УХВАЛА

22 жовтня 2021 року

м. Київ

Справа № 908/2049/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Малашенкової Т.М. (головуючий), Бенедисюка І.М., Булгакової І.В.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Заступника директора з економіки та фінансів Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" Кривоблоцької Олени Георгіївни (далі - заступник директора ПАТ "Запоріжжяобленерго" Кривоболоцька О.Г., скаржник)

на ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 27.09.2021

у справі № 908/2049/20

за позовом Антимонопольного комітету України (далі- АМКУ, позивач)

до Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" (далі - ПАТ "Запоріжжяобленерго", відповідач)

про стягнення штрафу в сумі 14 900 000,00 грн та пені в сумі 14 900 000,00 грн,

ВСТАНОВИВ:

Заступник директора ПАТ "Запоріжжяобленерго" Кривоболоцька О.Г. 29.09.2021 (згідно з відбитком штампу вхідної кореспонденції) через Центральний апеляційний господарський суд звернулася до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить, зокрема скасувати ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 27.09.2021 у справі № 908/2049/20 та приєднати до апеляційної скарги ПАТ "Запоріжжяобленерго" заяву Кривоболоцької О.Г.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 08.10.2021 для розгляду касаційної скарги у справі № 908/2049/20 визначено колегію суддів у складі: Малашенкової Т.М. - головуючий, Бенедисюка І.М., Булгакової І.В.

Вирішуючи питання щодо прийнятності касаційної скарги та наявності підстав для відкриття/відмови у відкритті касаційного провадження, дослідивши доводи касаційної скарги у контексті оскаржуваної ухвали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з огляду на таке.

Предметом касаційного оскарження є ухвала Центрального апеляційного господарського суду від 27.09.2021 у справі № 908/2049/20, якою заяву заступника директора ПАТ "Запоріжжяобленерго" Кривоболоцької О.Г. про приєднання до апеляційної скарги ПАТ "Запоріжжяобленерго" на рішення Господарського суду Запорізької області від 26.04.2021 у справі № 908/2049/20 залишено без розгляду.

Згідно з частиною першою статті 254 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Приписами статті 265 ГПК України передбачено, що учасники справи мають право приєднатися до апеляційної скарги, поданої особою, на стороні якої вони виступали. До апеляційної скарги мають право приєднатися також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки. Заяву про приєднання до апеляційної скарги може бути подано до початку розгляду справи в суді апеляційної інстанції. До заяви про приєднання до апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору та докази надсилання (направлення) копії заяви іншим учасникам справи.

Мотивуючи оскаржувану ухвалу, колегія суддів апеляційного господарського суду виходила з того, що заява про приєднання до апеляційної скарги подана після спливу встановленого процесуальним законодавством строку, без урахування положень частини другої статті 265 ГПК України, а до її матеріалів не додано доказів надсилання (направлення) копії заяви іншим учасникам справи, тому така заява підлягає залишенню без розгляду на підставі статті 118 ГПК України.

Суд апеляційної інстанції виходячи зі змісту статті 265 ГПК України зазначив, що заява про приєднання до апеляційної скарги розглядається разом із апеляційної скаргою, до якої вона подається і процесуальним законом передбачено спрощений порядок для її подання, зокрема, не ставиться питання про дотримання строків за статтею 256 ГПК України, а визначено строк подання заяви - до початку розгляду справи в суді апеляційної інстанції. При цьому, суд зазначив, що початком розгляду справи в суді апеляційної інстанції згідно з частиною другою статті 270 ГПК України є відкриття першого судового засідання або через п`ятнадцять днів з дня відкриття апеляційного провадження, якщо справа розглядається без повідомлення учасників справи.

В той же час, ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 14.07.2021 у справі № 908/2049/20, зокрема відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ПАТ "Запоріжжяобленерго" на рішення Господарського Суду Запорізької області від 26.04.2021 у справі № 908/2049/20; призначено розгляд апеляційної скарги в судовому засіданні на 13.09.2021 о 14:15.

У судовому засіданні 13.09.2021 оголошено перерву до 19.10.2021.

Водночас, заява заступника директора ПАТ "Запоріжжяобленерго" Кривоболоцької О.Г. про приєднання до апеляційної скарги ПАТ "Запоріжжяобленерго" на рішення Господарського суду Запорізької області від 26.04.2021 у справі № 908/2049/20 подана до Центрального апеляційного господарського суду 21.09.2021, тобто з пропуском строку на подання такої заяви, передбаченого частиною другою статті 265 ГПК України.

Крім того, судом апеляційної інстанції також встановлено, що на порушення вимог частини третьої статті 265 ГПК України до матеріалів заяви про приєднання до апеляційної скарги не додано доказів надсилання (направлення) копії заяви іншим учасникам справи.

Суд апеляційної інстанції враховуючи правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 18.03.2019 у справі № 914/1287/18, зазначив, що норми ГПК України не містять положень щодо надання строку для усунення недоліків заяви про приєднання до апеляційної скарги та неможливості застосування до вказаної заяви норм статей 174, 260 ГПК України.

За таких обставин, враховуючи, що заяву про приєднання до апеляційної скарги подано без додержання вимог частини другої та третьої статті 265 ГПК України, суд апеляційної інстанції застосував положення статті 118 ГПК України, відповідно до якої право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Касаційна скарга мотивована, зокрема тим, що судом апеляційної інстанції під час прийняття оскаржуваної ухвали порушено норми матеріального та процесуального права.

Скаржник вважає, що залишаючи заяву про приєднання до апеляційної скарги без розгляду, судом було відмовлено у доступі до правосуддя та фактично порушено принципи гласності, відкритості судового процесу, а також принципу змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин справи.

Проте, скаржник у касаційній скарзі взагалі не зазначає, порушення або неправильного застосування яких конкретно норм матеріального та/або процесуального права припустився суд апеляційної інстанції у прийнятті оскаржуваної ухвали, у чому саме полягає таке порушення або неправильне застосування і яким чином це вплинуло на прийняття оскаржуваного судового рішення у даній справі.

Саме лише посилання в касаційній скарзі на те, що судом було відмовлено у доступі до правосуддя та фактично порушено принципи гласності, відкритості судового процесу, а також принципу змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин справи є абстрактними і декларативними.

Верховний Суд зазначає, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою. Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити безладного перебігу судового процесу (рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України").

Подана касаційна скарга фактично зводиться до спроби переконати Суд у необхідності втрутитися у фактичну складову судового рішення, ухваленого щодо нього судом апеляційної інстанцій, однак Верховний Суд не може ставити під сумнів законність судового рішення суду апеляційної інстанції тільки через те, що таке рішення оскаржено і скаржник вважає його незаконним.

Отже, з огляду на те, що заява про приєднання до апеляційної скарги подано без додержання вимог частини другої та третьої статті 265 ГПК України, а суд апеляційної інстанції врахував правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 18.03.2019 у справі № 914/1287/18, колегія суддів Касаційного господарського суду вважає, що правильне застосування судом апеляційної інстанції норм ГПК України, зокрема статей 118, 265 ГПК України під час прийняття оскаржуваної ухвали є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо застосування чи тлумачення цих норм.

Доводи, викладені у касаційній скарзі, не спростовують висновків суду апеляційної інстанції та не викликають сумнівів щодо правомірності застосування норм процесуального права.

Відповідно до частини другої статті 293 ГПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

В контексті викладеного Суд вважає за необхідне зазначити, що Рекомендацією № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року державам-членам рекомендовано вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини "с" статті 7 Рекомендації, скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися щодо тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути більш суворими ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: "Levages Prestations Services v. France" від 23 жовтня 1996 року; "Brualla Gomes de la Torre v. Spain" від 19 грудня 1997 року).

Враховуючи викладене, колегія суддів визнає касаційну скаргу необґрунтованою та відмовляє у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Заступника директора з економіки та фінансів ПАТ "Запоріжжяобленерго" О.Г. на ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 27.09.2021 у справі № 908/2049/20 на підставі частини другої статті 293 ГПК України, оскільки у даній справі правильне застосовування судом апеляційної інстанцій норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Керуючись статтями 174, 234, 235, 293 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Заступника директора з економіки та фінансів Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" Кривоблоцької Олени Георгіївни на ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 27.09.2021 у справі № 908/2049/20.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Т. Малашенкова

Суддя І. Бенедисюк

Суддя І. Булгакова