ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
11.10.2021 р. Справа № 914/265/18
За заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю Смарт Фабрікс, м. Львів
про стягнення судових витрат (вх.№3925/21 від 30.09.2021 р.)
у справі № 914/265/18
за первісним позовом: Публічного акціонерного товариства Укрнафта, м. Київ
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Смарт Фабрікс, м. Львів
про стягнення 17 736 грн. 59 коп.
за зустрічним позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Смарт Фабрікс, м. Львів
до відповідача: Публічного акціонерного товариства Укрнафта, м. Київ
про стягнення 563 979 грн. 80 коп.
Суддя Морозюк А.Я.
за участю секретаря Гулкевича В.О.
від позивача (відповідач за зустрічним позовом): Данилик Т.М. - в порядку самопредставництва
від відповідача (позивач за зустрічним позовом): Мельничук В.А. адвокат
У провадженні Господарського суду Львівської області перебувала справа №914/265/18 за первісним позовом Публічного акціонерного товариства Укрнафта до Товариства з обмеженою відповідальністю Смарт Фабрікс про стягнення 17 736 грн. 59 коп., та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Смарт Фабрікс» до Публічного акціонерного товариства Укрнафта про стягнення 563 979 грн. 80 коп.
Рішенням Господарського суду Львівської області від 23.09.2021 р. у справі №914/265/18 суд вирішив первісний позов задовольнити повністю, стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Смарт Фабрікс» на користь Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» 17 736 грн. 59 коп.- штрафу та 1 762 грн. 00 коп.-судового збору., та зустрічний позов задовольнити повністю, стягнути з Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Смарт Фабрікс» 563 979 грн. 80 коп.- заборгованості (в тому числі: 446 334 грн.00 коп. - основного боргу, 81 658 грн. 59 коп. - інфляційних втрат, 35 987 грн. 21 коп. -3% річних) та 8 459 грн. 70 коп. судового збору. В порядку ч. 11 ст. 238 Господарського процесуального кодексу України провести зустрічне зарахування грошових сум, що підлягають до стягнення за первісним і зустрічним позовами, стягнувши різницю на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Смарт Фабрікс», а саме після проведення зустрічного зарахування грошових сум та судових витрат: стягнути з Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Смарт Фабрікс» 546 243 грн.21 коп.- заборгованості та 6 697 грн.70 коп.- судового збору.

У судовому засіданні 23.09.2021 р. до закінчення судових дебатів у справі представник ТзОВ «Смарт Фабрікс» заявив, що має намір реалізувати право на подання додаткових доказів щодо донесення витрат на професійну правничу допомогу упродовж 5 днів після ухвалення судового рішення.

30.09.2021 р. від ТзОВ «Смарт Фабрікс» надійшла заява про стягнення судових витрат, з доказами її надіслання на адресу ПАТ «Укрнафта» (яку здано на пошту 28.09.2021 р.), в якій заявник просить стягнути з ПАТ «Укрнафта» на користь ТзОВ «Смарт Фабрікс» 20 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Вказану заяву здано на пошту 28.09.2021 р., тобто заяву подано протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, згідно ч.8 ст. 129 ГПК України та з врахуванням ч.4 ст.116 ГПК України.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 01.10.2021 р. заяву про стягнення судових витрат призначено до розгляду в судовому засіданні на 11.10.2021 р. та повідомлено сторін про таке засідання. Явка сторін в судове засідання обов`язковою не визнавалась.

08.10.2021 р. від ПАТ Укрнафта на адресу суду надійшло заперечення від 08.10.2021 р. на заяву про стягнення судових витрат, в якому ПАТ Укрнафта просить: залишити заяву про стягнення судових витрат без розгляду; у разі ухвалення додаткового рішення-відмовити у задоволенні заяви про стягнення судових витрат.

В судовому засіданні 11.10.2021 р. представник ТзОВ «Смарт Фабрікс» підтримав заяву про стягнення судових витрат.

В судовому засіданні 11.10.2021 р. представник ПАТ Укрнафта заперечив проти заяви про стягнення судових витрат, з підстав наведених у запереченні від 08.10.2021 р. на заяву про стягнення судових витрат.

Частиною 8 ст. 129 ГПК України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 221 ГПК України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до ч. 2 ст. 221 ГПК України для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до ч.3 ст.221 ГПК України, у випадку визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Відповідно до ч. 1 та ч.3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ст. 126 ГПК України).

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ст.126 ГПК України).

Судові витрати, крім судового збору, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог(ч.4 ст.129 ГПК України).

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) (ч.8 ст.129 ГПК України).

Відповідно до ч.1 ст.26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Як вбачається з матеріалів справи, заявником надано копію Договору-доручення про надання правової допомоги від 12.04.2019 р., укладеного між ТзОВ Смарт Фабрікс (замовник) та Адвокатським об`єднанням «Гелемей і Партнери» (виконавець), відповідно до п. 1.1 якого об`єднання зобов`язується здійснити захист, представництво та надати іншу правову допомогу другій стороні - клієнту за певну винагороду (гонорар) та з відшкодуванням певних витрат, необхідних для виконання договору.

Ціна послуг, які надаються виконавцем становить 1 000 грн., за одну людино/годину роботи адвоката (п.5.1 договору).

Згідно п.5.2 обсяг наданих послуг та розмір їх оплати затверджуються сторонами в акті виконаних робіт та наданих послуг, який є підставою для розрахунків між сторонами.

Договором передбачено, що замовник зобов`язується завчасно оплачувати окремою платою фактичні видатки виконавця, пов`язані з виконанням роботи, визначеної в розділі 2 цього договору. Замовник сплачує на рахунок виконавця аванс обумовлений в окремій угоді погодження вартості правової допомоги протягом трьох банківських днів з моменту підписання договору. Кінцевий розрахунок за виконання обумовлених договором послуг замовник здійснює упродовж трьох банківських днів з моменту підписання акта виконаних робіт (п.5.4-5.6 договору).

Відповідно до положень статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

З огляду на предмет договору, об`єктом оплати за договором є надані адвокатом юридичні послуги, зокрема, у зв`язку із вирішенням спору в суді першої інстанції.

Згідно ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Актом приймання-передачі послуг з правничої допомоги від 24.09.2021 р. сторони підтвердили, що виконавцем надано замовнику правничу допомогу в кількості 20 людино/годин за ціною 1 000 грн за 1 людино/годину на загальну суму 20 000 грн. 00 коп., а саме: підготовка заяви про збільшення позовних вимог за зустрічним позовом - 3 000 грн., підготовка додаткових пояснень по справі від 14.06.2021 р. - 2 000 грн., підготовка заперечень на клопотання про зупинення провадження у справі від 03.08.2021 р. - 2 000 грн., підготовка додаткових пояснень по справі за отриманими додатковими доказами ПАТ «Укрнафта» від 03.08.2021 р. - 4 000 грн., підготовка, оформлення і долучення до матеріалів справи додаткових доказів, які не подані ПАТ «Укрнафта» - 2 000 грн., підготовка заяви про зменшення позовних вимог - 1 000 грн., представництво інтересів у судових засіданнях Господарського суду Львівської області а саме - 26.06.2019 р., 03.07.2019 р., 15.06.2021 р., 12.08.2021р., 09.09.2021р., 23.09.2021р., - 6 000 грн.

Представництво інтересів ТзОВ «Смарт Фабрікс» здійснювалось адвокатом Мельничуком В.А. на підставі ордеру про надання правової допомоги ЛВ№159879 від 12.04.2019 р. та свідоцтва про право зайняття адвокатською діяльністю №1784 від 30.11.2010 р. (том.2,а.с.65,66). Представник ТзОВ «Смарт Фабрікс» брав участь у шести засіданнях. Подані документи від ТзОВ «Смарт Фабрікс» підписані адвокатом Мельничуком В.А.

При винесенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема у рішеннях у справах: East/West Alliance Limited проти України зазначено, що заявник має право на компенсацію судових витрат та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обгрунтованим; Лавенто проти Латвії від 28.11.2002 р. зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Верховний Суд у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду в своїй постанові від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 дотримується позиції, що загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 129 ГПК України. Водночас у частині п`ятій наведеної норми встановлено критерії, за якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від зазначеного загального правила під час вирішення питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Відповідно до частини п`ятої статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Отже, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, визначеними частинами п`ятою - сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами п`ятою - сьомою, дев`ятою статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні здійснених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та, відповідно, не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду Верховного Суду від 18.03.2021 у справі №910/15621/19.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, постанова Касаційного господарського суду Верховного Суду від 01.06.2018 у справі N 904/8478/16).

Як убачається з аналізу судових рішень Верховного Суду, сторона у справі, крім заяви про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, поданої відповідно до частин четвертої, п`ятої статті 126 ГПК України, має право подати заперечення щодо розподілу (співмірності) судових витрат (постанова Касаційного господарського суду Верховного Суду від 03.10.2018 у справі № 910/23017/17, додаткова постанова КГС ВС від 27.06.2018 у справі № 911/1803/17).

Як зазначено в постановах Касаційного господарського суду Верховного Суду від 20.11.2018 у справі № 910/23210/17, від 13.02.2019 у справі № 911/739/15, від 01.08.2019 у справі № 915/237/18, для включення всієї суми гонорару до відшкодування за рахунок позивача має бути встановлено, що його позов не підлягає задоволенню, а за наявності заперечень позивача щодо співмірності заявленої суми компенсації також має бути обґрунтовано, що такі витрати відповідача були необхідними, а їх розмір є розумним і виправданим. Тобто суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені до відшкодування, з урахуванням того, чи були такі витрати здійснені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

За наявності заперечень іншої сторони суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі її витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час і неспівмірність порівняно з ринковими цінами.

Відтак, з врахуванням вищенаведеного, взявши до уваги характер спірних правовідносин, значення справи для сторін, категорію складності справи, обсяг доказів, предмет позову, суд частково погоджується із доводами наведеними ПАТ Укрнафта у запереченні від 08.10.2021 р. на заяву про стягнення судових витрат, щодо неспіврозмірності заявленого відшкодування 20 000,00 грн., та дійшов висновку в порядку ч.5 ст. 129 ГПК України обмежити розмір витрат ТзОВ «Смарт Фабрікс» на професійну правничу допомогу до 10 000,00 грн.

Також, враховуючи що представництво адвокатом інтересів ТзОВ «Смарт Фабрікс» здійснювалося як за первісним позовом, так і за зустрічним позовом, і згідно рішення Господарського суду Львівської області від 23.09.2021 р. первісний позов на суму 17 736 грн. 59 коп. вирішений не на користь ТзОВ «Смарт Фабрікс», відтак із загального розміру витрат на правничу допомогу ТзОВ «Смарт Фабрікс», що є обгрунтованим і пропорційним у даній справі, тобто із 10 000,00 грн., стягненню з ПАТ Укрнафта на користь ТзОВ «Смарт Фабрікс» підлягає частина від цієї суми (пропорційно до задоволених за зустрічним позовом позовних вимог в розмірі 563 979,80 грн.), що складає 9 695,00 грн. У відшкодуванні решти витрат ТзОВ «Смарт Фабрікс» на професійну правничу допомогу за рахунок ПАТ Укрнафта слід відмовити.

Щодо заперечень ПАТ Укрнафта(в частині неподання доказів про оплату послуг по договору-дорученню про надання правової допомоги від 12.04.2019 р.), то такі є безпідставними, оскільки згідно ч.8 ст.129 ГПК України судом встановлюється розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи. Згідно правових висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, від 22.01.2021 р. у справі №925/1137/19, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено.

Щодо покликання ПАТ Укрнафта на відсутність печатки в договорі-дорученні про надання правової допомоги від 12.04.2019 р., слід відзначити що відповідно до ст.58-1 ГК України, в редакції Закону України від 23.03.2017 р. № 1982-VІІІ, використання суб`єктом господарювання печатки не є обов`язковим; наявність або відсутність відбитка печатки суб`єкта господарювання на документі не створює юридичних наслідків.

Щодо покликання ПАТ Укрнафта на відсутність в договорі-дорученні про надання правової допомоги від 12.04.2019 р. строку дії, то незрозміло яким чином дану обставину ПАТ Укрнафта трактує в якості підстави для відмови у стягненні витрат ТзОВ «Смарт Фабрікс» на професійну правничу допомогу. Те-ж стросується і твердження ПАТ Укрнафта про неіснуючу адресу адвокатського об`єднання «Гелемей і Партнери», щодо якого до того-ж не додано жодних доказів на його підтвердження. Неподання окремої угоди погодження вартості правової допомоги(п.5.5 договору) не є підставою для відмови в задоволенні заяви, оскільки така окрема угода стосується сплати авансу, натомість ціна послуг визначена в п.5.1 договору. Також не має правового значення те що поданий ТзОВ «Смарт Фабрікс» відповідно до п.5.2 договору акт від 24.09.2021 р. має назву "акт приймання-передачі послуг з правничої допомоги", а не "акт виконаних робіт та наданих послуг" як це передбачено в п.5.2 довору, оскільки в його тексті міститься посилання на те що він складений на підставі Договору-доручення про надання правової допомоги від 12.04.2019 р.

Щодо покликання ПАТ Укрнафта на те що в матеріалах справи повинен бути наявний відповідний ордер, виданий адвокатським об`єднанням «Гелемей і Партнери» по формі та згідно з Положенням про ордер на надання правничої(правової) допомоги, затвердженим Рішення Ради адвокатів України від 12 квітня 2019 року № 41(далі-Положення про ордер № 41 від 12.04.2019 р.), слід зазначити наступне.

Представництво інтересів ТзОВ «Смарт Фабрікс» здійснювалось адвокатом Мельничуком В.А. на підставі ордеру про надання правової допомоги ЛВ№159879 від 12.04.2019 р.(том.2,а.с.65), тобто ордер було видано в той же день - 12.04.2019 р., коли було прийнято Рішення Ради адвокатів України від 12 квітня 2019 року № 41, яким було затверджено Положення про ордер на надання правничої(правової) допомоги. Відтак, цей ордер ЛВ№159879 від 12.04.2019 р. не міг відповідати за змістом Положенню про ордер № 41 від 12.04.2019 р., та за формою типовій формі ордера, затвердженій Додатком № 1 до Положення про ордер № 41 від 12.04.2019 р. Ордер ЛВ№159879 від 12.04.2019 р. був виданий за формою відповідно до Додатку № 1 до Положення про ордер адвоката та порядок ведення реєстру ордерів, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 17.12.2012 р. № 36(далі- Положення про ордер № 36 від 17.12.2012 р.).

При цьому також слід зазначити, що відповідно до пункту 6 Рішення Ради адвокатів України від 12 квітня 2019 року № 41 «Про затвердження Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги у новій редакції», визнано таким, що втратило чинність Положення про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів, затвердженого рішенням Ради адвокатів України № 36 від 17 грудня 2012 року, із змінами та доповненнями, крім Додатка № 1 до Положення про ордер адвоката та порядок ведення реєстру ордерів, затвердженого рішенням Ради адвокатів України № 36 від 17 грудня 2012 року, та пункту 18 Положення, які діють до 01 січня 2022 року. Також відповідно до пункту 6 Рішення Ради адвокатів України від 12 квітня 2019 року № 41 «Про затвердження Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги у новій редакції», встановлено що типова форма ордеру, виготовлена друкарським способом на замовлення ради адвокатів регіону відповідно до Положення про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів, затверджене рішенням Ради адвокатів України № 36 від 17 грудня 2012 року, із змінами та доповненнями, діє після 01 січня 2022 року до закінчення повноважень адвоката у конкретній справі (провадженні).

Відповідно до п.14 Положення про ордер № 36 від 17.12.2012 р., про обмеження правомочності адвоката, встановлені угодою про надання правової допомоги, останній або керівник адвокатського об`єднання (бюро) зобов`язані вказати на звороті ордера. Однак, договір-доручення про надання правової допомоги від 12.04.2019 р., укладений між ТзОВ Смарт Фабрікс (замовник) та Адвокатським об`єднанням «Гелемей і Партнери» (виконавець), не містить обмежень правомочності адвоката.

Щодо покликання ПАТ Укрнафта на судову практику щодо зазначення в ордері назви органу, в якому надається правова допомога адвокатом, з покликанням на Положення про ордер № 41 від 12.04.2019 р., то слід відзначити що вже після цього рішенням Ради адвокатів України від 17.11.2020 року № 118 було внесено зміни до зазначеного Положення, відповідно до яких(п.п.12.4 п.12) під назвою органу розуміється як безпосередньо назва конкретного органу так і назва групи органів визначених пунктом 2 частини 1 статті 20 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

При цьому суд відзначає, що протягом розгляду справи №914/265/18 і до винесення рішення суду від 23.09.2021 р., ПАТ «Укрнафта» не заперечувало наявність повноважень адвоката Мельничука В.А. на представлення ТзОВ Смарт Фабрікс у даній справі.

Суд зазначає, що додаткове рішення приймається з урахуванням доказів, які існували та були долучені до матеріалів справи станом на час ухвалення такого рішення.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 13, 74, 86, 126, 129, 130, 221, 244, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Смарт Фабрікс вх.№3925/21 від 30.09.2021 р. про стягнення судових витрат задоволити частково.

2.Стягнути з Публічного акціонерного товариства Укрнафта (04053, м. Київ, пров. Несторівський, 3-5; ідентифікаційний код в ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Смарт Фабрікс (79018, м. Львів, вул. Олени Степанівни, 45-А; ідентифікаційний код в ) 9 695 грн.00 коп. витрат на професійну правничу допомогу у справі № 914/265/18.

3. В задоволенні решти заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Смарт Фабрікс вх.№3925/21 від 30.09.2021 р. про стягнення судових витрат, і відшкодуванні решти витрат на професійну правничу допомогу - відмовити.

Додаткове рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене у порядку та строки, передбачені ст.ст. 256,257 ГПК України.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - http://lv.arbitr.gov.ua /sud5015/.

Повний текст додаткового рішення складено 18.10.2021.

Суддя А.Я. Морозюк