СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" жовтня 2021 р. м. Харків Справа № 922/3242/20

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Тарасова І.В., суддя Пуль О.А. , суддя Плахов О.В.

за участю секретаря судового засідання Гончарова О.В.

за участю представників сторін:

стягувача не з`явився;

боржника (скаржника) Гріньов Р.О., ордер АХ № 1048469 від 26.04.21;

розглянувши матеріали апеляційної скарги боржника фізичної особи-підприємця Янчук Марини Миколаївни, м. Харків (вх. №2670 Х) на ухвалу господарського суду Харківської області від "05" серпня 2021 р. у справі № 922/3242/20 (постановлено суддею Кухар Н.М., повний текст ухвали складено 10.08.2020)

за позовом фізичної особи-підприємця Денисович Софії Миколаївни, м. Харків

до Фізичної особи-підприємця Янчук Марини Миколаївни, м. Харків

про розірвання договору оренди

ВСТАНОВИв:

Фізична особа - підприємець Янчук Марина Миколаївна звернулась до господарського суду Харківської області зі скаргою (вх. № 17417 від 26.07.2021) на бездіяльність державного виконавця Московського ВДВС у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в провадженні якого перебуває виконавче провадження № 65787132 з виконання наказу від 24.05.2021, виданого господарським судом Харківської області на виконання додаткового рішення від 15.02.2021 у справі № 922/3242/20 щодо стягнення з Фізичної особи-підприємця Денисович Софії Миколаївни на користь Фізичної особи - підприємця Янчук Марини Миколаївни судових витрат на професійну правничу допомогу в сумі 4000,00 грн.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 05.08.2021 у справі № 922/3242/20 скаргу Фізичної особи - підприємця Янчук Марини Миколаївни (вх. № 7417 від 26.07.2021) на бездіяльність державного виконавця Московського ВДВС у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), у провадженні якого перебуває ВП № 65787132, залишено без розгляду.

В обґрунтування ухвали суд послався на те, що через неявку заявника та державного виконавця в судове засідання, суд позбавлений можливості надати належну правову оцінку викладеним у скарзі обставинам, відсутність обґрунтованих пояснень учасників судового процесу призводить до неможливості у встановлений законом спосіб підтвердити факт протиправної бездіяльності державного виконавця, у зв`язку з відсутністю в Господарському процесуальному кодексі України процесуальних норм, які б регулювали питання залишення скарги на дію або бездіяльність державного виконавця без розгляду, в даному випадку підлягає застосованню аналогія права - норми статті 226 Господарського процесуального кодексу України, ч. 4 якої передбачено наслідки неявки позивача у судове засідання або не повідомлення про причини неявки,крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору, у вигляді залишення позову без розгляду.

Боржник -Фізична особа - підприємець Янчук Марина Миколаївна подала на зазначену ухвалу до Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення господарським судом першої інстанції норм процесуального права, просить цю ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до господарського суду першої інстанції та ухвалення за її скаргою на бездіяльність державного виконавця одного із судових рішень, визначених ст. 343 Господарського процесуального кодексу України.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач посилається на безпідставність висновку суду першої інстанції щодо неможливості за відсутності пояснень скаржника надати належну правову оцінку викладеним у скарзі обставинам та підтвердити факт протиправної бездіяльності державного виконавця, оскільки скарга стосувалась саме бездіяльності державного виконавця, а не вчинення ним певних виконавчих дій, зокрема заявник зазначав про неотримання постанови про відкриття виконавчого провадження, а інші питання, коло яких визначив суд до з`ясування, не належать до відання скаржника, адже стосуються прийнятих державним виконавцем процесуальних рішень в рамках виконавчого провадження, про неотримання яких ФОП Янчук М.М. зазначено в її скарзі.

Крім цього, ФОП Янчук М.М. зазначає на безпідставність висновку суду першої інстанції щодо необхідності застосування до правовідносин, пов`язаних з розглядом скарги на бездіяльність державного виконавця, за аналогією права положень ч. 4 статті 226 Господарськоо процесуального кодексу України, оскільки у ч 10 статті 11 Господарського процесуального кодексу України умовами застосування аналогії права визначено відсутність закону, який регулює відповідні правовідносини, в той час як зазначені правовідносини прямо врегульовані ч. 2 статті 342 Господарського процесуального кодексу України, якою передбачено, що неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду, а статтею 343 ГПК України передбачено вичерпний перелік рішень, які суд приймає за наслідками розгляду скарги на дії (бездіяльність) виконавця: ухвалу якою або визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника) або відмовляє в задоволенні скарги.

Крім цього скаржник зазначає, що в ухвалі господарського суду Харківської області від 27.07.2021 у справі № 922/3242/20 зазначено про прийняття судом до розгляду іншої скарги , а саме скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Женева» та призначення її розгляду на 05.08.2021 о 15 год. 10 хв. і при цьому судом не постановлялось ухвали про виправлення описки, у зв`язку з чим відсутні підстави вважати ФОП Янчук М.М. належним чином повідомленою про розгляд судом її скарги на бездіяльність державного виконавця.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 22.09.2021 у справі № 922/3242/20 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ФО-П Янчук Марини Миколаївни, м. Харків (вх. №2670 Х) на ухвалу господарського суду Харківської області від 05.08 2021 р. у справі № 922/3242/20 та призначено її розгляд на 0710.2021 р. о 9:30

В судовому засіданні представник скаржника підтримав апеляційну скаргу.

Стягувач та державний виконавець, які належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, представників для участі в ньому не направили, про причини неявки суд не повідомили, що відповідно ч.ч. 1, 3 статті 202, ч. 12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України є підставою для розгляду справи за їх відсутності.

Відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, що стосуються фактів, на які скаржник посилається в апеляційній скарзі, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника скаржника, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах, встановлених статтею 269 ГПК України, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, зважаючи на наступне.

Частиною 1 статті 236 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (ч. 5 ст. 236 ГПК України).

Частиною 1 статті 11 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Згідно з частиною 2 цієї статті, суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до п. 10 зазначеної статті, якщо спірні відносини не врегульовані законом і відсутній звичай ділового обороту, який може бути до них застосований, суд застосовує закон, що регулює подібні відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - виходить із загальних засад і змісту законодавства (аналогія права).

Розділом VI Господарського процесуального кодексу України(статті 339-345 Кодексу) врегульовано порядок здійснення господарським судом провадження за скаргами сторін виконавчого провадження на рішення, дії та або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу.

Так, статтею 339 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Згідно з ч. 1 ст. 342 Господарського процесуального кодексу України, скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Частиною 2 зазначеної статті передбачено, що неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Оскільки відповідно до п. 10 статті 11 Господарського процесуального кодексу України, умовою застосування аналогії права до спірних правовідносин є відсутність закону або звичаю ділового обороту, який може бути до них застосований , в той час як ч. 2 статті 342 цього Кодексу прямо передбачено, що неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги на дії або бездіяльність державного виконавця не перешкоджає розгляду скарги, господарський суд першої інстанції дійшов неправильного висновку . що у випадку неявки заявника скарги на бездіяльнысть державного виконавця в судове засідання з розгляду такої скарги, через відсутність в Господарському процесуальному кодексі України процесуальних норм, які б регулювали питання залишення скарги на дію або бездіяльність державного виконавця без розгляду, підлягає застосованню аналогія права положення ч. 4 статті 226 Господарського процесуального кодексу України щодо залишення позовної заяви без розгляду.

Також, з матеріалів справи вбачається, що скаржник, який не був присутнім в судовому засіданні 05.08.2021, в якому постановлено оскаржувану ухвалу суду, не був належним чином повідомлений про дату час та місце розгляду його скарги на бездіяльність державного виконавця, оскільки в ухвалі господарського суду Харківської області від 27.07.2021 у справі № 922/3242/20 зазначено про прийняття судом до розгляду іншої скарги, а саме скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Женева» та призначення її розгляду на 05.08.2021 о 15 год. 10 хв., і при цьому судом не постановлялось ухвали про виправлення описки. Виходячи зі змісту статті 342 Господарського процесуального кодексу України зазначені обставини можуть мати наслідком відкладення такого розгляду, а не залишення скарги без розгляду, інші положення розділу VI Господарського процесуального кодексу України не передбачають наслідком цього залишення скарги без розгляду.

Виходячи з наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що внаслідок порушення норм процесуального права, господарський суд першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали дійшов неправильного висновку про наявність підстав для залишення скарги ФОП Янчук М.М. на бездіяльність державного виконавця без розгляду, що відповідно до положень статей, 271, 280 Господарського процесуального кодексу України є підставою для скасування цієї ухвали та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В апеляційній скарзі ФОП Янчук М.М. просить окрім скасування оскаржуваної ухвали та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, також постановити щодо судді господарського суду Харківської області Кухар Н.М. та господарського суду Харківської області окремі ухвали.

Згідно зі статею 246 Господарського процесуального кодексу України постановлення окремої ухвали є правом суду та суд апеляційної інстанції в даному випадку не вважає за необхідне їм скористатися.

Щодо вимог апеляційної скарги стосовно розподілу судових витрат, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до абзацу другого частини третьої статті 233 Господарського процесуального кодексу України суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до частини чотирнадцятої статті 129 Господарського процесуального кодексу України, якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

З огляду на викладене, враховуючи, що наведені норми не передбачають розподілу апеляційною інстанцією судових витрат у випадку направлення справи для продовження розгляду до місцевого суду, відсутні правові підстави для розподілу судових витрат, понесених у зв`язку із розглядом справи , оскільки в даному випадку не ухвалюється судове рішення, яким спір вирішено по суті.

Виходячи з наведеного, та керуючись статтями 269, 271, 275, 277, статями 280, 281, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця Янчук Марини Миколаївни задовольнити частково.

Ухвалу господарського суду Харківської області від 05.08.2021 у справі № 922/3242/20 скасувати.

Справу передати на розгляд господарського суду Харківської області.

В іншій частині вимог апеляційної скарги відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.Порядок і строк її оскарження передбачені статтями 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 18.10.2021

Головуючий суддя І.В. Тарасова

Суддя О.А. Пуль

Суддя О.В. Плахов