ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"07" жовтня 2021 р. Справа № 911/1493/21
про стягнення 374 664,00 грн за договором поставки кукурудзи № 55/БКЗ від 28.05.2019
суддя Н.Г. Шевчук
секретар судового засідання М.Г. Байдрелова
за участю представників сторін:
від позивача: не з`явився;
від відповідача: не з`явився.
Рішенням Господарського суду Київської області від 23.09.2021 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Джаст Агро" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Бориспільський комбікормовий завод" задоволено повністю; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Бориспільський комбікормовий завод" 374 664,00 грн заборгованості та 5 619,97 грн судового збору.

Судом установлено, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Джаст Агро" у прохальній частині позовної заяви викладено вимогу про покладення на Товариство з обмеженою відповідальністю "Бориспільський комбікормовий завод" витрат на правничу допомогу, пов`язаних з розглядом справи в розмірі 18 000,00 грн, відповідно до поданих, в порядку передбаченому частиною восьмою статті 129 Господарського процесуального кодексу України, доказів їх понесення.

23 вересня 2021 року Товариством з обмеженою відповідальністю "Джаст Агро" було подано заяву б/н від 23.09.2021 про залучення документів до матеріалів справи, до якої додано докази понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу.

Разом з тим, ухвалюючи 23.09.2021 рішення по справі №911/1493/21 судом не було вирішено питання про розподіл судових витрат на правничу допомогу, оскільки докази понесених витрат позивачем на професійну правову допомогу були надані в судовому засіданні разом з доказами направлення їх відповідачу, тим самим позбавивши відповідача можливості подати свої заперечення. Відповідно судом було зазначено, що розподіл вказаних витрат буде вирішено додатково.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Частинами третьою, четвертою вказаної статті визначено, що суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 30.09.2021 призначено судове засідання на 07.10.2021 для вирішення питання стосовно розподілу судових витрат.

В судове засідання представники сторін не з`явились, про причини неявки суд не повідомили. Водночас, явка представників сторін обов`язковою судом не визнавалась, а тому ураховуючи положення статті 42 Господарського процесуального кодексу України, суд визнав за можливе провести судове засідання без їх участі. Товариство з обмеженою відповідальністю "Бориспільський комбікормовий завод" будь-яких заперечень або письмових пояснень щодо відповідної заяви ТОВ "Джаст Агро" суду не надав.

Розглянувши відповідну заяву та дослідивши наявні матеріали справи, суд зазначає наступне.

Статтею 16 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

За приписами статті 2 Господарського процесуального кодексу України однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною першою статті 124 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Заявами по суті справи, зокрема, є позовна заява (частина друга статті 161 Господарського процесуального кодексу України).

Як зазначив позивач у позовній заяві, останнім будуть понесені судові витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу у розмірі 18 000,00грн.

Згідно частиною восьмою статті 129 Господарського процесуального кодексу України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Так, із матеріалів справи вбачається, що до закінчення судових дебатів позивачем подано суду заяву про залучення документів, а саме доказів понесення останнім судових витрат на професійну правничу допомогу. Отже, позивач звернувся до суду із відповідною заявою у строк, встановлений частиною восьмою статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Як вбачається з матеріалів справи, правова допомога ТОВ "Джаст Агро" у даній справі надавалась адвокатом Бодюк Віталієм Адамовичем, на підтвердження повноважень якого до позовної заяви було надано копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії КВ № 000030, виданого 27.07.2017, ордер серії АА № 1104210 від 14.05.2021 та копію договору про надання правової допомоги № 06/10 від 06.10.2020.

Судом установлено, що 06.10.2020 між адвокатом Бодюк Віталієм Адамовичем (виконавець) та ТОВ "Джаст Агро" (замовник) укладено договір № 06/10 про надання правової допомоги, відповідно до пункту 1.1 якого замовник замовляє, приймає та оплачує, а виконавець надає послуги правової допомоги.

Пунктом 2.1 Договору вказано, що перелік послуг, їх вартість, порядок розрахунків та інші аспекти виконання договору визначаються Додатком №1 до договору та в окремих Додатках та Додаткових угодах до даного договору.

Даний договір вступає в силу з моменту його підписання та діє до його розірвання (пункт 3.3 Договору).

Так, відповідно до долученого позивачем Додатку № 1 від 19.05.2021 до Договору про надання правової допомоги № 06/10 від 06.10.2020 Порядку виконання Договору, виконавець зобов`язується надати правову допомогу щодо стягнення заборгованості з ТОВ "Бориспільський комбікормовий завод" у розмірі 374 664,00 грн, яка виникла за договором поставки кукурудзи № 55/БКЗ від 28.05.2019. Виконавець бере на себе обов`язок провести аналіз первинних документів, складених до договору поставки кукурудзи № 55/БКЗ від 28.05.2019, надати консультацію з приводу перспектив стягнення заборгованості, скласти претензію, підготувати позовну заяву до Господарського суду Київської області та приймати участь у судових засіданнях (пункт 1.1.1 Додатку № 1).

Відповідно до пункту 3.2 Додатку № 1 до Договору, плата за юридичні послуги визначається на підставі фактично наданих замовнику юридичних послуг у звітному місяці, що відображається у акті прийому-передачі. Фактична вартість наданих послуг буде фіксуватися у розрахунку судових витрат, який буде подаватися до суду.

Між сторонами 22.09.2021 складено та підписано акт прийому-передачі наданих послуг № 1/2021, відповідно до якого загальна вартість послуг, наданих адвокатом замовнику на підставі вказаного Договору, склала 17 619,97 грн. Відповідно до вказаного акта замовнику було надано наступні послуги з правової допомоги:

- надання консультації клієнту з правових питань, що повязані із договором поставки кукурудзи № БКЗ/55 1 000,00 грн;

- складання та відпривлення претензії по договору поставки кукурудзи № БКЗ/55 3 000,00 грн;

- складання позовної заяви про стягнення заборгованості по договору поставки кукурудзи договором № БКЗ/55, у тому числі формування матеріалів до позовної заяви та подання (відправлення) погзовної заяви до суду 6 000,00 грн;

- участь адвоката у судових засідання у справі № 911/1493/21, що перебуває у провадженні Господарського суду Київської області 2 000,00 грн.

Відповідно до частин першої, другої статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Витрати, понесені позивачем в даній справі на професійну правничу допомогу адвоката, не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже розмір таких витрат має відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Частиною четвертою статті 126 Господарського процесуального кодексу України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Судом враховується, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має право його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Водночас суд зауважує, що для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок іншої сторони (в даному випадку відповідача), відповідно до положень статті 126 Господарського процесуального кодексу України, має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати відповідача були необхідними, а розмір цих витрат є розумним та виправданим. Тобто суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, а також чи була їх сума обґрунтованою.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який тим не менш, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині четвертій статті 126 Господарського процесуального кодексу України.

Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 сформувала правовий висновок щодо визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат та зазначила, що загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема, відповідно до частини п`ятої статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Отже під час вирішення питання про розподіл судових витрат, господарський суд, за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами 5-7, 9 статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, та, відповідно, не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Зазначена позиція суду щодо застосування статті 129 Господарського процесуального кодексу України узгоджується із позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, а також у постановах від 07.11.2019 у справі № 905/1785/18 та від 18.11.2019 у справі № 908/374/19.

Досліджуючи надані докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, суд доходить висновку, що наданих ТОВ "Джаст Агро" доказів достатньо для встановлення факту надання адвокатом Бодюк В.А. професійної правничої допомоги позивачу у даній справі.

За надані послуги з правової допомоги сторонами в акті № 1/2021 прийому-передачі наданих послуг від 22.09.2021 визначено суму гонорару в розмірі 17 619,97 грн.

Однак, судом встановлено, що до вказаної суми позивачем включено суму судового збору (5 619,97 грн). Відповідно, згідно детального переліку послуг, адвокатом надано адвокатських послуг на суму 12 000,00 грн.

Разом з тим, суд не вбачає підстав для задоволення вимоги про складання та відпривлення претензії по договору поставки кукурудзи № БКЗ/55 (3 000,00 грн), у зв`язку з необґрунтованістю, оскільки дії позивача щодо направлення претензій відповідачу, у зв`язку з невиконанням останнім своїх зобов`язань за спірним договором є досудовим врегулюванням спору та пов`язані з на власний ризик господарською діяльністю позивача, що узгоджується з положеннями статті 42 Господарського кодексу України.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи фактичні обставини справи та критерії розумності судових витрат, суд установив наявність підстав для зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, які заявлено до стягнення з відповідача.

Таким чином, з урахуванням норм частини четвертої статті 126 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку, що за рахунок відповідача підлягають відшкодуванню витрати позивача на професійну правничу допомогу в розмірі 9 000,00 грн.

Керуючись статтями 123, 126, 129, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України суд

вирішив:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Джаст Агро" про ухвалення додаткового рішення у справі № 911/1493/21 задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Бориспільський комбікормовий завод" (08300, Київська область, місто Бориспіль, вулиця Привокзальна, 46, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Джаст Агро" (03035, місто Київ, вулиця Толстого Льва, будинок 63, кабінет 209, ) 9 000 (дев`ять тисяч) грн 00 коп витрат на професійну правничу допомогу.

3. Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

Додаткове рішення набирає законної сили в порядку, встановленому статтею 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 20 днів з дня складення повного тексту додаткового рішення.

Суддя Н.Г. Шевчук

Повний текст додаткового рішення складено та підписано: 11.10.2021