ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" жовтня 2021 р.м. ХарківСправа № 922/2595/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Жельне С.Ч.

при секретарі судового засідання Федоровій Т.О.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Комунального підприємства "Харківські теплові мережі", м.Харків
до Громадської організації "Слобідське районне відділення Харківської міської спілки Ветеранів Афганістану (воїнів-інтернаціоналістів), м. Харків
про стягнення коштів 476 516,65 грн.
за участю представників:

позивача: Танчак Н.В., за довіреністю;

відповідача: Селюк В.С., за довіреністю №1/21 від 20.07.2021.

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Комунальне підприємство "Харківській теплові мережі", звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до відповідача - Громадської організації "Слобідське районне відділення Харківської міської спілки Ветеранів Афганістану (воїнів-інтернаціоналістів),, в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь 476516,65 грн. заборгованості, з яких: 408362,72 грн. основний борг, 492990,60 грн. інфляційні витрати, 18 863,33 грн. три проценти річних. Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань щодо повної та своєчасної оплати поставленої позивачем теплової енергії. Судові витрати позивач просить суд покласти на відповідача.

Ухвалою господарського суду від 05.07.2021 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 04.08.2021о 10:00 год.

22.07.2021 відповідач подав відзив на позовну заяву (вх.№ 17167), в якому вказує на те, що відповідно ст.20 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» ветеранські організації звільняються від плати за користування комунальними послугами (газом, електроенергією та іншими послугами) в межах середніх норм споживання (надання), з урахуванням чого, відсутні підстави для стягнення з відповідача суми заборгованості за спожиту теплову енергію.

Протокольною ухвалою від 04.08.2021, на підставі ч.3 ст.177 ГПК України продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та відкладено підготовче засідання на 15.09.2021 об 11:00.

01.09.2021 позивач до суду надав відповідь на відзив (вх..№20288), в якій не погоджується з викладеною у відзиві на позов правовою позицією відповідача, просить задовольнити позов у повному обсязі.

Протокольною ухвалою від 15.09.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в судовому засіданні на 13.10.2021 о 12:10, про що ухвалою від 15.09.2021, в порядку 120-121 ГПК України було повідомлено відповідача.

Присутній у судовому засіданні 13.10.2021 представник позивача позов підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні 13.10.2021 проти задоволення позову заперечував.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

06.07.2005 року між Громадською організацією «Слобідське районне відділення Харківської міської спілки ветеранів Авганістану (воїнів-інтернаціоналістів)» та управлінням комунального майна та приватизації Харківської міської ради було укладено договір позички №1260, предметом якого є безоплатне користування майном нежитлового приміщення загальною площею 217,3 м2, що знаходиться за адресою вул. Дизельна, 1-Б, м.Харків.

Рішенням Харківської міської ради від 06.07.2016р. №282/16 надано згоду відповідачу на збільшення площі користування нежитловими приміщеннями. Загальна площа нежитлових приміщень за адресою вул. Дизельна, 1-Б, м.Харків, які займає відповідач склала 492,3 м2.

На підставі розпоряджень Харківського міського голови в опалювальних сезонах 2017-2018, 2018-2019, 2019-2020, 2020-2021 років позивач здійснював постачання теплової енергії у приміщення відповідача.

Позивач у позовній заяві вказує, що у зв`язку із тим, що житловий будинок, у якому розташовані нежитлові приміщення відповідача, оснащений приладом обліку теплової енергії, розрахунок вартості спожитої відповідачем теплової енергії на потреби опалення здійснювався відповідачем згідно показань приладу обліку, встановленого у будинку, з урахуванням максимального теплового навантаження на нежитлові приміщення відповідача, виконаного згідно з нормативним документом «норми та вказівки по нормуванню витрат палива та теплової енергії на опалення житлових та громадських споруд, а також на господарсько-побутові потреби в Україні» КТМ 204 України 244-94.

Факт споживання відповідачем теплової енергії на потреби опалення приміщення з грудень 2017 по квітень 2021 підтверджується актами про підключення /відключення споживача (том 1 а.с. 35-39). Також, факт споживання відповідачем теплової енергії підтверджується актами обстеження системи тепло споживання об`єкту (том 1 а.с. 52-58).

Окрім того, позивачем були направлені відповідачу рахунки-фактури за спожиту теплову енергію, відповідні акти виконаних робіт та звіряння (том 1 а.с. 42-51).

Таким чином, матеріалами справи підтверджується факт наявності у відповідача перед позивачем заборгованості за спожиту теплову енергію на потреби опалення в сумі 408362,72 грн., яка утворилася за період з грудня 2017 року по квітень 2021 року.

Згідно частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписом ст. 76 Господарського процесуального кодексу України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України).

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ст.1 Закону України "Про теплопостачання", теплова енергія - товарна продукція, що виробляється на об`єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу, а споживач теплової енергії - фізична або юридична особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору.

Згідно ч.1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частина 1 ст. 628 Цивільного кодексу України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 692 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Суд вважає помилковим посилання відповідача на положення ст.20 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», як на підставу для звільнення його від оплати за користування наданими комунальними послугами, оскільки ст. 17 цього Закону унормовано, що фінансування витрат, пов`язаних з введеним в дію цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів.

Таким чином, зазначеним Законом не передбачено, що звільнення від сплати за користування комунальними послугами здійснюється за рахунок підприємств, які надають ці послуги.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідач станом на момент подання позову до суду мав обов`язок перед позивачем по сплаті заборгованості за спожиту теплову енергію в сумі 408 362,72 грн., яка утворилася за період з грудня 2017 року по квітень 2021 року.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З огляду на фактичні обставини справи та наведені норми законодавства, перевіривши розрахунки позивача 3% річних та інфляційних, враховуючи відсутність контррозрахунків відповідача, суд дійшов висновку, що 3% річних в сумі 18863,33 грн. та інфляційні в сумі 49290,60 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Вирішуючи питання розподілу судового збору, суд керується ст. 129 ГПК України, у зв`язку з чим судовий збір у розмірі 7147,75 грн. покладається на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 124, 129 Конституції України, ст.ст. 4, 11, 12, 13, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 91, 120, 123, 129, 165, 178, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Громадської організації «Слобідське районне відділення Харківської міської спілки ветеранів Авганістану (воїнів-інтернаціоналістів) (61036, м.Харків, вул. Дизельна, 1-Б; ) на користь Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" (61037, м. Харків, вул. Мефодіївська, 11, ) 408362 грн. 72 коп. основного боргу, 49290 грн. 60 коп. інфляційних витрат, 18863 грн. 33 коп. 3% річних та 7147 грн. 75 коп. витрат по сплаті судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Рішення буде розміщено за адресою в мережі Інтернет: www.court.gov.ua.

Повне рішення складено "20" жовтня 2021 р.

Суддя С.Ч. Жельне