ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

22 жовтня 2021 року Справа № 923/330/13 (923/249/21)

Господарський суд Херсонської області у складі судді Нікітенка С.В., розглянувши заяву ліквідатора Доброволького А.П. про вжиття заходів забезпечення позову, у справі

за позовом: Сільськогосподарський виробничий кооператив "Ізумрудний" ( м. Генічеськ Херсонської області) в особі ліквідатора - арбітражного керуючого Добровольського Анатолія Петровича,

до відповідача-1: ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , с. Ізумрудне, АР Крим,

до відповідача-2: ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_2 , м. Кривий Ріг Дніпропетровської області,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору:

- ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" (01001, м. Київ, вул. Шевченка, 12);

- ПАТ "Комерційний інвестиційний банк" (88000, м. Ужгород, вул. Гойди, 10);

- Орендне підприємство "Ужгородський коньячний завод" (88000, м. Ужгород, вул. Тімірязєва, 19);

- Головне управління ДПС у Херсонській області, АРК та м. Севастополі (73026, м. Херсон, проспект Ушакова, 75);

- Головне управління ПФУ в Херсонській області (73003, м. Херсон, вул. 28-ї Армії, 6);

- Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Херсонській області (73003, м. Херсон, вул. Рєпіна, 1);

- ПАТ "Промінвестбанк" (73003, м. Херсон, вул. Театральна, 18);

- ОСОБА_3 , колишній керівник боржника, заінтересована особа стосовно боржника в основній справі про банкрутство № 923/330/13;

про визнання договору купівлі-продажу недійсним та витребування майна.

В межах справи № 923/330/13 (923/249/21) про банкрутство Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Ізумрудний" (м. Генічеськ, Херсонської області, ).

Суд,

в с т а н о в и в:

В провадженні Господарського суду Херсонської області перебуває справа № 923/330/13 (923/249/21) за позовом ліквідатора СТОВ "Ізумрудний" арбітражного керуючого Добровольського Анатолія Петровича до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання договір купівлі-продажу від 01 серпня 2013 року, посвідчений державним нотаріусом Генічевської державної нотаріальної контори Херсонської області Бернацькою Н.Г., за реєстровим № 1-1423, укладений між Сільськогосподарським виробничим кооперативом "Ізумрудний", в особі голови ОСОБА_3 (Продавець) та ОСОБА_1 , за умовами якого Сільськогосподарський виробничий кооператив «Ізумрудний» продав, а ОСОБА_1 , придбала нерухоме майно молочно-переробний комплекс, який складається з нежитлових приміщень: цеху по переробці молока літ. «А», прибудови літ «а», виробничої будівлі літ. «Б», сторожки літ. «В», трансформаторної літ «Г», контрольно-виробничого пункту літ. «Д», прибудови літ «д», гаражу літ. «С», майстерні літ. «Ж», котельні літ. «З», вбиральні літ «І», споруд № 1-6, та знаходиться за адресою: Херсонська обл., Генічеський р., м, Генічеськ, вул. 40 років Перемоги, будинок 2а, та розташований на земельній ділянці площею 1,7510 га, що передана для розміщення та будівництва молочно-промислового комплексу, кадастровий номер 65221 10100:01:001:024, що знаходиться в користуванні, недійсним.

Ухвалою суду від 11 березня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено здійснювати за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 12 травня 2021 року закрито підготовче провадження у справі 923/330/13 (923/249/21) та призначено справи до судового розгляду по суті на 22 липня 2021 об 11:00 год.

Ухвалою суду від 02 липня 2021 суддею Нікітенко С.В. прийнято справу № 923/330/13 (923/249/21) до провадження, розпочато розгляд справи №923/330/13 (923/249/21) зі стадії розгляду по суті, продовжено строк розгляду справи № 923/330/13 (923/249/21) по суті на підставі Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та призначено розгляд справи по суті у судовому засіданні на 21 вересня 2021 року о 14:30 год., яке відбудеться в залі судових засідань № 212 господарського суду (м. Херсон, вул. Театральна, 18).

21 жовтня 2021 року через відділ документального забезпечення роботи Господарського суду Херсонської області від ліквідатора СТОВ "Ізумрудний" арбітражного керуючого Добровольського Анатолія Петровича надійшла заява про вжиття заходів забезпечення позову з клопотанням відстрочити сплату судового збору за подання зазначеної заяви.

Щодо клопотання ліквідатора СТОВ "Ізумрудний" арбітражного керуючого Добровольського А.П. про відстрочку сплату судового збору за подання зазначеної заяви, суд дійшов наступних висновків.

Господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними Господарським процесуальним кодексом України. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення.

Згідно зі ст. 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, зокрема за таких умов: 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд враховує, що ліквідатор звернувся до суду з позовом для повернення майна боржника, яке може бути єдиним джерелом погашення вимог кредиторів. Отже, даний позов є способом захисту соціальних та трудових прав кредиторів, серед яких є держава в особі Головного управління ДПС у Херсонській області, АРК та м. Севастополі, Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Херсонській області, Головне управління ПФУ в Херсонській області, вимоги яких пов`язані з соціальними, трудовими відносинами та відшкодування шкоди здоров`ю.

Приймаючи рішення про відстрочку сплати судового збору позивачеві суд звертається до правових висновків Великої Палати Верховного Суду у справі № 0940/2276/18 від 14.01.2021 року про таке. "Виходячи з аналізу положень ст. 8 Закону України «Про судовий збір» існує три умови, за яких суд, враховуючи майновий стан сторони та за її клопотанням, може відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення, зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати, зокрема, якщо 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Щодо третьої умови, визначеної у пункті 3 частини першої статті 8, то законодавець, застосувавши слово «або», не визначив можливість її застосування за суб`єктом застосування, в той же час визначив коло предметів спору, коли така умова може застосовуватись, - лише у разі, коли предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю, тобто особистих майнових та особистих немайнових прав фізичних осіб."

Отже, суд вважає достатніми доводи позивача для відстрочки сплати судового збору на строк до ухвалення судового рішення у справі.

Розглянувши заяву ліквідатора СТОВ "Ізумрудний" арбітражного керуючого Добровольського А.П. про вжиття заходів забезпечення позову, суд зазначає наступне.

Ліквідатор СТОВ "Ізумрудний" арбітражний керуючий Добровольський А.П. просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно молочно-переробний комплекс, який складається з нежитлових приміщень: цеху по переробці молока літ. «А», прибудови літ «а», виробничої будівлі літ. «Б», сторожки літ. «В», трансформаторної літ «Г», контрольно-виробничого пункту літ. «Д», прибудови літ «д», гаражу літ. «С», майстерні літ. «Ж», котельні літ. «З», вбиральні літ «І», споруд № 1-6, та знаходиться за адресою: Херсонська обл., Генічеський р., м, Генічеськ, вул. 40 років Перемоги, будинок 2а, та розташований на земельній ділянці площею 1,7510 га, що передана для розміщення та будівництва молочно-промислового комплексу, кадастровий номер 65221 10100:01:001:024, що знаходиться в користуванні, а також заборонити всім суб`єктам державної реєстрації проводити будь-які реєстраційні дії з вищевказаним майном.

За загальним правилом, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтована вірогідність утруднення або неможливість виконання майбутнього рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову. Відтак, забезпечення позову у господарському процесі застосовується з метою забезпечення виконання судового рішення.

Обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає в доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. Доказування повинно здійснюватись за загальними правилами, відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України. Крім того, особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна довести адекватність засобу забезпечення позову.

Забезпечення позову врегульовано главою 10 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ст. 136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ст. 137 ГПК України, позов забезпечується шліхом: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Необхідною умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача (відповідачів) на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як гарантія реального виконання рішення суду.

Пунктом 1 Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" встановлено, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

За приписами п. 3 Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року №16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову", умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо).

Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

При цьому, сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Крім цього, вирішуючи питання про забезпечення позову та виходячи з приписів статей 13, 15, 74 ГПК України (змагальність сторін та пропорційність у господарському судочинстві, обов`язок доказування і подання доказів), господарський суд також має здійснити оцінку обґрунтованості доводів протилежної сторони (відповідача) щодо відсутності підстав та необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову з урахуванням зокрема того, чи порушує вжиття відповідних заходів забезпечення позову (у вигляді заборони третім особам вчиняти певні дії щодо предмета спору тощо) права відповідача або вказаних осіб, а відповідно чи порушується при цьому баланс інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу та яким чином; чи спроможний відповідач фактично (реально) виконати судове рішення в разі задоволення позову, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав та чи спроможний позивач захистити їх в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду, якщо захід забезпечення позову не буде вжито судом.

Отже, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Відповідно до ст. 13 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Тягар доказування (доведення обставин справи) покладається законом на сторону, яка висуває певні вимоги або заявляє заперечення. І в даному випадку цей обов`язок позивачем не виконаний, оскільки ним не доведено належними та допустимими доказами ті обставини, на які він посилається в обґрунтування поданої заяви про забезпечення позову.

Дослідивши наведені заявником обґрунтування та подані докази, в обґрунтування заяви про забезпечення позову, суд дійшов висновку, що позивачем не наведено достатніх обґрунтувань та не надано належних доказів на підтвердження того, що невжиття заходів забезпечення позову у запропонований позивачем спосіб може утруднити чи зробити неможливим виконання у майбутньому рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Суд також вважає, що позивачем не надано належних доказів на підтвердження здійснення відповідачем-2 дій, які спрямовані на виведення з власності спірного нерухомого майна.

Заявивши про вжиття заходів забезпечення позову, зазначивши з посиланням на норми ГПК України, про право суду вжити заходів забезпечення позову, позивач не довів обставин, які можуть кваліфікуватися підставами для заходу до забезпечення позову.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

З огляду на викладене, оскільки заявником не надано документального підтвердження того, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду, а тому заява позивача про вжиття заходів до забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 136, 137, 140, 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд,

п о с т а н о в и в:

1. Задовольнити клопотання ліквідатора СТОВ "Ізумрудний" арбітражного керуючого Добровольського А.П. про відстрочення сплати судового збору за подання заяви про забезпечення позову до прийняття рішення по справі.

2. Відмовити ліквідатору СТОВ "Ізумрудний" арбітражному керуючому Добровольському А.П. у задоволені заяви про забезпечення позову (вх. № 3253/21 від 21.10.2021).

3. Копію ухвали направити позивачу.

Ухвала набирає законної сили у відповідно до приписів ст. 235 ГПК України, після її підписання та може бути оскаржена в порядку ст.ст. 254, 255, 256 ГПК України.

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі зі сторінки на офіційному вебпорталі "Судова влада України" за наступною адресою: http://ks.arbitr.gov.ua.

Ухвалу підписано 22.10.2021.

Суддя С.В. Нікітенко