ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про зупинення провадження у справі

21.10.2021м. ДніпроСправа № 904/4013/20

за позовом Фізичної особи-підприємця Штефана Владислава Олександровича (м. Кривий Ріг Дніпропетровської області)

до Криворізької міської ради (м. Кривий Ріг Дніпропетровської області)

про тлумачення умов договору оренди земельної ділянки від 29.12.2007 (з урахуванням заяви позивача від 21.10.2020 в частині прийнятій до розгляду)

Суддя Фещенко Ю.В.

Без виклику представників сторін

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Фізична особа-підприємець Штефан Владислав Олександрович (далі - позивач) звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Криворізької міської ради (далі - відповідач), в якій, на момент звернення з нею до суду, просив суд:

- розтлумачити пункти 6, 12, 21 договору оренди земельної ділянки № 141 від 29.12.2007, який зареєстрований у Криворізькому відділі Дніпропетровської регіональної філії державного підприємства "Центр державного земельного кадастру", про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 05.03.2008 за № 41;

- врахувати статтю 5 Господарського процесуального кодексу України, в разі необхідності вийти за межі позовних вимог та визначити у своєму рішенні інший спосіб захисту прав, який не буде суперечити закону та відповідатиме інтересам позивача.

У подальшому, від позивача надійшла уточнена позовна заява (вх. суду № 49672/20 від 21.10.2020), в якій він просив суд позовні вимоги задовольнити у повному обсязі та:

- розтлумачити чи застосовується пункт 36 договору оренди земельної ділянки № 141 від 29.12.2007, який зареєстрований у Криворізькому відділі Дніпропетровської регіональної філії державного підприємства "Центр державного земельного кадастру", про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 05.03.2008 за № 41, при настанні обставин, зазначених у пункті 12 договору, тобто при перегляді розміру та суми орендної плати та у випадку зміни (збільшення або зменшення за рішенням міської ради) базової вартості 1 кв.м. земель міста;

- визнати пункт 12 договору оренди земельної ділянки № 141 від 29.12.2007, який зареєстрований у Криворізькому відділі Дніпропетровської регіональної філії державного підприємства "Центр державного земельного кадастру", про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 05.03.2008 за № 41, у частині "без внесення без внесення змін до цього договору" недійсним.

Вказана заява обґрунтована, зокрема, тим, що станом на сьогоднішній день жодного іншого погодженого розрахунку розміру орендної плати між сторонами не підписано, змін, у відповідності до пункту 36 договору, до угоди не внесено, а тому, позивачем сплачувалась орендна плата за 1 календарний місяць у погодженому розмірі - 1 059 грн. 09 коп. (річна складає 12 709 грн. 13 коп.); орендар також посилаючись на пункт 12 договору та ігноруючи пункт 36 договору може у односторонньому порядку зменшити розмір та суму орендної плати шляхом перегляду такого розміру та суми, посилаючись лише на те, що погіршився стан орендованої земельної ділянки не з вини орендаря і таке погіршення підтверджується якимись документами та без фактичного такого погодження із орендодавцем; згідно з доводами (тлумаченням) відповідача, у разі зміни (збільшення або зменшення за рішенням міської ради) розмірів річної орендної плати за землю, базової вартості 1 кв. м. земель міста, здійснення індексації грошової оцінки земель, зміни цін, тарифів, у т.ч. внаслідок індексації за станом на кожне перше число кварталу в межах терміну дії цього договору орендодавець переглядає розмір та суму орендної плати та відповідно збільшує такі розміри. Тобто, виходячи із такої логіки відповідача, орендар також, посилаючись на пункт 12 договору, може в односторонньому порядку зменшити розмір та суму орендної плати шляхом перегляду такого розміру та суми посилаючись лише на те, що погіршився стан орендованої земельної ділянки не з вини орендаря і таке погіршення підтверджується якимись документами та без фактичного такого погодження із орендодавцем. Проте, у пункті 12 договору, не зазначено що такий перегляд є одноособовий, оскільки протилежне явно б свідчило про незаконність (нікчемність) такої умови, яка прямо суперечить частині 1 статті 203, 651 Цивільного кодексу України, частині 4 статті 179, частинам 2, 4 статті 188 Господарського кодексу України, статті 30 Закону України "Про оренду землі". В свою чергу, пунктом 36 договору оренди встановлено, що зміна умов договору здійснюється у письмовій формі, за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір розв`язується у судовому порядку. Звертаючись із вимогою про визнання недійсним пункту 12 договору оренди земельної ділянки недійсним, позивач послався на норми статей 215, 216 Цивільного кодексу України, статті 207, 208 Господарського кодексу України.

У підготовчому засіданні 23.12.2020 протокольною ухвалою було прийнято до розгляду заяву про зміну предмета позову, якою є уточнена позовна заява від 21.10.2020, в частині пункту 3 прохальної частини вказаної заяви, а також оголошено про те, що в частині пункту 4 (визнання пункту 12 договору недійсним) така заява є заявою про одночасну зміну предмета і підстав позову, що є порушенням частини 3 статті 46 Господарського процесуального кодексу України, отже в цій частині заява не була прийнята до розгляду судом.

З цього приводу суд зазначив таке (обґрунтування наведено в рішенні суду від 08.04.2021 у цій справі):

"Так, статтею 46 Господарського процесуального кодексу України визначено процесуальні права та обов`язки сторін.

Відповідно до частини 3 статті 46 Господарського процесуального кодексу України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, а підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Відтак зміна предмета позову означає зміну матеріальної вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача.

Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається, оскільки у разі одночасної зміни предмета та підстав позову фактично виникає нова матеріально-правова вимога позивача, яка обґрунтовується іншими обставинами, що за своєю суттю є новим позовом.

Аналогічні правові висновки щодо застосування частини 3 статті 46 Господарського процесуального кодексу України викладені Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 25.06.2019 у справі № 924/1473/15.

Оскільки норма частини 3 статті 46 Господарського процесуального кодексу України виключає можливість одночасної зміни предмета і підстав позову, то у разі подання позивачем заяви, направленої на одночасну зміну предмета і підстав позову, господарський суд повинен відмовити у задоволенні такої заяви і розглянути по суті раніше заявлені (первісні) позовні вимоги, якщо позивач не відмовляється від позову. Позивач при цьому не позбавлений права звернутися з новим позовом у загальному порядку (постанови Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 910/18802/17, від 28.03.2019 у справі № 910/23066/17, від 10.09.2019 у справі № 910/13267/18).

У свою чергу, під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено у позовній заяві. Збільшено (зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру.

Так, первісні вимоги позивача стосувалися тлумачення умов договору. Заявою (уточненою позовною заявою) від 21.10.2020 позивач додав до своїх позовних вимог додаткову нову вимогу - про визнання пункту 12 договору недійсним. Таким чином, було змінено предмет позову. В той же час, підстави для тлумачення умов договору та для визнання його недійсними є різними, як наслідок в даному випадку в частині визнання пункту 12 договору недійсним були змінені й підстави позову.

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 11.11.2020 по справі № 922/53/19.

Таким чином, судом було прийнято до розгляду заяву про зміну предмета позову, якою є уточнена позовна заява від 21.10.20, в частині пункту 3 прохальної частини вказаної заяви, а також оголошено про те, що в частині пункту 4 (визнання пункту 12 договору недійсним) така заява є заявою про одночасну зміну предмета і підстав позову, що є порушенням частини 3 статті 46 Господарського процесуального кодексу України, отже в цій частині заява не була прийнята до розгляду судом.".

Отже, 08.04.2021 Господарським судом Дніпропетровської області було ухвалено рішення у справі № 904/4013/20, яким позовні вимоги Фізичної особи-підприємця Штефана Владислава Олександровича до Криворізької міської ради про тлумачення умов договору оренди земельної ділянки від 29.12.2007 (з урахуванням заяви позивача від 21.10.2020 в частині прийнятій до розгляду) задоволено частково, а саме: розтлумачено пункт 36 договору оренди земельної ділянки від 29.12.2007, який зареєстрований у Криворізькому відділі Дніпропетровської регіональної філії державного підприємства "Центр державного земельного кадастру", про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 05.03.2008 за № 41, таким чином: "при настанні обставин, зазначених у пункті 12 договору, зокрема, у разі зміни (збільшення або зменшення за рішенням міської ради) розмірів річної орендної плати за землю, базової вартості 1 кв. м. земель міста, пункт 36 договору не застосовується, а саме: розмір та сума орендної плати переглядається тобто змінюється (зменшується/збільшується) автоматично без внесення змін до договору, за наявності підстав зазначених у пункті 12 договору", в задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

В той же час, у подальшому, постановою Центрального апеляційного господарського суду від 15.09.2021 протокольну ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 23.12.2020 у справі № 904/4013/20 в частині не прийняття до розгляду пункту 4 прохальної частини уточненої позовної заяви від 21.10.2020 (визнання пункту 12 договору недійсним) - скасовано; справу № 904/4013/20 в частині не прийняття до розгляду пункту 4 прохальної частини уточненої позовної заяви від 21.10.2020 (визнання пункту 12 договору недійсним) направлено до Господарського суду Дніпропетровської області для продовження розгляду.

При цьому вимоги позивача щодо визнання частково недійсним договору судом не розглядались, з приводу вказаних вимог позивачем та відповідачем не надавались пояснення на стадії розгляду справи по суті, що унеможливлює ухвалення додаткового рішення в порядку пункту 1 частини 1 статті 244 Господарського процесуального кодексу України.

Більше того, оскільки вимоги позивача щодо визнання пункту 12 договору недійсним судом не були прийняті до розгляду, відповідно щодо них судом не було проведено підготовче провадження.

Враховуючи висновки Центрального апеляційного господарського суду, викладені у постанові від 15.09.2021, а також направлення вимог щодо визнання пункту 12 договору недійсним для розгляду судом першої інстанцій, приймаючи до уваги необхідність дотримання процесуального порядку розгляду таких вимог, а також надання можливості сторонам скористатися процесуальними правами, визначеними статтями 42 та 46 Господарського процесуального кодексу України, та з метою дотримання принципів господарського судочинства, а саме: рівності усіх учасників перед законом і судом та змагальності, господарський суд вважав за доцільне розпочати розгляд вказаних вимог зі стадії підготовчого провадження з наданням можливості сторонам надати всі заяви по суті справи щодо таких вимог.

Враховуючи вказане, ухвалою суду від 11.10.2021 було продовжено розгляд справи №904/4013/20 в частині розгляду пункту 4 прохальної частини уточненої позовної заяви від 21.10.2020 (визнання пункту 12 договору недійсним), розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 03.11.2021.

Від Центрального апеляційного суду Дніпропетровської області надійшов запит справи (вх. суду № 50512/21 від 20.10.2021), в якому він просить суд терміново надіслати на його адресу матеріали справи № 904/4013/20 у зв`язку з надходженням касаційної Штефана Владислава Олександровича на ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 20.09.2021, для подальшого направлення до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

Відповідно до підпункту 17.10 частини 1 Розділу XI Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, у разі подання апеляційної скарги на ухвали суду першої інстанції, передбачені пунктами 1, 6-8, 10, 12-14, 17, 19, 21, 31-33 частини першої статті 255 цього Кодексу (крім ухвал про відмову у прийнятті або повернення зустрічного позову, про відмову у прийнятті або повернення позову третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, ухвал про зупинення провадження у справі, які подані з пропуском строку на їх оскарження), чи подання касаційної скарги на ухвали суду апеляційної інстанції (крім ухвал щодо забезпечення позову, зміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, ухвал про зупинення провадження у справі, які подані з пропуском строку на їх оскарження, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремих ухвал) - до суду апеляційної або касаційної інстанції передаються всі матеріали.

Підпунктом 17.12 частини 1 Розділу XI Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі до перегляду ухвали у справі в порядку апеляційного чи касаційного провадження, якщо відповідно до підпункту 17.10 цього підпункту до суду апеляційної чи касаційної інстанції направляються всі матеріали справи.

З огляду на викладені обставини, господарський суд вбачає за необхідне зупинити провадження у справі № 904/4013/20 до перегляду оскаржуваної ухвали у справі в порядку касаційного провадження та повернення матеріалів справи до Господарського суду Дніпропетровської області.

Керуючись підпунктами 17.10. та 17.12 частини 1 Розділу XI Перехідних положень, статтями 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Зупинити провадження у справі № 904/4013/20 за позовом Фізичної особи-підприємця Штефана Владислава Олександровича до Криворізької міської ради про тлумачення умов договору оренди земельної ділянки від 29.12.2007 (з урахуванням заяви позивача від 21.10.2020 в частині прийнятій до розгляду) - до закінчення перегляду ухвали Центрального апеляційного господарського суду від 20.09.2021 в порядку касаційного провадження та повернення матеріалів справи до Господарського суду Дніпропетровської області.

2. Зобов`язати сторін повідомити Господарський суд Дніпропетровської області про усунення обставин, що зумовили зупинення провадження у справі № 904/4013/20.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 21.10.2021.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складений та підписаний 21.10.2021.

Суддя Ю.В. Фещенко