ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" жовтня 2021 р. м. Київ Справа № 911/1819/21

Господарський суд Київської області у складі судді Д.Г.Зайця, за участю секретаря судового засідання О.О.Стаднік, розглянувши матеріали справи

за позовом Державного підприємства «АНТОНОВ», м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю «АВІАКОМПАНІЯ «АЕРОВІЗ», Київська область, смт. Гостомель

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Державний концерн «УКРОБОРОНПРОМ», м. Київ

про стягнення заборгованості

представники:

від позивача І.Б.Божинов

від відповідача - не з`явився

від третьої особи Т.І.Божков

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Державного підприємства «АНТОНОВ» №126/6647-21 від 08.06.2021 року (вх. №1826/21 від 22.06.2021) (далі позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю АВІАКОМПАНІЯ «АЕРОВІЗ» (далі відповідач), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Державного концерну «УКРОБОРОНПРОМ» (далі третя особа) про стягнення заборгованості за Договором №2.1006.2018 від 14.09.2021 у сумі 1354685,58 грн., з яких 1099310,00 грн. основного боргу, 59719,85 грн. інфляційних втрат, 17081,31 грн. 3% річних та 178574,42 грн. пені.

Ухвалою суду від 25.06.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №911/1819/21 за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 20.07.2021 року.

До суду від третьої особи надійшли письмові пояснення №UOP 2.2-5786 від 05.07.2021 року (вх. №16487/21 від 07.07.2021) на виконання вимог ухвали суду.

Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, у судове засідання 20.07.2021 року не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не надав.

Представник позивача у судовому засідання 20.07.2021 року повідомив, що відповідачем сплачено на рахунок позивача суму основного боргу у розмірі 1099310,00 грн., докази чого будуть надані на наступне судове засідання.

Ухвалою суду від 20.07.2021 року продовжено строк підготовчого провадження у справі №911/1819/21 на тридцять днів та відкладено розгляд справи на 14.09.2021 року.

До суду від позивача надійшла заява №126/8381-21 від 19.07.2021 року (вх. №17734/21 від 26.07.2021) про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до якої позивач просить стягнути з відповідача 255375,58 грн. заборгованості, з яких 59719,85 грн. інфляційних втрат, 17081,31 грн. 3% річних, 178574,42 грн. пені у розмірі 0,1% та просить повернути надмірно сплачену суму судового збору.

Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, у судове засідання 14.09.2021 року не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не надав.

Ухвалою суду від 14.09.2021 року закрито підготовче провадження у справі №911/1819/21 та призначено розгляд справи по суті на 12.10.2021 року.

Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, у судове засідання 12.10.2021 року не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Представники позивача та третьої особи у судовому засіданні 12.10.2021 року позовні вимоги підтримали та просили задовольнити позов в повному обсязі з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, яка ратифікована Україною 17.07.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про вчинення усіх необхідних дій щодо повідомлення відповідача про розгляд справи та про достатність у матеріалах справи документальних доказів для вирішення спору по суті.

Враховуючи, що ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин не перешкоджає розгляду спору по суті, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи відповідно до ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України за наявними в ній матеріалами.

Заслухавши пояснення представників позивача та третьої особи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,

ВСТАНОВИВ:

Між Державним підприємством «АНТОНОВ» (за договором - виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «АВІАКОМПАНІЯ «АЕРОВІЗ» (за договором замовник) 14.09.2018 року укладено Договір №2.1006.2018 (далі - Договір), відповідно до умов п.1.1. якого, в редакції Додаткової угоди №1 від 16.06.2020 року, замовник доручає та сплачує, а виконавець приймає на себе виконання інжинірингових робіт та послуг: розробку «Доповнення до Типової Програми», проведення комплексу науково-дослідницьких робіт (НДР) та послуг з оцінки технічного стану літака АН-12БП державний та реєстраційний знаки UR-CPZ, заводський №402002, який експлуатується ТОВ «АВІКОМПАНІЯ «АЕРОВІЗ» (м. Київ, Україна), з метою визначення можливості та умов збільшення призначеного строку служби та подовження строку служби після останнього капітального ремонту на один рік безпосередньої експлуатації, в межах раніше встановлених призначеного ресурсу та ресурсу після останнього капітального ремонту в льотних годинах та польотах, а також виконання аналізу технічного стану літака та його систем за результатами робіт, виконаних згідно з «Доповненням до Типової Програми» та «Типовою Програмою».

Використання результатів виконаних інжинірингових робіт та послуг здійснюється замовником на літаку Ан-12БП державний та реєстраційний знаки НОМЕР_1 шляхом реалізації у встановленому порядку Рішення ДП «АНТОНОВ» на експлуатацію літака Ан-12БП державний та реєстраційний знаки НОМЕР_2 заводський №402002.

Згідно п. 2.1 Договору, в редакції Додаткової угоди №1 від 16.06.2020 року, ціна робіт за даним Договором складає 1463310,00 грн. в тому числі ПДВ (20%) 243885,00 грн.

Відповідно до пп. 2.2.1 п. 2.2 Договору, в редакції Додаткової угоди №1 від 16.06.2020 року, сплата робіт за цим Договором здійснюється замовником на рахунок виконавця у наступному порядку.

Відповідно до пп. 2.2.2 п. 2.2 Договору, в редакції Додаткової угоди №2 від 13.07.2020 року, остаточна сплата здійснюється у наступному порядку: 2.2.2.1 Сплата у сумі 599310,00 грн., в тому числі ПДВ (20%) 99885,00 грн. після проведення оцінки технічного стану літака, отримання позитивного результату дослідження та затвердження «Акту...» дослідження технічного стану літака не пізніше, чим через 3 місяці після передачі Рішення ДП «АНТОНОВ». 2.2.2.2 Сплата у сумі 500000,00 грн., в тому числі ПДВ (20%) 83333,33 грн. не пізніше чим через 6 місяців після дати передачі Рішення ДП «АНТОНОВ».

Пунктом 3.1 Договору, в редакції Додаткової угоди №2 від 13.07.2020 року, при завершенні робіт, після надходження на рахунок виконавця суми, вказаної у п. 2.2.1, отримання виконавцем «Акту…» з усунення дефектів, виконання вимог п. 2.3 цього Договору (при необхідності), виконавець передає замовнику два примірники Акту здачі-приймання інжинірингових робіт та послуг, а також затверджене ДП «АНТОНОВ» рішення для подальшого оформлення у встановленому порядку.

Розділом 7 Договору визначено, що даний Договір набирає сили з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання сторонами зобов`язань за Договором.

Також, між сторонами укладено Додаткові угоди №1 від 16.06.2020 року та №2 від 13.07.2020 року, які є невід`ємними частинами Договору №2.1006.2018 від 14.09.2018 року.

На виконання своїх зобов`язань за Договором відповідачем здійснено передоплату першого етапу Договору (п. 2.2.1) в сумі 364000,00 грн.

Позивачем на виконання своїх зобов`язань за Договором оформлено Рішення №012-20-065 від 14.07.2020 року на подальшу експлуатацію літака Ан-12БП державний і реєстраційний знаки UR-CPZ, заводський №402002, яке супровідним листом №706/5944-20 від 20.07.2020 року надіслано на адресу відповідача. Як зазначено позивачем, Рішення №012-20-065 від 14.07.2020 року отримано відповідачем 20.07.2020 року.

Також, 14.07.2020 року між позивачем та відповідачем підписано Акт, згідно якого, відповідно до умов Договору №2.1006.2018 від 14.07.2020 року та Додаткових угод до нього №1 від 16.06.2020 року, №2 від 13.07.2020 року ДП «АНТОНОВ» виконало а ТОВ «АВІАКОМПАНІЯ «АЕРОВІЗ» прийняло визначені Договором роботи.

Позивач зазначає, що відповідно до п.2.2 Договору відповідач мав здійснити оплату послуг у розмірі 599310,00 грн. у строк до 20.10.2020 року, а у розмірі 500000,00 грн. у строк до 20.01.2021 року.

Однак, в порушення пп. 2.2.2.1, 2.2.2.2 п. 2.2 Договору, відповідачем не здійснено плату вартості виконаних робіт у розмірі 1099310,00 грн.

У зв`язку із несплатою відповідачем вартості виконаних робіт позивачем на адресу відповідача надіслано лист №706/8537-20 від 06.10.2020 року з вимогою погасити наявну заборгованість. У відповідь на вказаний лист відповідачем надано відповідь №170/20 від 19.10.2020 року, в якому останній просив позивача відтермінувати строки оплати у зв`язку із складною ситуацією в сфері авіаперевезень з причин запровадження на території України карантину та відповідних обмежувальних заходів.

Позивачем на адресу відповідача надіслано вимогу №126/3484-2 від 25.03.2021 року в порядку ч. 2 ст. 530 ЦК України (докази надіслання додано до матеріалів справи) про сплату заборгованості у розмірі 1099310,00 грн. та нарахованих штрафних санкцій.

У відповідь на вимогу відповідачем на адресу позивача надіслано лист №14/21 від 23.04.2021 року, в якому повідомлено про наміри погасити заборгованість та необхідність укладення додаткової угоди на продовження чергового етапу служби літаку Ан-12БП державний і реєстраційний знаки UR-CPZ, заводський №402002 без оплати за період вимушеного простою у зв`язку із запровадженим на території України карантином та відповідних обмежувальних заходів, що стало причиною збою в роботі підприємства відповідача.

Ув`язку із невиконанням відповідачем своїх зобов`язань за Договором, позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення 1099310,00 грн. основного боргу та нарахованих штрафних санкцій.

В процесі розгляду справи відповідачем повністю погашено основну заборгованість у розмірі 1099310,00 грн., у зв`язку із чим позивачем в порядку ст. 46 Господарського процесуального кодексу України, до суду подано відповідну заяву про зменшення позовних вимог. Таким чином, з урахуванням поданої заяви про уточнення позовних вимог, позивач просить суд стягнути з відповідача 255375,58 грн., а саме, 59719,85 грн. інфляційних втрат, 17081,31 грн. 3% річних та 178574,42 грн. пені.

Тобто, з урахуванням поданої заяви позивача, новою ціною позову у даній справі є стягнення 255375,58 грн. штрафних санкцій.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України (далі ГПК України), суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Згідно ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно ст. ст. 11, 629 ЦК України, договір є однією із підстав виникнення зобов`язань та обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 ст. 903 ЦК України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно вимог ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У зв`язку із невиконанням відповідачем умов Договору в частині своєчасної оплати виконаних робіт, позивач просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 178574,42 грн. (нараховану на суму боргу у розмірі 599310, грн. за період з 21.10.2020 по 21.04.2021 та на суму боргу у розмірі 500000,00 грн. за період з 21.01.2021 по 08.06.2021), а також 3% річних у сумі 17081,31 грн. (нарахованих на суму боргу у розмірі 599310, грн.. за період з 21.10.2020 по 08.06.2021 та на суму боргу у розмірі 500000,00 грн. за період з 21.01.2021 по 08.06.2021) та інфляційні втрати у сумі 59719,85 грн. (нараховані на суму боргу у розмірі 599310, грн.. за період з 21.10.2020 по 08.06.2021 та на суму боргу у розмірі 500000,00 грн. за період з 21.01.2021 по 08.06.2021) у відповідності до виконаного ним розрахунку.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, за прострочення виконання грошового зобов`язання настає відповідальність у вигляді сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також сплати трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних у розмірі 17081,31 грн. та інфляційних втрат у розмірі 59719,85 грн. судом встановлено, що такий розрахунок є арифметично вірним, обґрунтованим, а тому, вимоги в цій частини підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно ч.1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст. 549 ЦК України).

Частиною 6 ст. 232 ГК України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до п. 4.2 Договору, в редакції Додаткової угоди №2 від 13.07.2020 року,у випадку прострочення замовником терміну виконання зобов`язань по п. 2.2.2, з замовника стягується пеня у розмірі 0,1 % від суми невиконаного зобов`язання за кожен день прострочення виконання зобов`язання.

Частиною 2 ст. 231 ГК України визначено, що у разі якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах: за порушення умов зобов`язання щодо якості (комплектності) товарів (робіт, послуг) стягується штраф у розмірі двадцяти відсотків вартості неякісних (некомплектних) товарів (робіт, послуг); за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Таким чином, ч. 2 ст. 231 ГК України визначає уніфікований розмір штрафних санкцій за певні види правопорушень (порушення вимог щодо якості (комплектності) товарів (робіт, послуг), порушення строків виконання негрошового зобов`язання) у господарському зобов`язанні, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, якщо інше не передбачено законом або договором.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 10.12.2019 року у справі №904/4156/18.

Згідно ч. 6 ст. 231 ГК України, штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 343 ГК України, платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Стаття 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» передбачає, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Відповідно до п. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", пеня обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Зазначені норми Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», прямо передбачають, що розмір пені не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, а відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 6 ЦК України, сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це.

Суд зазначає, що у даному випадку зобов`язання відповідача оплатити послуги є грошовим, тому, розмір пені в силу ч. 6 ст. 231, ст. 343 ГК України та ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» обмежується подвійною обліковою ставкою НБУ.

Враховуючи зазначені вимоги законодавства, умови договору, перевіривши наданий позивачем розрахунок пені, суд зазначає, що позивачем невірно здійснено розрахунок пені, оскільки, пеня підлягає нарахуванню враховуючи вимоги Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно вірного розрахунку, зробленого судом, розмір пені, нарахованої на заборгованість відповідача у сумі 500000,00 грн. за період з 21.01.2021 по 08.06.2021 складає 25643,84 грн. та на заборгованість відповідача у сумі 599310,00 грн. за період з 21.10.2020 по 21.04.2021 складає 36992,22 грн., що загалом складає 62636,56 грн. та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Частиною 1 ст. 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 3 ст. 74 ГПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Судові витрати зі сплати судового збору (з урахуванням заяви про зменшення) відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на відповідача пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Решта сплаченого позивачем судового збору в сумі 16489,65 грн. є надміру сплаченим та підлягає поверненню позивачу за його клопотанням №126/8382-21 від 19.07.2021 року з державного бюджету у зв`язку зі зменшенням позовних вимог на підставі п. 1 ч.1, ч. 2 ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст.ст. 123, 129, 233, 236-240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Державного підприємства «АНТОНОВ» (03062, м. Київ, вул. Академіка Туполєва, буд. 1, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «АВІАКОМПАНІЯ «АЕРОВІЗ» (08290, Київська область, м. Ірпінь, смт. Гостомель, вул. Чапаєва, буд. 1, ) за участю третьої особи: Державного концерну «УКРОБОРОНПРОМ» (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 36, ) про стягнення заборгованості задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АВІАКОМПАНІЯ «АЕРОВІЗ» (08290, Київська область, м. Ірпінь, смт. Гостомель, вул. Чапаєва, буд. 1, ) на користь Державного підприємства «АНТОНОВ» (03062, м. Київ, вул. Академіка Туполєва, буд. 1, ) 59719 (п`ятдесят дев`ять тисяч сімсот дев`ятнадцять) грн. 85 коп. інфляційних втрат, 17081 (сімнадцять тисяч вісімдесят одну) грн. 31 коп. 3% річних, 62636 (шістдесят дві тисячі шістсот тридцять шість) грн. 06 коп. пені, 2091 (дві тисячі дев`яносто одну) грн. 56 коп. витрат по сплаті судового збору.

3.Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. Повернути на користь Державного підприємства «АНТОНОВ» (03062, м. Київ, вул. Академіка Туполєва, буд. 1, ) з Державного бюджету України 16489 (шістнадцять тисяч чотириста вісімдесят дев`ять) грн. 65 коп. надміру сплаченого судового збору (за платіжним дорученням №2528 від 15.06.2021 року, оригінал якого знаходиться в матеріалах справи №911/1819/21).

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 20 днів з дня складення повного тексту рішення шляхом подання апеляційної скарги відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України з врахуванням п. 17.5 Розділу ХІ Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 22.10.2021 року.

Суддя Д.Г. Заєць