 2021 р.

Суддя Яремчук Ю.О.

Віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - прокурору, позивачам (м. Вінниця, вул. Монастирська,33; Вінницька обл. Томашпільській район, смт. Вапнярка, вул. Незалежності,140; м. Київ, вул. Січових Стрільців,18 )

3 - відповідачу (88018, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Швабська, 53)