ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" жовтня 2021 р. м. Ужгород Справа № 907/714/21

Господарський суд Закарпатської області у складі судді Пригузи П.Д., розглянувши матеріали справи за позовом:

позивач-1: Фізичної особи-підприємця Орос Василя Юрійовича, АДРЕСА_1 ,

позивач-2: Фізичної особи-підприємця Орос Оксани Степанівни, АДРЕСА_1 ,

позивач-3: Фізичної особи-підприємця Орос Богдана Васильовича, АДРЕСА_1 ,

позивач-4: Фізичної особи-підприємця Орос Наталії Миколаївни, АДРЕСА_2 ,

позивач-5: Фізичної особи-підприємця Орос Мар`яни Іванівни, АДРЕСА_3 ,

до: Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, ідентифікаційний код 20453063, пл.Народна, 4 м.Ужгород, 88008,

про стягнення 142976,19 грн

Секретар судового засідання Штундер Д.Л.

За участю представників сторін:

від позивачів - не з`явився

від відповідача - Романець Н.Й., довіреність № 0700-0801-7/15 від 05.01.2021

в с т а н о в и в:

Позивачі спільно: Фізична особа-підприємець Орос Василь Юрійович, Фізична особа-підприємець Орос Оксана Степанівна, Фізична особа-підприємець Орос Богдан Васильович, Фізична особа-підприємець Орос Наталія Миколаївна, Фізична особа-підприємець Орос Мар`яна Іванівна звернулися до господарського суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про стягнення 142 976,19 грн. втрат через порушення відповідачем грошового зобов`язання, розмір якого встановлено судовими рішеннями, що набрали законної сили.

Ухвалою суду від 06.09.2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, встановлено строки для подання сторонами заяв по суті спору.

24.09.2021 року до суду надійшло клопотання відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, яке задоволене ухвалою господарського суду від 28.09.2021, розгляд справи по суті призначено у судовому засіданні на 19.10.2021 року.

В судовому засіданні 19.10.2021 представник відповідача підтримала заявлене письмово клопотання про залучення до участі у справі як третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Головним управлінням Державної казначейської служби України у Закарпатській області.

У зв`язку з необґрунтованістю клопотання про залучення третьої особи суд не знайшов підстав для його задоволення, протокольною ухвалою залишив його без задоволення.

Суд, з урахуванням думки представника відповідача, відповідно до приписів ч. 3 ст. 202 ГПК України, оскільки позивачі були належним чином повідомлені про судове засідання, розглядає справу за відсутності позивачів, оскільки вони не повідомили суд про причини неявки. Наявних у справі матеріалів достатньо для прийняття рішення у справі, зокрема сторонами надано відзив, відповідь на відзив, зроблено заяви з процесуальних питань.

І. Виклад позиції позивачів.

Позивачі, посилаючись на наявність у відповідача простроченого грошового зобов`язання по орендній платі та неналежне виконання відповідачем рішень суду, якими на їх користь присуджено грошові кошти у справах № 907/368/16 та №907/868/17, №907/313/19, з підстав, передбачених ст. 625 Цивільного кодексу України просять стягнути з відповідача втрати від інфляції та три відсотки річних всього на суму 142 976,19 грн. за період з червня-липня 2019 року по липень-серпень 2021 року.

Позивачі, надавши відповідь на відзив відповідача, вважають твердження відповідача про відсутність підстав для застосування до нього відповідальності, передбаченої ст. 625 ЦК України за період перебування судових рішень на виконанні відповідно до Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судовик рішень" помилковим, оскільки. Вважають, що Головне управління Державної казначейської служби України у Закарпатській області, на виконанні у якого знаходяться накази суду, не є боржником у спірних правовідносинах, тому відповідач як боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, має нести відповідальність, передбачену ст. 625 ЦК України за порушення грошового зобов`язання за договором.

ІІ. Виклад позиції відповідача.

Відповідач вважає, що до нього не може бути застосована цивільно - правова відповідальність, передбачена статтею 625 Цивільного кодексу України за прострочення виконання грошових зобов`язань, оскільки за відповідними судовими рішеннями накази на їх примусове виконання знаходяться на виконанні у Головному управлінні Державної казначейської служби України у Закарпатській області відповідно до положень Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", отже обов`язок компенсувати втрати від несвоєчасного виконання судових рішень на користь позивачів як стягувачів, має нести не відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, а орган виконання - Головне управління Державної казначейської служби України у Закарпатській області.

Відповідач вважає, що договірні зобов`язання припинені, тому нарахування позивачами інфляційних та трьох відсотків річних є безпідставними.

ІІІ. Мотивувальна частина рішення.

Обставини, на підставі яких виникли грошові зобов`язання та їх розмір, наявність фактів невиконання судових рішень, за якими видано накази на їх примусове виконання визнаються учасниками справи, зокрема відповідачем у заявах по суті справи та у поясненнях представника відповідача, наданих в судовому засіданні. Зазначені факти встановлені рішеннями суду в господарських справах, що набрали законної сили, отже вони не підлягають доказуванню при розгляді цієї справи, оскільки у ній беруть участь ті самі особи (позивач і відповідач), стосовно яких встановлено ці обставини.

До фактів, що не підлягають доказуванню відносяться, зокрема, такі. Рішенням Господарського суду Закарпатської області від 11 жовтня 2017 року по справі №907/368/16 задоволено позов фізичних осіб-підприємців: Ороса Василя Юрійовича , Орос Оксани Степанівни , Орос Наталії Миколаївни та Орос Мар`яни Іванівни про стягнення коштів та присуджено до стягнення з Ужгородського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області на користь:

- фізичної особи-підприємця Ороса Василя Юрійовича суму 9045,77 грн., в т. ч. 8856,00 грн. боргу по орендній платі, 15,29 грн. річних та 174,48 грн. пені; суму 135,69 грн. на відшкодування судового збору;

- фізичної особи-підприємця Орос Оксани Степанівни суму 12061,04 грн., в т. ч. 11808,00 грн. боргу по орендній платі, 20,38 грн. річних та 232,66 грн. пені; суму 180,92 грн. на відшкодування судового збору;

- фізичної особи-підприємця Орос Наталії Миколаївни суму 12061,04 грн., в т. ч. 11808,00 грн. боргу по орендній платі, 20,38 грн. річних та 232,66 грн. пені; суму 180,92 грн. на відшкодування судового збору;

- фізичної особи-підприємця Орос Мар`яни Іванівни суму 12061,04 грн., в т. ч. 11808,00 грн. боргу по орендній платі, 20,38 грн. річних та 232,66 грн. пені; суму 180,92 грн. на відшкодування судового збору.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 04 грудня 2017, а згодом і постановою Касаційного господарського суду Верховного Суду від 08 травня 2018 року вказане рішення Господарського суду Закарпатської області залишено без змін.

На виконання рішення суду у справі № 907/368/16 Господарським судом Закарпатської області 10 січня 2018 року було видано відповідні накази.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 07 серпня 2019 року по справі № 907/368/16 здійснено заміну боржника - Ужгородське об`єднане управління Пенсійного фонду України Закарпатської області (код 40384233, адреса: 88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Загорська, 2) на його правонаступника - Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (код 20453063, адреса: 88000, Закарпатська область, м. Ужгород, площа Народна, будинок 4) у наказах суду №907/368/16 від 10.01.2018 та у наказах суду № 907/368/16 від 20.12.2018.

Також, рішенням Господарського суду Закарпатської області від 16 квітня 2018 року (з врахуванням внесених ухвалою суду від 08 травня 2018 року № 907/868/17 виправлень) позов фізичних осіб-підприємців Ороса Василя Юрійовича, Орос Оксани Степанівни , Ороса Богдана Васильовича , Орос Наталії Миколаївни та Орос Мар`яни Іванівни до Ужгородського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області про стягнення коштів задоволено та присуджено до стягнення з Ужгородського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області на користь:

- фізичної особи-підприємця Ороса Василя Юрійовича суму 138570,74 грн., в тому числі: 108302,17 грн. боргу по орендній платі; 4540,62 грн. річних за користування чужими коштами; 3086,34 грн. пені; 22 641,61 грн. інфляційних втрат та у відшкодування судових витрат - 2095,02 грн.

- фізичної особи-підприємця Орос Оксани Степанівни суми 184760,98 грн., в тому числі: 144402,89 грн. боргу по орендній платі; 6054,16 грн. річних за користування чужими коштами; 4115,12 грн. пені; 30188,81 грн. інфляційних втрат та у відшкодування судових витрат - 2793,35 грн.

- фізичної особи-підприємця Ороса Богдана Васильовича суми 84164 грн., в тому числі: 65087,87 грн. боргу по орендній платі; 2904,71 грн. річних за користування чужими коштами; 1714,63 грн. пені; 14456,79 грн. інфляційних втрат та у відшкодування судових витрат - 1218,18 грн.

- фізичної особи - підприємця Орос Наталії Миколаївни суми 184760,98 грн., в тому числі: 144402,89 грн. боргу по орендній платі; 6054,16 грн. річних за користування чужими коштами; 4115,12 грн. пені; 30188,81 грн. інфляційних втрат та у відшкодування судових витрат - 2793,35 грн.

- фізичної особи - підприємця Орос Мар`яни Іванівни суми 184760,98 грн., в тому числі: 144402,89 грн. боргу по орендній платі; 6054,16 грн. річних за користування чужими коштами; 4115,12 грн. пені; 30188,81 грн. інфляційних втрат та у відшкодування судових витрат - 2793,35 грн.

Постановами Львівського апеляційного господарського суду від 14 серпня 2018 року та Касаційного господарського суду Верховного Суду від 11 грудня 2018 року вказане рішення у справі № 907/868/17 залишено без змін.

03 вересня 2018 року Господарським судом Закарпатської області було видано накази на примусове виконання рішення господарського суду від 16 квітня 2018 року по справі № 907/868/17.

Ухвалою господарського суду Закарпатської області від 22 серпня 2019 року з виправленнями внесеними ухвалою від 16 вересня 2019 року по справі № 907/868/17 здійснено заміну сторони у виконавчому провадженні з примусового виконання наказів Господарського суду Закарпатської області від 03.09.2018 у справі № 907/868/17, а саме: боржника - Ужгородське об`єднане управління Пенсійного фонду України Закарпатської області на його правонаступника - Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області у наказах суду № 907/868/17 від 03.09.2018 року.

Втретє, рішенням Господарського суду Закарпатської області від 04.12.2019 у справі № 907/313/19 (а.с. 55), що залишене в силі постановою Західного апеляційного господарського суду від 19.03.2020 року, за позовом цих же самих позивачів стягнуто з цього ж відповідача грошові суми на користь:

- фізичної особи-підприємця Ороса Василя Юрійовича суми 22728,43 грн., в тому числі 5547,60 грн. річних за користування чужими коштами; 17180,83 грн. інфляційних втрат;

- фізичної особи-підприємця Орос Оксани Степанівни суми 30304,56грн., в тому числі 7396,79 грн. річних за користування чужими коштами; 22907,77 грн. інфляційних втрат;

- фізичної особи-підприємця Ороса Богдана Васильовича суми 11087,07грн., в тому числі 2846,03 грн. річних за користування чужими коштами; 8241,04 грн. інфляційних втрат;

- фізичної особи-підприємця Орос Наталії Миколаївни суми 30304,56грн., в тому числі 7396,79 грн. річних за користування чужими коштами; 22907,77 грн. інфляційних втрат;

- фізичної особи-підприємця Орос Мар`яни Іванівни суми 30304,56грн., в тому числі 7396,79 грн. річних за користування чужими коштами; 22907,77 грн. інфляційних втрат.

Як вбачається із змісту наведеного рішення Господарського суду Закарпатської області від 04.12.2019 у справі № 907/313/19, позивачами заявлялося, а судом визнано право та стягнуто суми інфляційних втрат за прострочення виконання грошового зобов`язання за період з липня 2016 року до травень 2019 року включно, а проценти річних (3%) за порушення грошового зобов`язання нараховані та стягнуті на користь позивачів за період з 09.07.2016 до 29.07.2019 року включно.

Судом при дослідженні доказів встановлено, що позивачами у цій справі здійснено розрахунок зобов`язань відповідача за порушення грошових зобов`язань ґрунтуючись на сумі грошових вимог, які стягнуті на користь кожного з позивачів окремо та у межах строків, починаючи: для інфляційних втрат з червня 2019 року по липень 2021 року включно, а для відсотків річних - з 30.07.2019 по 01.09.2021 року включно, що відповідає заявленим періодам у часі, в який існував факт порушення грошового зобов`язання відповідача, за який настає відповідальність, визначена законом - ст. 625 ЦК України.

Норми права, що підлягають застосуванню.

Приписами ч. 4 ст. 75 ГПК України, внормовано, що встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом, доведенню у даній справі не підлягають.

Відповідно до частини першої статті 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України.

Виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (ч. 1 ст. 327 ГПК України).

На підставі вимог процесуального закону Господарським судом Закарпатської області було видано накази у справах № 907/368/16, 907/868/17, 907/313/19 де стягувачами є фізичні особи-підприємці Орос В.Ю., Орос О.С. Орос Б.В., Орос Н.М. та Орос М.І. , а боржником - Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області.

Факт невиконання судових рішень не оспорюється відповідачем, підтверджується наявними у справі доказами, зокрема, листами Державної казначейської служби України та Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, Головного управління Державної казначейської служби України у Закарпатській області (а.с.65-79).

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.

Нарахування, передбачені цією статтею, входять до складу грошового зобов`язання і за своєю правовою природою є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення такого зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні майнових втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору.

Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

З аналізу вказаних норм закону слідує, що чинне законодавство не пов`язує припинення зобов`язання з наявністю судового рішення чи відкриттям виконавчого провадження з його примусового виконання, а наявність судових актів про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобов`язань боржника та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України сум. Вирішення судом спору про стягнення грошових коштів за договором не змінює природи зобов`язання та підстав виникнення відповідного боргу.

Таку позицію висловлено Великою Палатою Верховного Суду (постанова від 04.06.2019 у справі № 916/190/18), а згідно з частиною четвертою статті 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Оскільки наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє правовідносин сторін договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України, позивачами правомірно та обґрунтовано проведено нарахування на встановлену судовими рішеннями, однак, не погашену в ході їх виконання, суму заборгованості, втрат від інфляції та три відсотки річних.

Частина друга статті 218 Господарського кодексу України та стаття 617 Цивільного кодексу України прямо передбачають, що відсутність у боржника необхідних коштів не вважаються обставинами, які є підставою для звільнення від відповідальності.

Також, Європейським судом з прав людини у рішеннях у справі Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України від 18.10.2005 та у справі Бакалов проти України від 30.11.2004 зазначено, що відсутність бюджетного фінансування (бюджетних коштів) не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання.

Заперечення відповідача щодо безпідставності заявлення вимоги саме йому сплатити проведені позивачами на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України нарахування судом відхиляються з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону України "Про виконавче провадження" рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Згідно з ч. 1 ст. 3 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

При цьому, законом не передбачено, що органи казначейства набувають статусу боржника за рішенням суду, які вони виконують, отже заміна первісного боржника за договором та за судовим рішенням не відбувається.

Оскільки, Головне управління ПФУ Закарпатської області є боржником, який прострочив виконання грошового зобов`язання (не сплатив орендну плату за договором), то саме до нього слід застосовувати відповідальність передбачену ст. 625 ЦК України.

Суд відхиляє заперечення відповідача, що у разі задоволення позову відповідача буде притягнуто до відповідальності двічі за одне й те ж саме порушення. Суд зазначає, що відповідальність у цій справі застосовується за інший часовий період, за який відповідачем раніше не заявлялося вимоги про відшкодування йому втрат та сплати відсотків, отже побоювання відповідача є не обґрунтованими.

IV. Розподіл судових витрат.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

При заявленні позову позивачами заявлено про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу по 3000,00грн. на користь кожного позивача.

До суду до судового засідання 19.10.2021 представником позивачів зроблено заяву, що докази стосовно судових витрат будуть надані до суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення у справі відповідно до приписів ч.8 ст. 129 ГПК України.

В судовому засіданні представник відповідача заперечив розмір витрат на правничу допомогу, обґрунтувавши її неспівмірність з витратами на підготовку цього позову та розгляд справи.

Керуючись ст.ст. 129, 233, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Судові витрати покласти на відповідача.

3. Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, ідентифікаційний код 20453063, пл.Народна, 4 м.Ужгород, 88008, на користь фізичної особи-підприємця Орос Василя Юрійовича, ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 ) кошти в сумі:

- 7356,89 грн. (сім тисяч триста п`ятдесят шість гривень 89 копійок) процентів річних від простроченої суми за період часу з 30.07.2019 по 01.09.2021 року включно;

- 18366,73 грн. (вісімнадцять тисяч триста шістдесят шість гривень 73 копійок) інфляційних втрат за період з червня 2019 по липень 2021 року включно;

- 408,60 грн. (чотириста вісім гривень 60 копійок) судового збору;

4. Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, ідентифікаційний код 20453063, пл.Народна, 4 м.Ужгород, 88008, на користь фізичної особи-підприємця Орос Оксани Степанівни, ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 ) кошти в сумі:

- 9809,19 грн. (дев`ять тисяч вісімсот дев`ять гривень 19 копійок) процентів річних від простроченої суми за період часу з 30.07.2019 по 01.09.2021 року включно;

- 24488,97 грн. (двадцять чотири тисячі чотириста вісімдесят вісім гривень 97 копійок) інфляційних втрат за період з червня 2019 по липень 2021 року включно;

- 544,80 грн. (п`ятсот сорок чотири гривні 80 копійок) судового збору;

5. Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, ідентифікаційний код 20453063, пл.Народна, 4 м.Ужгород, 88008, на користь фізичної особи-підприємця Орос Богдана Васильовича, ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 ) кошти в сумі:

- 4087,16 грн. (чотири тисячі вісімдесят сім гривень 16 копійок) процентів річних від простроченої суми за період часу з 30.07.2019 по 01.09.2021 року включно;

- 10270,93 грн. (десять тисяч двісті сімдесят гривень 93 копійок) інфляційних втрат за період з червня 2019 по липень 2021 року включно;

- 227,00 грн. (двісті двадцять сім гривень 00 копійок) судового збору;

6. Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, ідентифікаційний код 20453063, пл.Народна, 4 м.Ужгород, 88008, на користь фізичної особи-підприємця Орос Наталії Миколаївни, ІНФОРМАЦІЯ_4 ( АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_4 ) кошти в сумі:

- 9809,19. грн. (дев`ять тисяч вісімсот дев`ять гривень 19 копійок) процентів річних від простроченої суми за період часу з 30.07.2019 по 01.09.2021 року включно;

- 24488,97 грн. (двадцять чотири тисячі чотириста вісімдесят вісім гривень 97 копійок) інфляційних втрат за період з червня 2019 по липень 2021 року включно;

- 544,80 грн. ( п`ятсот сорок чотири гривні 80 копійок) судового збору;

7. Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, ідентифікаційний код 20453063, пл.Народна, 4 м.Ужгород, 88008, на користь фізичної особи-підприємця Орос Мар`яни Іванівни, ІНФОРМАЦІЯ_5 ( АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_5 ) кошти в сумі:

- 9809,19 грн. (дев`ять тисяч вісімсот дев`ять гривень 19 копійок) процентів річних від простроченої суми за період часу з 30.07.2019 по 01.09.2021 року включно;

- 24488,97 грн. (двадцять чотири тисячі чотириста вісімдесят вісім гривень 97 копійок) інфляційних втрат за період з червня 2019 по липень 2021 року включно;

- 544,80 грн. (п`ятсот сорок чотири гривні 80 копійок) судового збору;

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду у строк, визначений ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та підписано 20.10.2021.

Суддя П.Д.Пригуза