ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
06 жовтня 2021 рокуСправа № 921/555/17-г/14
Господарський суд Тернопільської області у складі судді Руденка О.В. розглянувши скарги №б/н (вх. №7442) від 09.09.2021 та №б/н (вх. №7654) від 16.09.2021 Комунального підприємства Тернопільської обласної ради "Тернопільська обласна аптека №78" про визнання незаконними дій державного виконавця Хомик Ю.М. та скасування постанови державного виконавця про відновлення виконавчого провадження від 31.08.2021; визнання незаконними дій заступника начальника Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції-начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Тернопільській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Хічія А. та в. о. начальника відділу державної виконавчої служби у м. Тернополі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Кущака В., скасування постанов від 19.08.2021 №2/9/1 про результати перевірки виконавчого провадження, про закінчення виконавчого провадження від 09.07.2021 та про результати перевірки законності виконавчого провадження від 30.08.2021 №44/01
у справі
за позовом позивача 1 Комунального підприємства "Підприємство матеріально-технічного забезпечення Тернопільської міської ради"
позивача 2 Управління обліку та контролю за використанням комунального майна Тернопільської міської ради
до відповідача Комунального підприємства Тернопільської обласної ради "Тернопільська обласна аптека №78"
третя особа 1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивачів - Тернопільська міська рада
за участю представників:
скаржника: Гаврищук В.В. - адвокат;
позивача 1: Фляк О.О. - директор;
позивача 2: Сухарська А.В.- представник;
третя особа 1: Лукащук В.М.- представник;
ДВС: Хічій А.М.- представник, Кущак В.Б.- представник; Хомик Ю.М.- представник
В провадженні Господарського суду Тернопільської області перебувала справа за позовом Комунального підприємства "Підприємство матеріально-технічного забезпечення Тернопільської міської ради" та Управління обліку та контролю за використанням комунального майна Тернопільської міської ради до відповідача Комунального підприємства Тернопільської обласної ради "Тернопільська обласна аптека №78", третя особа 1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивачів - Тернопільська міська рада, третя особа 2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Тернопільська обласна рада про зобов`язання звільнити нежитлове приміщення комунальної власності.
Комунальне підприємство Тернопільської обласної ради "Тернопільська обласна аптека №78" звернулось 10.09.2021 до Господарського суду Тернопільської області зі скаргою б/н (вх. №7442) від 09.09.2021, у якій просить суд визнати незаконними дії державного виконавця Хомик Ю.М., скасувати постанову державного виконавця від 31.08.2021 про відновлення виконавчого провадження від 31.08.2021. Ухвалою суду від 13.09.2021 для її розгляду призначено судове засідання.
В подальшому, Комунальне підприємство Тернопільської обласної ради "Тернопільська обласна аптека №78" звернулось до Господарського суду Тернопільської області зі скаргою б/н (вх. №7654) від 16.09.2021, у якій просить суд визнати незаконними дії заступника начальника Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції-начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Тернопільській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Хічія А. та в. о. начальника відділу державної виконавчої служби у м. Тернополі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Кущака В., скасувати постанови від 19.08.2021 №2/9/1 про результати перевірки виконавчого провадження, про закінчення виконавчого провадження від 09.07.2021 та про результати перевірки законності виконавчого провадження від 30.08.2021 №44/01.
Ухвалою суду від 20.09.2021 зазначені скарги об`єднано в одне провадження.
В обґрунтування поданих скарг аптечний заклад посилається на те, що постанова від 31.08.2021 про відновлення виконавчого провадження не містить мотивувальної частини, а в її резолютивній частині не зазначено строк і порядок її оскарження. окрім цього, постанова про результати перевірки виконавчого провадження від 19.08.2021, як і проведення самої перевірки не ґрунтуються на вимогах ст.74 Закону України "Про виконавче провадження". Крім цього, спірні постанови надіслані боржнику лише 08.09.2021.
Представник стягувача у судовому засідання проти поданих скарг на дії органу ДВС заперечив.
Представник Управління обліку та контролю за використанням комунального майна проти скарг заперечив з підстав, викладених у поясненнях №б/н (вх. №7819) від 21.09.2021. Вважає дії державних виконавців правомірними, та вказує, що саме боржник зобов`язаний утриматися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення. Зазначає, що ні Законом України "Про виконавче провадження", ні Інструкцією з організації примусового виконання рішень не встановлено вимог щодо того, яким чином повинна викладатись мотивувальна частина постанови. На виконавця лише покладено обов`язок зазначити мотиви, з яких він прийняв відповідне рішення. Крім цього, скарга не містить обґрунтованих доводів з посиланням на додані до неї докази, які можуть підтвердити факт неповідомлення боржника у строк, встановлений законодавством, як і не містить жодних пояснень з приводу того, в чому полягає порушення закону.
Повноважний представник боржника у судове засідання прибув та підтримав подані скарги у повному обсязі.
Розглянувши скарги та додані до неї матеріали, господарським судом встановлено наступне.
Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 14.11.2017 позовні вимоги задоволено, зобов`язано КП Тернопільської обласної ради "Тернопільська обласна аптека №78" звільнити індивідуально визначене майно комунальної власності та стягнуто судовий збір у розмірі 1600 грн., про що господарським судом видано відповідні накази.

Зазначені виконавчі документи перебували на виконанні у Тернопільському міському відділі державної виконавчої служби Південно - Західного (м. Івано-Франківськ) міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Відповідно до ст.ст. 3, 4, 24, 25, 26 Закону України "Про виконавче провадження" (далі - Закон) державним виконавцем 21.12.2018 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, якою боржника зобов`язано виконати рішення суду протягом 10 робочих днів, тобто в термін, визначений ст. 26 Закону.

Оскільки вимоги про добровільне виконання рішення суду боржник не виконав, 11.05.2021 року державний виконавець розпочав примусове виконання наказу суду про звільнення спірного приміщення.

Так, в період з 21.05.2021 по 08.06.2021 було проведено опис майна, що знаходиться за адресою вул. Руська, 23. м. Тернопіль, про що складено відповідні постанови.

Крім того, 08.06.2021 державним виконавцем встановлено, що договору про передачу наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів, так як і акту приймання-передачі приміщення не укладалось, про що складено акт державного виконавця.

Керуючись ст. 32 Закону виконавцем 08.06.2021 винесено постанову про відкладення проведення виконавчих дій до 24.06.2021.

Виконавчі дії, що учинялися державними виконавцями під час здійснення виконавчого провадження №57963748 щодо виконання наказу Господарського суду Тернопільської області від 21.12.2018 у справі №921/555/17-г/14, неодноразово оскаржувалися боржником - Комунальним підприємством Тернопільської обласної ради "Тернопільська обласна аптека №78".

Так, зокрема, ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 24.06.2021 у задоволенні скарг Комунального підприємства Тернопільської обласної ради "Тернопільська обласна аптека №78" (вх.№4853 від 08.06.2021), (вх.№4995 від 10.06.2021), (вх.№4997 від 11.06.2021), (вх.№4998 від 12.06.2021) та (вх.№5070 від 14.06.2021), розгляд яких було об`єднано в одне провадження відмовлено.

У вказаних скаргах скаржник просив суд визнати незаконними дії державних виконавців Хомик Ю.М. та Рудої О.М., скасувати постанови державних виконавців від 21.05.2021, 24.05.2021, 25.05.2021, 26.05.2021, 27.05.2021, 28.05.2021, 31.05.2021, 01.06.2021, 02.06.2021, 03.06.2021, 04.06.2021, 07.06.2021, 08.06.2021 про опис та арешт майна та зобов`язати державних виконавців відновити право власності на описане, згідно постанови про опис та арешт майна.

Також, 19.07.2021 Господарським судом Тернопільської області розглянуто та відмовлено у задоволенні скарги боржника КП "Тернопільська обласна аптека №78" (вх.№5612 від 05.07.2021) про визнання незаконними дій державного виконавця Рудої О.М., Хомик Ю.М. та начальника Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Банаха В.Д. щодо вилучення з приміщення КП Тернопільської обласної ради "Тернопільська обласна аптека №78" лікарських засобів та передачі їх на зберігання КНП "Міська комунальна лікарня №3" Тернопільської міської ради.

Вказаною ухвалою, серед іншого, встановлено, що 24.06.2021 головною медичною сестрою КНП "Міська комунальна лікарня №3" Запорожець Тетяною Миколаївною здійснено опис наркотичних засобів, психотропних, сильнодіючих речовин та прекурсорів, що знаходилися в приміщенні Тернопільської обласної аптеки №78 за адресою м. Тернопіль, вул. Руська, 23. Вона ж і вилучила згадані засоби, речовини та прекурсори для їх транспортування до відділення анестезіології та інтенсивної терапії за адресою м. Тернопіль, вул. Волинська, 40, для належного подальшого їх зберігання, що знайшло своє відображення в акті державного виконавця. Того ж дня, 24.06.2021, описано майно боржника - медичні препарати котрі не є наркотичними засобами, психотропними, сильнодіючими речовинами чи прекурсорами, та передане на відповідальне зберігання представнику стягувача Фляк О.О.

Судом констатовано, що заява боржника про некоректне вилучення наркотичних засобів, психотропних, сильнодіючих речовин та прекурсорів з приміщення аптеки повністю спростована матеріалами справи. Підстав для визнання дій державного виконавця незаконними немає.

Господарським судом Тернопільської області 19.08.2021 у задоволенні скарги боржника №б/н від 27.07.2021 (вх. №6310 від 02.08.2021) також відмовлено. При цьому судом відхилено посилання скаржника на те, що власником приміщення є Тернопільська обласна рада. Судом також зазначено, що рішення суду від 14.11.2017 у справі №921/555/17-г/14 набрало законної сили, на даний час не змінене, і не скасоване, а отже є обов`язковим до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Оспорювати (ставити під сумнів) на стадії розгляду скарги на дії державного виконавця факт належності майна, яке боржник зобов`язаний звільнити та передати по акту приймання-передачі стягувачеві, визначеному у рішенні, яке набрало законної сили, та наказі господарського суду у даній справі, недоречно.

Вище перелічені судові рішення від 24.06.2021, 19.07.2021 та 19.08.2021 боржником оскаржені та на даний час апеляційні скарги перебувають на розгляді у Західному апеляційному господарському суді.

09.07.2021 головним державним виконавцем Хомик Ю.М. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження (ВП №57963748), у якій зазначено, що станом на 09.07.2021 рішення суду №921/555/17-г/14 в частині звільнення індивідуально визначеного майна комунальної власності - нежитлових приміщень , площею 633,7 кв. м. за адресою м. Тернопіль, вул. Руська, 23, державним виконавцем виконано. Це підтверджується постановами від: 21.05.2021; 24.05.2021; 25.05.2021; 26.05.2021; 27.05.2021; 28.05.2021; 31.05.2021; 01.06.2021; 02.06.2021; 03.06.2021; 04.06.2021; 07.06.2021; 08.06.2021; 24.06.2021. Водночас, станом на 09.07.2021 рішення суду №921/555/17-г/14 в частині передачі спірного майна по акту приймання - передачі позивачу-1 не виконано, оскільки його неможливо виконати без участі керівника боржника.

06.07.2021 державним виконавцем зроблено повідомлення в поліцію про вчинення кримінального правопорушення керівником боржника (номер кримінального провадження 0000952).

В подальшому, до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Тернопільській області Південно - Західного міжрегіонального управління Міністерство юстиції (м. Івано-Франківськ) надійшло доручення Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 22.07.2021 №38021/61075-16-21/20.4.2/ щодо проведення перевірки матеріалів виконавчого провадження №57963748, боржником за яким є КП Тернопільської обласної ради "Тернопільська обласна аптека№78" на предмет його законності.

Виконуючи дане доручення, провадження № 57963748 постановою №2/19/1 від 06.08.2021 витребувано з відділу державної виконавчої служби у м. Тернополі до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Тернопільській області Південно - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та отримано останнім 10.08. 2021.

Перевірка проведена у період з 10.08.2021 по 19.08.2021. За її наслідками винесено постанову №2/19/1 від 19.08.2021.

Таким чином, підставою проведення перевірки 30.08.2021 в. о. начальником відділу державної виконавчої служби у м. Тернополі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Кущаком В. слугувала постанова від 19.08.2021 №2/19/1 про результати перевірки виконавчого провадження №57963748, якою зобов`язано останнього вжити заходів щодо проведення державним виконавцем виконавчих дій у виконавчому провадженні №57963748 у відповідність із вимогами Закону України "Про виконавче провадження".

Постановою №44/01 від 30.08.2021 про результати перевірки законності виконавчого провадження скасовано постанову виконавця від 09.07.2021 про закінчення виконавчого провадження та зобов`язано державного виконавця Хомик Ю.М. в термін до 07.09.2021 вжити заходів щодо проведення виконавчих дій у виконавчому провадженні №57963748 у відповідності до Закону України "Про виконавче провадження".

Як наслідок, виконавцем Хомик Ю.М. винесено постанову від 31.08.2021 про відновлення виконавчого провадження.

Дослідивши подані докази, заслухавши повноважних представників учасників справи, суд дійшов висновку, що у задоволенні скарг слід відмовити з наступних підстав.

Як передбачено ч. 1 ст. 339 ГПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього кодексу, порушено їхні права.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист, яка охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12. 2012 №18-рп/2012).

Умови і порядок виконання рішень судів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначаються Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ст. 1 цього нормативно - правового акту виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів, які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню .

Згідно з частинами 1, 2 ст. 18 Закону державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених Законом України "Про виконавче провадження" заходів примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, при цьому державний виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Зі змісту ч.1 ст. 13 Закону вбачається, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно частини 2 статті 66 Закону, у разі невиконання боржником рішення про його виселення самостійно державний виконавець виконує його примусово.

Примусове виселення полягає у звільненні приміщення, зазначеного у виконавчому документі, від боржника, його майна, домашніх тварин та у забороні боржнику користуватися цим приміщенням. Примусовому виселенню підлягають виключно особи, зазначені у виконавчому документі.

Якщо виконання рішення здійснюється за відсутності боржника, державний виконавець зобов`язаний провести опис майна. Описане майно передається для відповідального зберігання стягувану або іншій особі, визначеній державним виконавцем.

Згідно матеріалів виконавчого провадження №57963748 з виконання рішення Господарського суду в справі №921/555/17-г/14 встановлено, що примусове виконання рішення здійснювалось за відсутності боржника; боржник перешкоджав проведенню виконавчих дій; державний виконавець провів опис спірного майна, що підтверджується відповідними постановами, та передав його на зберігання стягувачу.

В силу п. 11 ч. 1 ст. 39 Закону виконавче провадження підлягає закінченню у разі: надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 63 цього Закону, а саме: у разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

З посиланням на зазначену правову норму державним виконавцем Хомик Ю.М. 09.07.2021 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, а наказ від 21.12.2018 №921/555/17-г/14 надіслано Господарському суду Тернопільської області.

За ч.1 ст.74 Закону рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ч.3 ст.74 Закону начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов`язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або виконавець з власної ініціативи чи за заявою сторони виконавчого провадження може виправити допущені у процесуальних документах, винесених у виконавчому провадженні, граматичні чи арифметичні помилки, про що виноситься відповідна постанова.

Керівник вищого органу державної виконавчої служби у разі виявлення порушень вимог закону визначає їх своєю постановою та надає доручення начальнику відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, щодо проведення дій, передбачених абзацами другим і третім цієї частини.

Тобто диспозиція статті 74 Закону не тільки врегульовує порядок та строки подачі скарги на дії чи бездіяльність державного виконавця, а також встановлює порядок контролю керівника органу державної виконавчої служби у виконавчому провадженні.

Сам порядок проведення перевірок законності виконавчого провадження регламентований Розділом XII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 29.09.2016 № 2832/5 (далі Інструкція).

У пункті 1 Розділу XII Інструкції перелічено особи, які мають право перевірити законність виконавчого провадження, зокрема начальник відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України - виконавче провадження, що перебуває (перебувало) на виконанні у цьому відділі; начальник управління державної виконавчої служби - виконавче провадження, що перебуває (перебувало) на виконанні у відділі примусового виконання рішень цього управління та відділах державної виконавчої служби, що йому підпорядковані.

Згідно із пунктом 2 Розділу XII Інструкції, посадові особи, зазначені у пункті І цього розділу, можуть проводити перевірку законності виконавчого провадження за дорученням керівника вищого органу державної виконавчої служби та з власної ініціативи.

Посадові особи, зазначені в абзацах третьому, п`ятому та шостому пункту 1 цього розділу, можуть проводити перевірку законності виконавчого провадження також за скаргою стягувача та інших учасників виконавчого провадження (крім боржника), а посадові особи, зазначені в абзацах другому та третьому пункту 1 цього розділу, - за скаргою на дії та бездіяльність начальника органу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Доручення керівника вищого органу державної виконавчої служби про проведення перевірки законності виконавчого провадження надається в письмовій формі.

Згідно пункту 3 Розділу XII Інструкції, перевірка законності виконавчого провадження посадовими особами, зазначеними в абзацах другому та четвертому пункту 1 цього розділу, проводиться на підставі матеріалів виконавчого провадження або їх копій, які підлягають витребуванню з відповідного органу державної виконавчої служби.

Про проведення перевірки виконавчого провадження та витребування його матеріалів відповідною посадовою особою виноситься вмотивована постанова.

Таким чином, відповідно до статті 74 Закону, посадові особи, зазначені у пункті 1 розділу XII Інструкції, можуть проводити перевірку законності виконавчого провадження за дорученням керівника вищого органу державної виконавчої служби та з власної ініціативи, що спростовує твердження Комунального підприємства Тернопільської обласної ради "Тернопільська обласна аптека №78" щодо неправомірності проведення заступником начальника Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції - начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Тернопільській області Хічієм А. та в.о. начальника відділу ДВС у місті Тернополі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Кущаком В.Б. перевірки виконавчого провадження без скарги учасника виконавчого провадження.

Як наслідок. суд констатує, що дії щодо проведення перевірки виконавчого провадження №57963748 за дорученням керівника вищого рівня та винесення постанови №2 від 19.08.2021 про результати перевірки виконавчого провадження №57963748 вчинені у відповідності та з дотриманням вимог статті 74 Закону та Розділу XII Інструкції.

Перевіркою встановлено, що державними виконавцем відповідно до резолютивної частини рішення суду в справі №921/555/17-г/14, проведено фактичне виселення боржника, яке полягає в тому, що спірне приміщення було реально повністю звільнене від боржника та його майна, з повною забороною (боржнику) користуватися цим приміщенням. Як наслідок, стягувачу повернута повна, реальна, безперешкодна можливість користування та розпоряджання своїм майном і таке звільнення та повернення приміщення носить реальний та безспірний характер. Такі кваліфікуючі ознаки вимагають закінчення виконавчого провадження за пунктом 9 частиною 1 статті 39 Закону, а не за пунктом 11 частини 1 статті 39 Закону.

Належним доказом вжиття усіх передбачених Законом заходів з примусового виконання рішення суду, що свідчить про повноту виконавчих дії, є повне виконання рішення суду. Невиконання рішення суду, яке набрало законної сили, свідчить про неповноту виконавчих дії, що є недопустимим з огляду на положення ст. 129-1 Конституції України щодо обов`язковості судових рішень.

Оскільки примусове виконання рішень в Україні покладається па державну виконавчу службу, яка зобов`язана вживати передбачених Законом України "Про виконавче провадження" заходів щодо примусового виконання рішень, державний виконавець приймаючи рішення про закінчення виконавчого провадження в зв`язку із неможливістю виконання діяв із порушенням вказаного Закону та прийняв неправомірне рішення.

В результаті проведеної перевірки постановою №44/01 від 30.08.2021 скасовано постанову виконавця від 09.07.2021 про закінчення виконавчого провадження та зобов`язано державного виконавця Хомик Ю.М. в термін до 07.09.2021 вжити заходів щодо проведення виконавчих дій у виконавчому провадженні №57963748 у відповідності до Закону України "Про виконавче провадження".

Як наслідок, головним державним виконавцем Хомик Ю.М. винесено постанову від 31.08.2021 про відновлення виконавчого провадження ВП №57963748.

Скаржник стверджує, що вказана постанова не містить відомості про строк оскарження та органу, до якого належить подати скаргу, не містить мотивувальної частини. Крім цього, постанова була одержана боржником лише 08.09.2021, чим порушено вимоги ст.19 Закону України "Про виконавче провадження".

З даного приводу суд зазначає, що обов`язкові реквізити, які повинна містити постанова, як окремий документ, визначені у п.7 розділу 1 Інструкції з організації примусового виконання рішень. Зокрема, мотивувальну частину із зазначенням мотивів, з яких виконавець прийняв відповідне рішення (дійшов певних висновків), і посилання на норму закону, на підставі якого винесено постанову; резолютивну частину із зазначенням: прийнятого виконавцем рішення; строку і порядку оскарження постанови.

Як вбачається зі змісту постанови від 31.08.2021 про відновлення виконавчого провадження остання прийнята у відповідності до ст.41 Закону України "Про виконавче провадження", з огляду на те, що постановою №44/01 про результати перевірки законності виконавчого провадження №57963748 від 30.08.2021 в.о. начальника Відділу Кущаком В.Б. було скасовано постанову про закінчення виконавчого провадження від 09.07.2021, винесену згідно п.11 ч.1 ст.39 Закону України "Про виконавче провадження".

Згідно зі ст.41 Закону України "Про виконавче провадження" у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

Крім того, у п.4 спірної постанови вказано, що вона може бути оскаржена у порядку та строки встановлені Законом України "Про виконавче провадження".

В силу вказівок ч.5 ст.74 Закону рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Суд констатує, що у даному випадку постанова про відновлення виконавчого провадження, винесена у відповідності до норм чинного законодавства та повністю відповідає вимогам ст.41 Закону.

Також суд звертає увагу на те, що ні Закон України "Про виконавче провадження", ні Інструкція з організації примусового виконання рішень не містять чітких вимог щодо порядку викладання мотивувальної частини постави та її змісту, а лише покладають обов`язок на виконавця мотивувати прийняте ним рішення щодо вчинення відповідної виконавчої дії.

У зв`язку з наведеними фактичними обставинами, суд дійшов висновку, що твердження заявника щодо винесення спірної постанови з порушенням вимог законодавства, що регламентує спірні правовідносини, є необґрунтованим.

Статтею 129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Європейський суд з прав людини неодноразово звертав увагу на те, що виконання рішення, ухваленого тим чи іншим судом, треба розглядати як невід`ємну складову судового розгляду, як цього вимагає положення статті 6 Конвенції, у якому йдеться про необхідність забезпечення справедливого судового процесу.

А відсутність у стягувача можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право мирного володіння майном, як це передбачено першим реченням першого пункту статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (справа "Гвоздецький проти України", заява № 28070/04, рішення від 15.10.2009; справа "Ясіунен проти Литви", заява № 41510/98, рішення від 06.03.2003; справа "Бурдов проти Росії", заява №59498/00, рішення від 07.05.2002).

При цьому, у справі "Іммобільяре Саффі проти Італії" Європейський суд з прав людини відзначив, що затримка у виконанні судового рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яка захищається п. 1 ст. 6 Конвенції, у зв`язку із чим саме на державі лежить позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як в теорії, так і на практиці.

Відповідно до ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Оскільки в ході судового розгляду не було встановлено обставин, які б свідчили про порушення посадовими особами Державної виконавчої служби законодавства або перевищень ними власних повноважень, судом критично оцінюються доводи скаржника щодо цього.

При цьому слід зазначити, що решта долучених до матеріалів справи доказів були ретельно досліджені судом, однак наведених вище висновків вони не спростовують.

В свою чергу, аналізуючи питання обсягу дослідження доводів сторін та їх відображення у судовому рішенні, суд спирається на висновки, яких дійшов Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.07.2006 у справі "Проніна проти України". Європейський суд з прав людини, зокрема, зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 234, 339, 342-345 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні скарг Комунального підприємства Тернопільської обласної ради "Тернопільська обласна аптека №78" №б/н (вх. №7442) від 09.09.2021 та №б/н (вх. №7654) від 16.09.2021 відмовити.

Ухвала господарського суду набирає законної сили з моменту підписання суддею в порядку ст. 235 Господарського процесуального кодексу України. Ухвала господарського суду оскаржується в порядку та строки, визначені ст.ст.254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Учасники справи можуть отримати інформацію по справі на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб - адресою: https://te.court.gov.ua/sud5022.

Повний текст ухвали складено 19.10.2021.

Суддя О.В. Руденко