ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" жовтня 2021 р. Справа№ 910/5069/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Коробенка Г.П.

суддів: Кравчука Г.А.

Козир Т.П.

за участю секретаря судового засідання Огірко А.О.

за участю представника(-ів): згідно з протоколом судового засідання від 05.10.2021

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРЕЙНСВАРД"

на рішення Господарського суду міста Києва від 10.06.2021

та на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 12.07.2021

та апеляційну скаргу Акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ"

на додаткове рішення Господарського суду міста Києва

від 12.07.2021

у справі №910/5069/21 (суддя Гулевець О.В.)

за позовом Товариства з обмежено відповідальністю "ГРЕЙНСВАРД"

до Акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ"

про стягнення 887,77 грн,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмежено відповідальністю "ГРЕЙНСВАРД" звернулось до Господарського суду міста Києва із позовною заявою до Акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" про стягнення 887,77 грн штрафу за несвоєчасну доставку вантажу.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що під час перевезення вантажу за перевізною накладною №23009461 АТ "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" допустило прострочення доставки вантажу.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 10.06.2021 закрито провадження у справі №910/5069/21 в частині позовних вимог про стягнення неустойки у розмірі 726,35 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині стягнення неустойки у розмірі 161,42 грн, суд виходив з того, що позивачем не вірно здійснено розрахунок неустойки за прострочення доставки вантажу, з огляду на положення п. 6 ст. 24 УМВС, за якими у випадку розділу вантажу в дорозі строк доставки вираховується по тій частині вантажу, яка прибула за накладною. Враховуючи те, що штраф у розмірі 726,35 грн. сплачено відповідачем після відкриття провадження у справі, судом закрито провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення 726,35 грн, у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 12.07.2021 стягнуто з Акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРЕЙНСВАРД" 1000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

З огляду на надані відповідачем докази на підтвердження понесення витрат на правничу допомогу, враховуючи, що розгляд цієї справи здійснювався у спрощеному позовному провадженні без проведення судового засідання, приймаючи до уваги малозначність справи в розумінні ч. 5 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку, що заявлений до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу не є співмірним із складністю справи, ціною позову та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами), з часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг) та з обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а тому до розподілу підлягають 1000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Не погодившись із вказаним додатковим рішенням Товариство з обмеженою відповідальністю "ГРЕЙНСВАРД" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване додаткове рішення від 12.07.2021 у справі №910/5069/21 скасувати в частині зменшення витрат на професійну правничу допомогу та прийняти нове рішення, яким стягнути з Акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРЕЙНСВАРД" витрат на професійну правничу допомогу у сумі 1500 грн.

Підставою для скасування додаткового рішення суду скаржник зазначив порушення судом норм процесуального права, посилаючись на безпідставне зменшення судом першої інстанції заявлених до відшкодування витрат на професійну правничу допомогу з огляду на відсутність обґрунтованого клопотання про зменшення таких витрат. Позивач стверджував, що витрати на професійну правничу допомогу, які підтверджені належними та допустимими доказами, є реальними, розумними та співмірними.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.07.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРЕЙНСВАРД" на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 12.07.2021 у справі №910/5069/21; призначено розгляд апеляційної скарги.

Не погодившись із рішенням Господарського суду міста Києва від 10.06.2021, Товариство з обмеженою відповідальністю "ГРЕЙНСВАРД" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення суду від 10.06.2021 у справі №910/5069/21 скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення неустойки за перевищення терміну доставки вантажу у розмірі 161,42 грн, ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРЕЙНСВАРД" задовольнити повністю.

Підставою для скасування рішення суду скаржник зазначив неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, а також порушення судом норм матеріального та процесуального права. В апеляційній скарзі скаржником викладено обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, аналогічні тим, які викладено в позовній заяві. Позивач стверджує, що з незалежних від позивача обставин, вагони №95135919 та №95890778 доставлені перевізником з перевищенням терміну доставки на 1 добу, а вагон №95914628 прибув по досильній залізничній накладній №33687427 з перевищенням терміну доставки на 7 діб.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.08.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРЕЙНСВАРД" на рішення Господарського суду міста Києва від 10.06.2021 у справі №910/5069/21; призначено до спільного розгляду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРЕЙНСВАРД" на рішення Господарського суду міста Києва від 10.06.2021 у справі №910/5069/21 з апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРЕЙНСВАРД" на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 12.07.2021 у справі №910/5069/21.

Не погодившись із додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 12.07.2021, Акціонерне товариство "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване додаткове рішення від 12.07.2021 у справі №910/5069/21 скасувати в частині стягнення з АТ "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" 1000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Підставою для скасування додаткового рішення суду скаржник зазначив порушення судом норм процесуального та матеріального права. Скаржник зазначає, що судом першої інстанції не здійснено аналізу щодо співмірності розміру витрат, понесених позивачем на правничу допомогу, зі складністю справи, ціною позову та обсягом виконаних робіт, посилаючись на те, що підготовка цієї справи до розгляду в Господарському суді міста Києва не вимагала значного обсягу юридичної та технічної роботи з огляду на наявність інших подібних судових справ, за якими адвокат Накоп`юк Я.В. здійснює представництво інтересів Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРЕЙНСВАРД".

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.08.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 12.07.2021 у справі №910/5069/21; призначено до спільного розгляду апеляційну скаргу Акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 12.07.2021 у справі №910/5069/21 з апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРЕЙНСВАРД" на рішення Господарського суду міста Києва від 10.06.2021 у справі №910/5069/21 та з апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРЕЙНСВАРД" на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 12.07.2021 у справі №910/5069/21.

У відзиві на апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРЕЙНСВАРД" на рішення Господарського суду міста Києва від 10.06.2021 відповідач просить рішення суду залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення, посилаючись на те, що мотиви та підстави, зазначені в ній щодо скасування рішення суду є безпідставними та необґрунтованими, а рішення суду постановлено у відповідності до вимог чинного законодавства. Відповідач зазначає, що посилання позивача на "досилочну накладну" не має правових підстав, оскільки датою видачі вантажу у випадку роз`єднання вантажу на шляху прямування є дата доставки вантажу за накладною; УМВС не передбачено такого виду документа як "досильну накладну"; досильна відомість вагонів не є документом, згідно якого розраховується строк доставки вантажу, а відтак, позивач всупереч нормам УМВС здійснює розрахунок строку доставки вантажу за копіями досильних відомостей.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить апеляційну скаргу Акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 12.07.2021 у справі №910/5069/21 залишити без задоволення, посилаючись на те, що мотиви та підстави, зазначені в ній щодо скасування додаткового рішення суду є безпідставними та необґрунтованими. Позивач вказує, що відповідачем не надано жодного доказу на спростування розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу, самі лише посилання на неспівмірність витрат та незгода із сумою понесених витрат на професійну правничу допомогу не можуть бути підставою для відмови у задоволенні заяви про розподіл судових витрат.

В судовому засіданні апеляційної інстанції 05.10.2021 представник позивача підтримав апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРЕЙНСВАРД", просив суд скарги задовольнити, скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 10.06.2021 та прийняти нове рішення, яким оскаржуване рішення суду від 10.06.2021 у справі №910/5069/21 скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення неустойки за перевищення терміну доставки вантажу у розмірі 161,42 грн, ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРЕЙНСВАРД" задовольнити повністю; додаткове рішення від 12.07.2021 у справі №910/5069/21 скасувати в частині зменшення витрат на професійну правничу допомогу та прийняти нове рішення, яким стягнути з Акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРЕЙНСВАРД" витрат на професійну правничу допомогу у сумі 1500 грн; апеляційну скаргу Акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 12.07.2021 у справі №910/5069/21 залишити без задоволення.

В судовому засіданні апеляційної інстанції 05.10.2021 представник відповідача підтримав апеляційну скаргу Акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ", просив суд скаргу задовольнити, додаткове рішення від 12.07.2021 у справі №910/5069/21 скасувати в частині стягнення з АТ "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" 1000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу; апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРЕЙНСВАРД" залишити без змін.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційних скарг, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при прийнятті оскаржуваних судових актів, дійшов до висновку про те, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРЕЙНСВАРД" на рішення Господарського суду міста Києва від 10.06.2021 підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції - частковому скасуванню, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРЕЙНСВАРД" на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 12.07.2021 не підлягає задоволенню, апеляційна скарга Акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 12.07.2021 підлягає частковому задоволенню, а додаткове рішення суду першої інстанції підлягає зміні, виходячи з наступного.

06.03.2020 між Акціонерним товариством "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ", як перевізником, та Товариством з обмеженою відповідальністю "ГРЕЙНСВАРД", як замовником, укладено договір про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом №43-41564379/2020-001 в електронній формі шляхом приєднання відповідача, що підтверджується повідомленням відповідача №43-41564379/2020-001 від 06.03.2020. Редакція умов договору надання послуг, опублікована позивачем на веб-сайті http://uz-cargo.com/ 31.05.2020, вводиться в дію 01.07.2020.

Відповідно до п. 1.1. Договору, предметом цього Договору є організація та здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, та інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у власних вагонах перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах замовника, пов`язаних з цим супутніх послу (далі - послуги) і проведення розрахунків за ці послуги.

Відповідно до п. 1.4. Договору, надання послуг за цим Договором може підтверджуватись накладною, накопичувальною карткою, зведеною відомістю, відомістю плати за користування вагонами, відомістю плати за подавання/збирання вагонів та маневрову роботу, зведеними відомостями та іншими документами.

Відповідно до п. 2.1.1. Договору, замовник зобов`язаний надавати або організовувати надання місячних замовлень на перевезення відповідно до Правил планування перевезень вантажів через автоматизовану систему планування перевезень вантажів (далі - Система планування перевезень) з проставленням ознаки, що містить умови надання послуг за наявності.

Відповідно до п. 2.3.1. - 2.3.2. Договору, перевізник зобов`язаний розглядати надані замовником місячні та додаткові замовлення на перевезення вантажів, інші замовлення (далі - замовлення на перевезення вантажів). Приймати до перевезення вантажні у вагонах (контейнерах) замовника або у власних вагонах (контейнерах) перевізника, надавати власні вагони (контейнери) перевізника для навантаження вантажів згідно із затвердженими планами і заявками замовника згідно інформації розміщеної у Системі планування перевезень, надавати додаткові послуги, пов`язані з перевезенням вантажів, перелік яких зазначається в додатках до Договору та Збірнику тарифів.

Відповідно до п. 3.1. Договору, розмір провізних платежів за перевезення вантажу у вагонах замовника та вагонах залізниць інших держав, додаткових зборів, пов`язаних з перевезенням, розраховується за ставками і тарифами, які визначаються у відповідності до умов збірника тарифів.

Відповідно до п. 12.1. Договору, договір діє з дня укладення, але не раніше дати введення в дію, що визначається перевізником в повідомленні про оприлюднення Договору здійсненого на веб-сайті та діє до його припинення. У випадку, якщо після припинення Договору замовник продовжує замовляти та отримувати послуги за Договором, Договір вважається автоматично продовженим до припинення Договору у встановленому ним порядку, окрім випадку припинення Договору перевізником з всіма замовниками одночасно.

15.10.2020 по перевізній накладній №23009461 здійснено перевезення вантажу, станція відправлення Сморгонь, Білорусь, станція призначення - Шостка Південно- західної залізниці, одержувач Товариство з обмеженою відповідальністю "ГРЕЙНСВАРД".

Позивач зазначає, що вантаж доставлений відповідачем з порушенням терміну доставки, визначених в статті 24 Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення (надалі - УМВС).

Позивач, посилаючись на допущене відповідачем прострочення термінів доставки вантажу, на підставі УМВС та Статуту залізниць України, нарахував до стягнення з відповідача штрафні санкції у загальному розмірі 887,77 грн.

10.11.2020 позивач надіслав на адресу відповідача претензію вих. №1011-ПР-256, в якій вимагав сплатити штраф за несвоєчасну доставку вантажу.

Відповідач направив на адресу позивача лист від 19.03.2021 вх. №ЦМЮ-15/211, в якому претензію на суму 726,35 грн визнав. Проте, станом на дату звернення до суду з позовом неустойка сплачена не була.

Оскільки на момент звернення з позовом до суду відповідач претензії не задовольнив, позивач звернувся з даним позовом до суду та просить стягнути з відповідача штраф у розмірі 887,77 грн.

Статтею 908 Цивільного кодексу України встановлено, що перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Частиною 1 статті 916 Цивільного кодексу України передбачено, що за перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти стягується провізна плата у розмірі, що визначається за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами. Якщо розмір провізної плати не визначений, стягується розумна плата.

Згідно з частиною 1 статті 919 Цивільного кодексу України перевізник зобов`язаний доставити вантаж, пасажира, багаж, пошту до пункту призначення у строк, встановлений договором, якщо інший строк не встановлений транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них, а в разі відсутності таких строків - у розумний строк.

Відповідно до статті 920 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Частинами 1, 2, 5 статті 307 Господарського кодексу України установлено, що за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства. Перевізники зобов`язані забезпечувати вантажовідправників бланками перевізних документів згідно з правилами здійснення відповідних перевезень. Умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов`язань.

Частинами 1 - 3 статті 313 Господарського кодексу України передбачено, що перевізник зобов`язаний доставити вантаж до пункту призначення у строк, передбачений транспортними кодексами, статутами чи правилами. Якщо строк доставки вантажів у зазначеному порядку не встановлено, сторони мають право встановити цей строк у договорі. Перевізник звільняється від відповідальності за прострочення в доставці вантажу, якщо прострочення сталося не з його вини. Розмір штрафів, що стягуються з перевізників за прострочення в доставці вантажу, визначається відповідно до закону.

Частиною 1 статті 23 Закону України "Про залізничний транспорт" установлено, що у разі невиконання або неналежного виконання зобов`язань за договором про організацію перевезень вантажів перевізники несуть відповідальність за неповну і несвоєчасну подачу вагонів і контейнерів для виконання плану перевезень, а вантажовідправники - за невикористання наданих транспортних засобів у порядку та розмірах, що визначаються Статутом залізниць України. Перевізники також несуть відповідальність за зберігання вантажу, багажу, вантажобагажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу, а також за дотримання терміну їх доставки в межах, визначених Статутом залізниць України.

Статут залізниць України затверджений постановою Кабінету Міністрів України №457 від 06.04.1998. Згідно з пунктами 2, 3, 4 Статуту залізниць України цей Статут визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом. Статутом регламентуються порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під`їзних колій, а також взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту. Дія Статуту поширюється на перевезення залізничним транспортом вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, у тому числі на перевезення вантажів, навантаження і розвантаження яких відбувається на залізничних під`їзних коліях незалежно від форм власності, які не належать до залізничного транспорту загального користування.

Пунктом 4 Статуту залізниць України передбачено, що перевезення залізницями вантажів, пасажирів, багажу і вантажобагажу у міжнародному сполученні здійснюється відповідно до угод про залізничні міжнародні сполучення.

Правове регулювання діяльності у сфері міжнародних залізничних перевезень здійснюється на підставі Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення (далі - УМВС), яка була підписана та набрала чинності 01.11.1951, до якої Україна приєдналась 05.06.1992.

Згідно з параграфом 3 статті 14 УМВС укладення договору перевезення підтверджується накладною.

Відповідно до параграфів 2, 3 ст. 24 УМВС строк доставки вантажу визначається, виходячи з наступних норм: - для контейнерів - 1 доба на кожні початі 150 км; - для решти відправок - 1 доба на кожні початі 200 км. Для вантажів, що потребують обмеження швидкості за своїми технічними характеристиками, негабаритних і тих, що слідують у спеціальних потягах з окремим локомотивом, строки доставки встановлюються перевізником. Для вантажів, що перевозяться в прямому міжнародному залізнично-паромному сполученні, строк доставки на водній ділянці шляху встановлює перевізник, що здійснює перевезення на даній ділянці шляху. Строк доставки вантажу збільшується на 1 добу на операції, пов`язані з відправкою вантажу. Строк доставки вантажу збільшується на 2 доби: - на кожне перевантаження вантажу в вагони другої ширини колії; - на кожну перестановку вагону, вантажу на своїх осях на візки з іншою шириною колії; - при перевезенні вантажу в прямому міжнародному залізнично-паромному сполученні.

При цьому, за змістом параграфів 5, 7 статті 24 УМВС, перебіг строку доставки вантажу починається з 00.00 годин дня, що слідує за днем укладення договору перевезення, і закінчується в момент передачі отримувачу повідомлення про прибуття вантажу, при цьому не повна доба рахується за повну добу. Строк доставки вважається виконаним, якщо вантаж прибув на станцію призначення до спливу строку доставки і перевізник повідомляє отримувача про прибуття вантажу і можливості передання вантажу у розпорядження отримувача. Порядок повідомлення отримувача визначається національним законодавством, що діє у місці видачі вантажу.

Параграфом 6 статті 24 УМВС передбачено, що у випадку розділу вантажу в дорозі строк доставки вираховується по тій частині вантажу, яка прибула за накладною.

Колегією суддів встановлено, що ТОВ "Белагротермінал" зі станції Сморгонь-Тереховка (Республіка Білорусь) відправило Товариству з обмеженою відповідальністю "ГРЕЙНСВАРД" на станцію Хоробичи (експ.)-Шостка (код станції: 328206) вантажні вагони №№95135919, 95890778, 95914628: за накладною №23009461, за якою 15.10.2020 - день укладення договору, відстань перевезення по території Білорусії - 473 км, відстань перевезення по території України - 254 км, вантаж - вагони залізничні порожні у кількості 3 шт., провізна плата по території України 4035,30 грн.

Таким чином, кінцевим терміном доставки вантажу є 20.10.2020.

Водночас, вагони №№95135919, 95890778 доставлено 21.10.2020, чим допущено прострочення доставки вантажу у міжнародному сполученні на 1 день, вагон №95914628 доставлено за досильною накладною №.10.2020, чим допущено прострочення доставки вантажу у міжнародному сполученні на 7 діб. При цьому, відмітки про причини затримки вантажу, які надають право відповідачу на збільшення терміну доставки та тривалість цієї затримки відсутні, що вказує на відсутність поважності прострочення термінів доставки вантажу.

Доводи відповідача про те, що позивач помилково здійснив розрахунок строку доставки з "досилочної накладної" та помилково вважає, що копії досильних відомостей, які позивач назвав "досильними накладними", документами, за якими розраховується строк доставки вантажу, колегія суддів визнає необґрунтованими, оскільки відповідно до Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644, у разі відчеплення вагона через його несправність, станція, на якій відчеплено вагон, зобов`язана скласти про це акт загальної форми та досильний перевізний документ, за яким вагон після усунення несправності направляється за призначенням.

Отже, залізничні накладні та досильний перевізний документ є документами, які супроводжують вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Відповідна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 14.12.2020 у справі №91017063/19

Згідно із параграфом 2 ст. 45 УМВС розмір неустойки за перевищення строку доставки вантажу визначається з провізної плати того перевізника, який допустив перевищення строків доставки, і величини (тривалості) перевищення строку доставки і розраховується як співвідношення перевищення строку доставки (в добах) до загального строку доставки, а саме: 6% провізної плати за перевищення строку доставки не більше 1/10 загального строку доставки; 18% провізної плати при перевищенні строку доставки більше 1/10, але не більше 3/10 загального строку доставки; 30% провізної плати при перевищенні строку доставки більше 3/10 загального строку доставки.

Дослідивши поданий позивачем розрахунок неустойки, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що він проведений правильно з дотриманням законодавчих норм.

З огляду на викладене, враховуючи те, що відповідачем не спростовано відсутності вини у простроченні доставки вантажу та наявності поважних причин несвоєчасної доставки вантажу, колегія суддів вважає, що позовні вимоги про стягнення штрафу в розмірі 887,77 грн є обґрунтованими.

При цьому, колегією суддів встановлено, що після відкриття провадження у справі відповідачем сплачено штраф у розмірі 726,35 грн за платіжним дорученням №3591420 від 15.10.2021.

Отже, сплативши неустойку у вказаній сумі, відповідач у такий спосіб припинив відповідне грошове зобов`язання, а тому місцевим господарським судом правомірно закрито провадження в частині позовних вимог про стягнення штрафу у сумі 726,35 грн, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України (за відсутністю предмету спору).

Позовні вимоги в частині стягнення штрафу в сумі 161,42 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо розподілу судом першої інстанції судових витрат на професійну правничу допомогу, апеляційним господарським судом встановлено наступне.

Згідно зі ст. 16 ГПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (ст. 124 ГПК України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст. 126 ГПК України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.

3) розподіл судових витрат (ст. 129 ГПК України).

Згідно зі ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до чч. 1-3 ст. 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

У позовній заяві повідомлено, що попередній (орієнтований) розрахунок витрат позивача на правову допомогу становить 2000 грн; докази будуть надані протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення.

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі подання сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (ч. 8 ст. 129 ГПК України).

У відповідності до ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

17.06.2021 Товариство з обмежено відповідальністю "ГРЕЙНСВАРД" подало заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення з Акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" 1500,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. На підтвердження понесених ним витрат позивач долучив до матеріалів справи копію договору про надання правової допомоги № 17-01 від 04.01.2021, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, ордер, акт № 17-01/08 виконання робіт (надання послуг) від 26.03.2021, платіжне доручення.

Відповідач заперечив проти покладення на нього 1500,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, посилаючись на те, що зазначена сума таких витрат є неспівмірною з огляду на розумну необхідність витрат для цієї справи, зважаючи на складність справи, обсяг наданих адвокатських послуг, оскільки оцінка дій, що полягали у вивченні судової практики та законодавства, підготовці процесуальних документів, юридичному аналізі, підготовці до судових засідань, не відповідає критеріям обґрунтованості та пропорційності до предмета спору з урахуванням позову у розумінні приписів частини п`ятої статті 129 ГПК України.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Поряд зі згаданим принципом змагальності сторін іншими основними засадами (принципами) господарського судочинства також є: верховенство права та пропорційність.

Відповідно до статті 11 Господарського процесуального кодексу України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Згідно зі статтею 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Отже, з врахуванням викладеного, виходячи зі змісту норм статей 3, 11, 15 Господарського процесуального кодексу України, питання про співмірність заявлених позивачем до стягнення витрат на професійну правничу допомогу має вирішуватись із застосуванням критеріїв пропорційності та розумності, керуючись принципом верховенства права.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України").

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Відповідна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 28.01.2021 у справі №911/3156/19, від 09.02.2021 у справі №910/15201/17, від 03.03.2021 у справі №912/354/20.

Колегією суддів встановлено, що 04.01.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ГРЕЙНСВАРД" та Адвокатським об`єднанням "Право, бізнес і фінанси" укладено договір про надання правової допомоги №17-01, у відповідності до пункту 1.1 якого клієнт доручає, а об`єднання бере на себе зобов`язання всіма законними методами та способами надавати клієнту правову допомогу у всіх справах, які пов`язані або можуть бути пов`язані із захистом та відновленням порушених, оспорюваний чи невизначених прав та законних інтересів клієнта в обсязі та на умовах, передбачених даним договором.

Виходячи зі змісту пунктів 4.1 - 4.4 договору, отримання винагороди адвокатом за надання правової допомоги відбувається у формі гонорару, при визначенні якого враховується, зокрема, обсяг і час роботи, що потрібний для належного виконання доручення, ступінь складності правових питань, що стосуються доручення. Вартість послуг, наданих адвокатом, складає 1000 грн за одну годину роботи. За результатами надання правової допомоги складається акт виконаних робіт (наданих послуг), розмір гонорару, який розраховується шляхом множення кількості затрачених годин наданої правової допомоги на вартість години-роботи, визначеної пунктом 4.3 договору.

29.03.2021 Товариством з обмеженою відповідальністю "ГРЕЙНСВАРД" та Адвокатським об`єднанням "Право, бізнес і фінанси" складено та підписано акт №17-01/08 виконаних робіт (наданих послуг), у відповідності до п.1 якого об`єднанням надано, а клієнтом прийнято (отримано) юридичні послуги (правову допомогу) у формі:

- правовий аналіз відповіді АТ "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" від 19.03.2021 № ЦМЮ-15/211, витрачений час - 10 хв;

- консультація, витрачений час - 10 хв;

- підготовча робота для складення позовної заяви, збір документів, копіювання документів, аналіз законодавства та судової практики, витрачений час - 10 хв;

- складання позовної заяви про стягнення з АТ "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" неустойки за перевищення терміну доставки вантажу в сумі 887,77 грн, витрачений час - 60 хв.; вартість вказаних послуг становить 1500 грн.

За наявності заперечень іншої сторони щодо розміру витрат на професійну правничу допомогу з урахуванням встановлених обставин, на думку колегії суддів, у даному випадку розмір витрат на професійну правничу допомогу у заявленому до стягнення розмірі 1500 грн не відповідає критеріям пропорційності до предмета спору з урахуванням ціни позову у розумінні приписів частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України та є неспівмірним з огляду на розумну необхідність витрат для цієї справи зважаючи на складність справи, обсяг наданих адвокатських послуг, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відмову Товариству з обмеженою відповідальністю "ГРЕЙНСВАРД" у відшкодуванні понесених ним на професійну правничу допомогу витрат у розмірі 1000 грн, з покладанням на АТ "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 500 грн, понесених позивачем під час розгляду справи №910/5069/21 у місцевому господарському суді.

Відповідно до ст. ст. 73, 74, 77 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції враховує висновки Європейського суду з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006), в якому зазначено, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Відповідно до ч.1 ст.277 ГПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За результатами перегляду даної справи, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРЕЙНСВАРД" на рішення Господарського суду міста Києва від 10.06.2021 у справі №910/5069/21 підлягає задоволенню, рішення Господарського суду міста Києва від 10.06.2021 у справі №910/5069/21 - скасуванню в частині відмови в позові про стягнення неустойки в розмірі 161,42 грн, з прийняттям в цій частині нового рішення, яким задовольнити вказані позовні вимоги. В іншій частині рішення суду підлягає залишенню без змін із здійсненням перерозподілу судових витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРЕЙНСВАРД" на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 12.07.2021 у справі №910/5069/21 залишити без задоволення. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 12.07.2021 у справі №910/5069/21 задовольнити частково. Додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 12.07.2021 у справі №910/5069/21 змінити в частині розміру витрат на професійну правничу допомогу, що підлягає стягненню.

Судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви та судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційних скарг покладаються на сторони, у відповідності до статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 129, 240, 267 - 271, 275, 277, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРЕЙНСВАРД" на рішення Господарського суду міста Києва від 10.06.2021 у справі №910/5069/21 задовольнити.

Рішення Господарського суду міста Києва від 10.06.2021 у справі №910/5069/21 скасувати в частині відмови в позові про стягнення неустойки в розмірі 161,42 грн.

Прийняти в цій частині нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги про стягнення неустойки в розмірі 161,42 грн.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Здійснити перерозподіл судових витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви.

Стягнути з Акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" на користь Товариства з обмежено відповідальністю "ГРЕЙНСВАРД" 412 грн (чотириста дванадцять гривень) 75 коп. витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви.

Стягнути з Акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" на користь Товариства з обмежено відповідальністю "ГРЕЙНСВАРД" 618 грн (шістсот вісімнадцять гривень) 75 коп. витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРЕЙНСВАРД" на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 12.07.2021 у справі №910/5069/21 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 12.07.2021 у справі №910/5069/21 задовольнити частково.

Додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 12.07.2021 у справі №910/5069/21 змінити в частині розміру витрат на професійну правничу допомогу, що підлягає стягненню.

Стягнути з Акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРЕЙНСВАРД" 500,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Доручити суду першої інстанції видати відповідні накази з зазначенням необхідних реквізитів.

Матеріали справи №910/5069/21 повернути Господарському суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст судового рішення складено та підписано 18.10.2021.

Головуючий суддя Г.П. Коробенко

Судді Г.А. Кравчук

Т.П. Козир