ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" жовтня 2021 р. Справа №914/1618/21

Західний апеляційний господарський суд в складі колегії суддів:

головуючий суддя Желік М.Б.

судді Орищин Г.В.

Галушко Н.А.

за участю секретаря судового засідання Гуньки О.П.

розглянувши апеляційну скаргу Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області №10.0-1370 кс від 10.08.2021 (вх.№01-05/2788/21 від 16.08.2021)

на ухвалу Господарського суду Львівської області від 28.07.2021 (суддя Березяк Н.Є., повний текст складено 28.07.2021)

у справі №914/1236/21

за позовом Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області, м. Харків

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Кондор Логістік, м. Львів

про: стягнення коштів в сумі 466 803,22, з яких: 356749,08 грн. основного боргу, 17065,31 грн. пені, 72063,30 грн. штрафу, 17055,05 грн. інфляційні витрати, 3870,48 грн 3 % річних,

за участю представників: не з`явились

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 28.07.2021 у справі №914/1618/21 відмовлено Головному управлінню Держпродспоживслужби в Харківській області у задоволенні заяви про забезпечення позову від 23.07.2021 №10.0-598НС-21 (вх.№3070/21 від 27.07.2021).

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, скаржник звернувся до Західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали та скасувати ухвалу Господарського суду Львівської області від 28.07.2021 у справі №914/1618/21 та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.08.2021 справу розподілено колегії суддів Західного апеляційного господарського суду у складі: Желік М.Б. - головуючий суддя, члени колегії Орищин Г.В., Галушко Н.А.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 19.08.2021 відкрито апеляційне провадження та призначено розгляд справи на 15.09.2021.

15.09.2021 розгляд справи не відбувся у зв`язку з перебуванням у відпустці члена колегії судді Орищин Г.В.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 20.09.2021 розгляд справи призначено на 06.10.2021.

В судове засідання 06.10.2021 сторони явки повноважних представників в судове засідання не забезпечили, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. Відповідач правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Відповідно до ч.12 ст.270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. Відповідно до ч.3 ст.263 ГПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Враховуючи те, що явка учасників справи в судове засідання не визнавалась судом обов`язковою, учасники справи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, клопотань про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу без участі представників сторін за наявними матеріалами.

Відповідно до ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, взявши до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, колегія суддів дійшла висновку про те, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню, а відтак оскаржувану ухвалу слід залишити без змін, з огляду на наступне.

В провадженні Господарського суду Львівської області перебуває справа за позовом Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кондор Логістік» про стягнення коштів в сумі 466 803,22, з яких: 356749,08 грн. основного боргу, 17065,31 грн. пені, 72063,30 грн. штрафу, 17055,05 грн. інфляційні витрати, 3870,48 грн 3 % річних.

27.07.2021 до суду надійшла заява Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти в межах заявлених позовних вимог банківському рахунку ТзОВ «Кондор Логістік», а у разі недостатності грошових коштів для забезпечення позову на зазначеному позивачем розрахунковому рахунку відповідача, накласти арешт на грошові кошти відповідача, що знаходяться на інших рахунках.

На обґрунтування заяви позивач вказує, що 28.09.2020 за результатами проведення процедури закупівлі, між позивачем як замовником та ТзОВ «Кондор Логістик» як постачальником було укладено договір про закупівлю №173, відповідно до якого відповідач зобов`язався поставити позивачу товар - Бензин А-95, шляхом передачі талонів та/або скретч-карток, а позивач зобов`язувався прийняти і оплатити такий товар. Відповідно до видаткових накладних №81020/3 від 08.10.2020, №231020/3 від 23.10.2020, №201120/2 від 24.11.2020, №2212220/3 від 22.11.2020 відповідач передав позивачу талони у загальній кількості на 25000 (п`ять тисяч) літрів Бензину А-95 на загальну суму 486000,00 грн., які позивачем оплачено у повному обсязі згідно з платіжними дорученнями №821 від 15.10.2020, №877 від 28.10.2020, №1164 від 28.12.2020, №1039 від 30.12.2020 та № 1222 від 29.12.2020.

Як стверджує позивач, за період з жовтня по грудень 2020 використано 6648,71 л на загальну суму 129250,92 грн. Вартість недопоставленого товару становить 356749,08 грн.

З огляду на ті обставини, що відповідач в порушення умов договору не виконує своїх зобов`язань за договором №173 від 28.09.2020, оплата по якому здійснена за рахунок коштів державного бюджету, заявник просить вжити заходи забезпечення позову. Таким чином, враховуючи явні ознаки фінансової нестабільності відповідача, на думку позивача, невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити або навіть унеможливити виконання рішення суду та ефективний захист порушених прав позивача, за захистом яких він звертається до суду.

Постановляючи оскаржену ухвалу про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову, місцевий господарський суд дійшов висновку, що у матеріалах справи відсутні та заявником суду не надані докази того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявника, за захистом яких він звернувся.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, не приділив уваги всім аспектам, через які було подано заяву про забезпечення позову, та як наслідок, постановив необґрунтовану ухвалу.

Так, скаржник зазначає, що сума основного боргу в розмірі 356749,08 грн. складається з коштів, перерахованих Головним управлінням Держпродспоживслужби в Харківській області на рахунок відповідача на виконання умов договору №173 від 28.09.2020 про закупівлю товарів за державні кошти. Апелянт вважає, що розмір заборгованості, а також та обставина, що заборгованість виникла за договором №173 від 28.09.2020, оплата за яким здійснена за рахунок коштів державного бюджету, вказує на наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову.

Також, на думку апелянта, слід взяти до уваги, що ТзОВ «Кондор Логістик» здійснює діяльність на власний розсуд та ризик, відповідно не можна виключати його можливу неспроможність виконання рішення суду щодо стягнення грошових коштів.

За інформацією щ офіційного веб-порталу «Судова влада України», у провадженні Господарського суду Львівської області перебуває низка справ з позовами до ТзОВ «Кондор Логістик» - №914/588/21, №914/1629/21, №914/86/19, №920/130/21, №914/2237/21, №914/1485/21, №924/752/19, №914/658/21 та інші). Наведене дає підстави вважати, що з боку відповідача можливе ухиляння від виконання рішення суду та подальше порушення договірних відносин, несплата грошових коштів, що може істотно ускладнити або унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, поновлення порушених прав, за захистом яких звернулось Головне управління Держпродспоживслужби в Харківській області.

Колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що згідно із частиною першою статті 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Положення статті 136 ГПК України пов`язують вирішення питання про забезпечення позову з обґрунтуванням обставин необхідності такого забезпечення у контексті положень статті 73 ГПК України, яке (забезпечення) застосовується як гарантія задоволення вимог позивача. Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, наявне у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитися за кількістю або погіршитися за якістю на момент виконання рішення.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, позивач повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову. Про обов`язковість належного обґрунтування підстав вжиття заходів забезпечення позову зазначено у постанові Верховного Суду від 03.04.2020 у справі №904/4511/19.

Отже, в кожному конкретному випадку, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суду належить встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника. Подібна правова позиція висловлена, зокрема, у постанові Верховного Суду від 13.01.2020 у справі №922/2163/17.

Водночас, вирішуючи питання про забезпечення позову, господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів усіх учасників; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу. Вжиті заходи забезпечення позову не повинні перешкоджати господарській діяльності учасників правовідносин.

При цьому, достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачу вчиняти певні дії.

Як вбачається, з матеріалів оскарження ухвали Господарського суду Львівської області від 28.07.2021, на підтвердження обставин, зазначених в заяві про вжиття заходів забезпечення позову, позивач не надав суду жодних доказів, у заяві покликався на докази, подані на підтвердження позовних вимог (неналежне виконання договірних зобов`язань). В апеляційній скарзі позивач також вказує на наявність великої кількості позовів до ТзОВ «Кондор Логістик».

Колегія суддів апеляційної інстанції звертає увагу апелянта на те, що умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), наявне у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитися за кількістю або погіршитися за якістю на момент виконання рішення.

Достатнім обґрунтуванням для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Предметом спору у цій справі є вимоги Головне управління Держпродспоживслужби в Харківській області про стягнення коштів у сумі 356749,08 грн., вказана заборгованість, як стверджує позивач, виникла внаслідок неналежного виконання умов договору про закупівлю товарів за державні кошти.

Колегія суддів вважає безпідставними доводи апелянта щодо наявності підстав для забезпечення позову у зв`язку із невиконанням виконання відповідачем зобов`язань за договором про закупівлю №173 від 28.09.2020, оскільки ці обставини є безпосередньо предметом позову та підлягають встановленню за результатами розгляду справи судом першої інстанції.

Також, на переконання колегії суддів, наявність інших відкритих позовних проваджень щодо відповідача не є обставиною, що беззаперечно свідчить про ухилення відповідача від виконання рішення в разі задоволення позову, а також про утруднення чи неможливість виконання такого рішення.

Інші доводи, наведені в заяві про забезпечення позову, є припущеннями позивача, що не підтверджені доказами.

Відтак, апеляційний господарський суд погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення заяви про вжиття заходів забезпечення позову.

Враховуючи встановлені обставини справи, зважаючи на те, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються матеріалами справи, беручи до уваги межі перегляду оскаржуваної ухвали, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню, а оскаржувану ухвалу слід залишити без змін.

В порядку положень ст. 129 ГПК України сплачений скаржником за подання апеляційної скарги судовий збір слід покласти на скаржника.

У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, у відповідності до положень ч.5 ст. 240 ГПК України датою ухвалення постанови у цій справі є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 86, 129, 269, 270, 275, 276, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. В задоволенні вимог Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області №10.0-1370 кс від 10.08.2021 (вх.№01-05/2788/21 від 16.08.2021) - відмовити.

2. Ухвалу Господарського суду Львівської області від 28.07.2021 у справі №914/1618/21 залишити без змін.

3. Судовий збір, сплачений за подання апеляційної скарги покласти на скаржника.

Матеріали справи повернути в місцевий господарський суд.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню.

Повний текст постанови складено 19.10.2019.

Головуючий суддя Желік М.Б.

суддя Орищин Г.В.

суддя Галушко Н.А.