РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

07.10.2021Справа № 910/10184/19

За позовомАкціонерного товариства «Укртелеком» в особі Київської міської філії Акціонерного товариства «Укртелеком»
доКомунального підприємства по ремонту і утриманню мостів і шляхів м. Києва «Київавтошляхміст»
провизнання договору укладеним
та за зустрічним позовомКомунального підприємства по ремонту і утриманню мостів і шляхів м. Києва «Київавтошляхміст»
доАкціонерного товариства «Укртелеком» в особі Київської міської філії Акціонерного товариства «Укртелеком»
прозобов`язання вчинити дії

Суддя Смирнова Ю.М.

Секретар судового засідання Негеля Ю.М.

Представники учасників справи:

від позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом)не з`явилися
від відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом)Гуцул В.О.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство «Укртелеком» в особі Київської міської філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Комунального підприємства по ремонту і утриманню мостів і шляхів м.Києва «Київавтошляхміст» про визнання договору з доступу до інфраструктури об`єкту транспорту та/або її окремих елементів (у редакції, що була надіслана на адресу відповідача листом від 10.06.2019 №14-10/139) укладеним починаючи з 01.07.2019, за тарифами, що передбачені п.4 ч.7 ст.17 Закону України «Про доступ до об`єктів будівництва, транспорту, електроенергетики з метою розвитку телекомунікаційних мереж» від 07.02.2017 №1834-VIII.

Первісні позовні вимоги обґрунтовані тим, що між сторонами був укладений договір №12-16/438-24 від 02.01.2014 про надання в користування місць в мережевих (кабельних) каналах для прокладання кабелів. З огляду на закінчення строку дії договору та на виконання вимог Закону України «Про доступ до об`єктів будівництва, транспорту, електроенергетики з метою розвитку телекомунікаційних мереж» від 07.02.2017 №1834-VIII позивач за первісним позовом направив відповідачу за первісним позовом два примірники проекту договору, однак останній відмовився від їх підписання. Вважаючи, що Комунальне підприємство по ремонту і утриманню мостів і шляхів м.Києва «Київавтошляхміст» не вправі ухилятися від підписання договору, Публічне акціонерне товариство «Укртелеком» в особі Київської міської філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» звернулося до суду з позовом про визнання договору укладеним у редакції позивача за первісним позовом.

Заперечуючи проти первісних вимог, 02.09.2019 Комунальне підприємство по ремонту і утриманню мостів і шляхів м.Києва «Київавтошляхміст» звернулося до Господарського суду міста Києва із зустрічною позовною заявою про зобов`язання Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» вчинити дії, шляхом демонтажу кабелів, які розміщені в мережевих (кабельних) каналах штучних споруд, які перебувають на балансі Комунального підприємства по ремонту і утриманню мостів і шляхів м.Києва «Київавтошляхміст».

Зустрічні позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач за зустрічним позовом всупереч умовам п.2.2.5 договору №12-16/438-24 від 02.01.2014 не виконав своїх обов`язків за договором, дія якого закінчилася, і не повернув Комунальному підприємству по ремонту і утриманню мостів і шляхів м.Києва «Київавтошляхміст» мережеві (кабельні) канали штучних споруд, шляхом демонтажу розміщених у ньому кабелів після припинення дії цього договору, а також не звільнив кабельні канали від кабелів, на які дія договору не поширювалася.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 08.04.2020 у справі №910/10184/19, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 26.08.2020 первісні позовні вимоги задоволені частково, визнано укладеним договір з доступу (у редакції, що була надіслана на адресу відповідача листом від 10.06.2019 №14-10/139) між Публічним акціонерним товариством «Укртелеком» в особі Київської міської філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» та Комунальним підприємством по ремонту і утриманню мостів і шляхів м.Києва «Київавтошляхміст» за тарифами, що передбачені п.4 ч.7 ст.17 Закону України «Про доступ до об`єктів будівництва, транспорту, електроенергетики з метою розвитку телекомунікаційних мереж» від 07.02.2017 №1834-VIII, у задоволенні зустрічних позовних вимог - відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 09.02.2021 рішення Господарського суду міста Києва від 08.04.2020 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 26.08.2020 у справі №910/10184/19 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

За результатами автоматизованого розподілу справу передано на розгляд судді Смирновій Ю.М.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.03.2021 суддею Смирновою Ю.М. справу №910/10184/19 прийнято до свого провадження, підготовче засідання у справі призначено на 01.04.2021.

25.03.2021 від позивача за первісним позовом надійшли письмові пояснення по справі з урахуванням постанови Верховного Суду від 09.02.2021 у справі №910/10184/19, в яких позивач за первісним позовом стверджує, що КП «Київавтошляхміст» та АТ «Укртелеком» виконують умови договору з доступу до інфраструктури об`єкта транспорту та/або її окремих елементів з вересня 2020 року і на момент розгляду справи, що, на думку позивача, свідчить про наявність між ними укладеного договору і тому при новому розгляді не може бути досліджено та вирішено питання чи підлягає застосуванню до правовідносин процедура укладення нового договору з доступу і, відповідно, перевірка дотримання усіх обов`язкових документів та правильність звернення заявника (ПАТ «Укртелеком») до власника інфраструктури (КП «Київавтошляхміст»), чи спірні питання стосуються внесення змін у договір з доступу.

Також позивач за первісним позовом просив розглянути питання щодо відповідності договору з доступу до інфраструктури об`єкта транспорту та/або її окремих елементів, укладеного між ПАТ «Укртелеком» та КП «Київавтошляхміст» ст. 16 Закону України «Про доступ до об`єктів будівництва, транспорту, електроенергетики з метою розвитку телекомунікаційних мереж», зокрема, визначити, що «Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє протягом усього строку фактичного використання замовником мережевих кабельних каналів штучних споруд (мостах та шляхопроводах), які визначені Договором».

29.03.2021 від відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) надійшли додаткові пояснення по справі.

У вказаних додаткових поясненнях Комунальне підприємство по ремонту і утриманню мостів і шляхів м.Києва «Київавтошляхміст» просило суд відмовити Публічному акціонерному товариству «Укртелеком» в задоволенні первісної позовної заяви та зменшити розмір позовних вимог за зустрічною позовною заявою в частині демонтажу кабелів, які є предметом Договору про надання в користування місць в мережевих (кабельних) каналах для прокладання кабелів від 02.01.2014 №12-16/438-24.

Однак, суд зазначає, що збільшено чи зменшено може бути лише розмір вимог майнового характеру, а в даному випадку позивачем за зустрічним позовом фактично змінюється предмет зустрічного позову.

Разом з тим, оскільки вищевказана заява позивача за зустрічним позовом, викладена у додаткових поясненнях, не відповідає вимогам ч. 4 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України, зустрічні позовні вимоги розглядають судом в редакції, викладеній безпосередньо у зустрічній позовній заяві.

Підготовче засідання, призначене на 01.04.2021, за клопотанням відповідача було відкладено на 22.04.2021.

У підготовчому засіданні 22.04.2021 судом постановлено протокольну ухвалу про продовження строку підготовчого провадження у справі на 30 днів та оголошено перерву у підготовчому засіданні до 26.05.2021.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.05.2021 підготовче засідання у справі призначено на 02.06.2021.

02.06.2021 від позивача за первісним позовом надійшло клопотання, в якому позивач повідомив про зміну найменування з Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» на Акціонерне товариство «Укртелеком», що враховано судом при розгляді справи.

У підготовчому засіданні 02.06.2021 за клопотанням сторін оголошувалась перерва до 29.06.2021 з метою надання сторонам часу для мирного врегулювання спору.

У підготовчому засіданні 29.06.2021 представником позивача за первісним позовом подано клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи.

Вказане клопотання судом задоволено.

У підготовчому засіданні оголошувалась перерва до 29.06.2021.

У підготовчому засіданні 28.07.2021 представником позивача за первісним позовом подано клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи.

Вказане клопотання судом задоволено.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.07.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 02.09.2021.

27.08.2021 від відповідача за первісним позовом надійшли пояснення по справі.

У судовому засіданні 02.09.2021 оголошувалась перерва до 16.09.2021.

У судовому засіданні 16.09.2021 від відповідача за первісним позовом надійшла заява, в якій відповідач за первісним позовом, посилаючись на положення ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, заявив про намір подати докази на підтвердження розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу після ухвалення рішення суду.

В ході розгляду справи представник Акціонерного товариства «Укртелеком» первісний позов підтримав, проти задоволення зустрічного позову заперечував.

Представник Комунального підприємства по ремонту і утриманню мостів і шляхів м.Києва «Київавтошляхміст» проти задоволення первісного позову заперечував, зустрічні позовні вимоги підтримав.

У судовому засіданні 16.09.2021 оголошувалась перерва до 07.10.2021.

У судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників учасників справи, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

02.01.2014 між Публічним акціонерним товариством «Укртелеком»» в особі директора філії «Дирекція первинної мережі ПАТ «Укртелеком» (сторона-2) та Комунальним підприємством по ремонту і утриманню мостів і шляхів м.Києва «Київавтошляхміст» (сторона-1) укладено договір №12-16/438-24 про надання у користування місць в мережевих (кабельних) каналах для прокладення кабелів (надалі - Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору сторона-1 надає в користування стороні-2 місця в мережевих (кабельних) каналах штучних споруд для прокладання кабелів загальною довжиною 8587,32 м.п.

Додатковою угодою від 31.12.2014 №1 сторони виклали п. 2.3 Договору у наступній редакції: передбачені цим договором права та обов`язки ПАТ «Укртелеком», у тому числі проведення розрахунків, здійснює Київська міська філія ПАТ «Укртелеком».

Пунктом 2.2.1 Договору передбачено, що сторона-2 зобов`язана своєчасно проводити оплату згідно з умовами договору.

Відповідно до п.п. 3.1, 3.2, 3.3 Договору розмір плати за договором складає 20351,95 грн, у тому числі ПДВ 3391,99 грн в місяць. Плата вноситься стороною-2 щомісячно, не пізніше 30-го числа поточного місяця, на підставі рахунку сторони-1, виставленого до 15-го числа поточного місяця. Сторони узгодили, що розмір плати на місяць підлягає щомісячному коригуванню на індекс інфляції. Сторона-1 вправі додатково змінювати розмір плати за цим договором, повідомивши про це сторону-2 за 30 календарних днів. Зміна плати підтверджується підписанням сторонами додаткової угоди.

У п. 7.1 Договору у редакції додаткової угоди від 30.12.2016 № 3 сторони встановили, що договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами та діє до 31.12.2018 з правом пролонгації на 2 (два) роки. Якщо за один місяць до закінчення терміну дії договору жодна із сторін письмово не виявила бажання його припинити, дія договору продовжується на наступні два роки на тих же умовах.

Додатковою угодою від 03.01.2017 № 4 у зв`язку з наданням у користування стороні-2 додаткових місць в мережевих (кабельних) каналах балансових штучних споруд для прокладення кабелів зв`язку ВОК-144 загальною довжиною 5701,4 м.п., сторонами було викладено п. 1.1 Договору у наступній редакції: сторона-1 надає в користування стороні-2 місця в мережевих каналах штучних споруд для прокладення кабелів зв`язку загальною довжиною 14288,9 м.п.

Також додатковою угодою від 03.01.2017 № 4 викладено п. 3.1 Договору у редакції, відповідно до якої плата за користування місцями в мережевих (кабельних) каналах балансових штучних споруд для прокладання кабелів складає 65443,16 грн, в т.ч. ПДВ 10907,19 грн та вноситься стороною-2 щомісячно не пізніше 30 числа наступного місяця за звітним, на підставі акта наданих послуг та рахунка сторони-1 виставленого до 15 числа наступного місяця за звітним.

04.06.2017 набрав чинності Закон України «Про доступ до об`єктів будівництва, транспорту, електроенергетики з метою розвитку телекомунікаційних мереж», який визначає правові, економічні та організаційні засади забезпечення доступу до інфраструктури об`єктів будівництва, транспорту, електроенергетики, кабельної каналізації електрозв`язку, будинкової розподільної мережі для розташування технічних засобів телекомунікацій з метою забезпечення розвитку інформаційного суспільства в Україні, встановлює повноваження органів державної влади, органів місцевого самоврядування, визначає права та обов`язки осіб, які беруть участь у таких господарських відносинах.

20.11.2018 листом №053/282/01-13/2702 КП «Київавтошляхміст» повідомило ПАТ «Укртелеком» про припинення дії Договору №12-16/438-24 з 31.12.2018, проте у квітні 2019 року (листом від 05.04.2019 № 053/282/01-13/785) повідомило, що у зв`язку зі зміною обставин не заперечує про продовження строку дії договору на строк до 30.06.2019. У випадку відсутності з боку ПАТ «Укртелеком» заперечень просило повідомити письмово.

Листом від 09.04.2019 № 14-10/89 позивач за первісним позовом висловив згоду на продовження дії договору на тих самих умовах до 30.06.2019.

Раніше, листом від 02.04.2019 № 14-10/83, ПАТ «Укртелеком» зверталося до КП «Київавтошляхміст» з вимогою привести договірні відносини сторін у відповідність до вимог Закону України «Про доступ до об`єктів будівництва, транспорту, електроенергетики з метою розвитку телекомунікаційних мереж», шляхом підписання договору з доступу. До листа був наданий проект договору разом з додатками в двох примірниках.

12.04.2019 у відповідь на вказаний лист відповідач за первісним позовом повідомив (лист № 053/282/01-13/871), що на цей час залишається діючим договір від 02.01.2014 №12-16/438-24, а тому відсутні підстави для погодження запропонованого проекту договору.

10.06.2019 позивач за первісним позовом повторно звернувся до КП «Київавтошляхміст» з вимогою підписати договір з доступу, який почне діяти з 01.07.2019, оскільки договір від 02.01.2014 № 12-16/438-24 за згодою сторін був продовжений лише до 30.06.2019. До листа надано проект договору з доступу разом з додатками в двох примірниках. Визнання укладеним договору саме в редакції цього проекту договору є предметом спору у даній справі.

10.06.2019 КП «Київавтошляхміст» зверталося до позивача за первісним позовом з листом №053/282/01-03/1525, у якому повідомляло, що у випадку не підписання додаткової угоди до договору, строк якого закінчиться 30.06.2019, вступлять в силу зобов`язання, передбачені пунктом 2.2.5 Договору.

21.06.2019 КП «Київавтошляхміст» листом №053/282/01-13/1539 повернуло без погодження запропонований позивачем проект договору.

Враховуючи відмову відповідача за первісним позовом від підписання проекту договору, позивач за первісним позовом звернувся до суду. Заперечуючи проти задоволення первісних вимог, КП «Київавтошляхміст» посилалося на те, що не має наміру продовжувати дію договору на 2019 рік, тож з огляду на припинення договірних відносин просило ПАТ «Укртелеком» демонтувати кабелі, які розміщені в мережевих (кабельних) каналах штучних споруд і перебувають на балансі КП «Київавтошляхміст», а також демонтувати кабелі, які знаходяться поза дією укладеного договору.

У ст. 1 Закону України «Про доступ до об`єктів будівництва, транспорту, електроенергетики з метою розвитку телекомунікаційних мереж» наведені, зокрема, такі визначення термінів:

- інфраструктура об`єкта транспорту - виробничо-технологічні комплекси і споруди авіаційного, автомобільного, залізничного, морського і річкового, трубопровідного транспорту, міського електротранспорту, що надаються або можуть надаватися власником інфраструктури об`єкта доступу у користування замовнику на договірних засадах;

- об`єкт доступу - об`єкти будівництва, транспорту, електроенергетики, кабельна каналізація електрозв`язку, будинкова розподільна мережа;

- доступ до інфраструктури об`єкта доступу - право замовника на користування елементами інфраструктури об`єкта доступу для розміщення, модернізації, експлуатаційного та технічного обслуговування технічних засобів телекомунікацій відповідно до законодавства та на підставі договору з доступу;

- договір з доступу - договір, укладений згідно з законодавством між власником інфраструктури об`єкта доступу і замовником про доступ до інфраструктури об`єкта доступу з метою користування нею або її елементами для забезпечення можливості надання телекомунікаційних послуг замовником і отримання таких послуг їх споживачами, з урахуванням умов, визначених цим Законом.

Згідно зі ст. 4 Закону України «Про доступ до об`єктів будівництва, транспорту, електроенергетики з метою розвитку телекомунікаційних мереж» забезпечення доступу до інфраструктури об`єкта доступу здійснюється за такими принципами: 1) державне регулювання доступу до інфраструктури об`єкта доступу; 2) доступ до інфраструктури об`єкта доступу виключно на договірній основі; 3) забезпечення недискримінаційного доступу замовника до інфраструктури об`єкта доступу з метою користування ним; 4) доступність та відкритість інформації щодо можливості доступу до інфраструктури об`єкта доступу; 5) забезпечення надання доступу до інфраструктури об`єкта доступу на строк не менше строку надання телекомунікаційних послуг споживачам; 6) ефективне користування інфраструктурою об`єкта доступу, доступ до якого є обмеженим.

За приписами ч. 1 ст. 16 Закону України «Про доступ до об`єктів будівництва, транспорту, електроенергетики з метою розвитку телекомунікаційних мереж» доступ до інфраструктури об`єкта доступу здійснюється на підставі договору з доступу між власником інфраструктури об`єкта доступу та замовником, що укладається відповідно до законодавства з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом.

За змістом п.п. 2 Розділу VI «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про доступ до об`єктів будівництва, транспорту, електроенергетики з метою розвитку телекомунікаційних мереж» чинні на день набрання чинності цим Законом договори, предметом яких є доступ до елементів інфраструктури об`єкта доступу, діють до завершення строку їх дії на умовах, визначених такими договорами. На вимогу замовника або власника інфраструктури об`єкта доступу такі договори мають бути приведені у відповідність із частиною шостою статті 16 цього Закону у місячний строк з дня виставлення вимоги. За технічні засоби телекомунікацій, розміщені до дня набрання чинності цим Законом на елементах інфраструктури об`єктів доступу всіх форм власності, одноразова плата за доступ не справляється.

Отже, ст. 16 Закону України «Про доступ до об`єктів будівництва, транспорту, електроенергетики з метою розвитку телекомунікаційних мереж» врегульовано порядок укладення договору доступу.

Водночас п. 2 Розділу VI «Прикінцевих та перехідних положень» вказаного Закону передбачає продовження дії раніше укладених договорів, а також право сторін ініціювати приведення такого договору у відповідність до вимог ст. 16 цього Закону.

Тобто, у разі наявності договору, строк дії якого не закінчився на момент набрання чинності Закону України «Про доступ до об`єктів будівництва, транспорту, електроенергетики з метою розвитку телекомунікаційних мереж», та виявлення бажання власника інфраструктури або замовника привести чинний договір у відповідність вимогам ч. 6 ст. 16 зазначеного Закону, сторони врегульовують відповідні розбіжності, шляхом внесення змін у договір, з метою виключення суперечностей із законодавчими нормами.

Отже, законодавчо визначені різні процедури щодо врегулювання відносин з надання доступу до відповідних мереж.

Частиною 1 ст. 174 Господарського кодексу України передбачено, що господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, безпосередньо із закону або іншого нормативно-правового акта, що регулює господарську діяльність, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно з ч. 3 ст. 179 Господарського кодексу України укладення господарського договору є обов`язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов`язком для суб`єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов`язковості укладення договору для певних категорій суб`єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

Станом на момент звернення позивача за первісним позовом до Комунального підприємства по ремонту і утриманню мостів і шляхів м.Києва «Київавтошляхміст» із проектом договору, який позивач просить визнати укладеним, порядок укладення господарських договорів було врегульовано ст. 181 Господарського кодексу України у чинній на той момент редакції.

Так, згідно з положеннями ст. 181 Господарського кодексу України у відповідній редакції господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів. Проект договору може бути запропонований будь-якою з сторін. У разі якщо проект договору викладено як єдиний документ, він надається другій стороні у двох примірниках. Сторона, яка одержала проект договору, у разі згоди з його умовами оформляє договір відповідно до вимог частини першої цієї статті і повертає один примірник договору другій стороні або надсилає відповідь на лист, факсограму тощо у двадцятиденний строк після одержання договору. За наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження у договорі, та у двадцятиденний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором.

Примусовий порядок укладання господарських договорів за рішенням суду регулюється, зокрема, ст. 187 Господарського кодексу України.

Так, відповідно до ст. 187 Господарського кодексу України спори, що виникають при укладанні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обов`язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом. Інші переддоговірні спори можуть бути предметом розгляду суду у разі якщо це передбачено угодою сторін або якщо сторони зобов`язані укласти певний господарський договір на підставі укладеного між ними попереднього договору. День набрання чинності рішенням суду, яким вирішено питання щодо переддоговірного спору, вважається днем укладення відповідного господарського договору, якщо рішенням суду не визначено інше.

В свою чергу, підстави для зміни або розірвання договору передбачені ст. 651 Цивільного кодексу України і, за загальним правилом, викладеним у ч. 1 цієї статті, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Про зміну або розірвання договору в порядку ч. 1 ст. 651 Цивільного кодексу України сторони вправі домовитися в будь-який час на свій розсуд (крім випадків, обумовлених законодавчо).

Разом з тим, законодавець передбачає випадки, коли розгляд питання про внесення змін до договору чи про його розірвання передається на вирішення суду за ініціативою однієї із сторін.

Так, за ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Тож іншими підставами для зміни або розірвання договору в судовому порядку, крім істотного його порушення, відповідно до ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України є випадки, встановлені законом або договором, і саме настання таких випадків зумовлює право сторони договору ініціювати в судовому порядку питання зміни чи припинення відповідних договірних правовідносин.

Натомість ст. 188 Господарського кодексу України врегульовано порядок зміни розірвання господарських договорів, за яким сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором.

Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду (ч.ч. 2-4 ст. 188 Господарського кодексу України).

Таким чином, аналіз зазначених норм свідчить, що укладання договору та його зміна чи розірвання є різними юридичними складами та мають різне правове регулювання.

Скасовуючи рішення Господарського суду міста Києва від 08.04.2020 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 26.08.2020 у даній справі, Верховний Суд вказав, що звертаючись із позовною заявою, ПАТ «Укртелеком» посилався на п. 2 Розділу VI «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про доступ до об`єктів будівництва, транспорту, електроенергетики з метою розвитку телекомунікаційних мереж», яким врегульовано порядок зміни договору та, водночас, на положення ст.ст. 179, 187 Господарського кодексу України щодо укладення договору; прохальна частина первісного позову викладена як визнання укладеним договору з доступу.

Верховний Суд зауважив, що для розгляду первісних позовних вимог ключовим є визначити співвідношення предмету та підстав позову. Так, колегією суддів Верховного Суду вказано, що суди не дослідили питання відповідності позовних вимог правовому регулюванню укладення або зміни договору доступу, разом з тим, лише після дослідження зазначених обставин, суд має змогу вирішити чи підлягає застосуванню до правовідносин процедура укладення нового договору з доступу і, відповідно, перевірка дотримання усіх обов`язкових документів та правильність звернення заявника до власника інфраструктури, чи спірні правовідносини стосуються внесення змін у договір з доступу.

Врахувавши в ході нового розгляду справи вказівки Верховного Суду, суд зазначає таке.

Як свідчать обставини справи, на момент набрання законної сили Законом України «Про доступ до об`єктів будівництва, транспорту, електроенергетики з метою розвитку телекомунікаційних мереж» між сторонами існував чинний Договір №12-16/438-24 від 02.01.2014, предметом якого (з урахуванням додаткової угоди №4 до вказаного Договору) було надання позивачу за первісним позовом у користування місць в мережевих (кабельних) каналах для прокладення кабелів загальною довжиною 14288,9 м.п.

Пунктом 7.1 Договору у редакції додаткової угоди від 30.12.2016 №3 сторони встановили, що договір діє до 31.12.2018 з правом пролонгації на 2 (два) роки, якщо за один місяць до закінчення терміну дії договору жодна із сторін письмово не виявила бажання його припинити.

У листопаді 2018 року КП «Київавтошляхміст» повідомляло ПАТ «Укртелеком» про припинення дії договору з 31.12.2018. Разом з тим, листом від 05.04.2019 №053/282/01-13/785 відповідач за первісним позовом повідомив позивача про те, що у зв`язку зі зміною обставин не заперечує про продовження строку дії Договору на строк до 30.06.2019 для вирішення всіх необхідних питань подальшої співпраці між підприємствами та досягнення необхідних домовленостей. При цьому, у даному листі відповідач прямо вказав, що попереднє листування між сторонами втрачає юридичну силу, а Договір №12-16/438-24 від 02.01.2014 вважається пролонгованим на тих самих умовах до 30.06.2019. Також відповідач просив позивача у випадку відсутності заперечень щодо пролонгації дії Договору на строк до 30.06.2019 повідомити про це письмово.

Листом від 09.04.2019 № 14-10/89 позивач за первісним позовом висловив згоду на продовження дії договору на тих самих умовах до 30.06.2019.

Та обставина, що строк дії Договору було продовжено лише до 30.06.2019, неодноразово визнавалася сторонами як в адресованих один одному листах (зокрема, лист ПАТ «Укртелеком» №14-10/139 від 10.06.2019 та лист КП «Київавтошляхміст» №053/282/01-13/1525), так і в заявах по суті справи, поданих під час першого розгляду справи.

В свою чергу, доказів продовження у встановленому законодавством порядку дії Договору після 30.06.2019 матеріали справи не містять, а доводи КП «Київавтошляхміст» щодо подальшої пролонгації Договору до 31.12.2020, висловлені під час нового розгляду справи, належними та допустимими доказами в розумінні ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України не підтверджені.

Так, сам по собі факт не укладення сторонами після 30.06.2019 додаткової угоди щодо зміни строку дії та/або припинення Договору, а також факт продовження використання позивачем місць в мережевих (кабельних) каналах штучних споруд для прокладання кабелів після 01.07.2019 жодним чином не свідчить про досягнення сторонами згоди на продовження дії Договору та його автоматичну пролонгацію на тих самих умовах.

Отже, матеріалами справи підтверджується, що дію Договору №12-16/438-24 від 02.01.2014 за взаємною згодою сторін було продовжено до 30.06.2019, а 01.07.2019 строк дії вказаного Договору закінчився.

Як зазначалось вище, 10.06.2019 позивач за первісним позовом повторно звернувся до КП «Київавтошляхміст» з вимогою підписати договір з доступу, який почне діяти з 01.07.2019, оскільки договір від 02.01.2014 №12-16/438-24 за згодою сторін був продовжений лише до 30.06.2019. До листа надано проект договору з доступу разом з додатками в двох примірниках.

Тобто, сам позивач у направленому разом з проектом договору з доступу листі зазначив, що такий договір почне діяти з 01.07.2019, тобто фактично після закінчення строку дії Договору №12-16/438-24.

В свою чергу, п. 2 Розділу VI «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про доступ до об`єктів будівництва, транспорту, електроенергетики з метою розвитку телекомунікаційних мереж» передбачає можливість приведення у відповідність із ч. 6 ст. 16 цього Закону договорів, строк дії яких не закінчився.

При цьому, суд зазначає, що предметом Договору №12-16/438-24 від 02.01.2014 (з урахуванням додаткової угоди №4 до вказаного Договору) було надання позивачу за первісним позовом у користування місць в мережевих (кабельних) каналах для прокладення 66 шт. кабелів загальною довжиною 14288,9 м.п. на 15 штучних спорудах.

Натомість, як свідчать матеріали справи, у надісланому позивачем в червні 2019 року проекті договору позивачем ставилося питання про надання у користування місць в мережевих кабельних каналах 61 штучної споруди для розміщення кабелів у кількості 598 штук загальною довжиною 71080,56 м.п.

Про вказане свідчить наданий позивачем додаток №1 до відповідного проекту договору (в якому вказується перелік та довжина ділянок інфраструктури об`єктів транспорту), а також безпосередньо п.п. 4.2, 4.3 проекту договору, якими визначено, що розмір щомісячної плати за доступ до елементів об`єкта доступу за один канало-кілометр становить 208,65 грн без ПДВ, а загальний розмір щомісячної плати становить 14830,95 грн без ПДВ (тобто в проекті договору була встановлена оплата саме за 71,08056 канало-кілометрів, що дорівнює 71080,56 м.п.).

Відтак, у надісланому позивачем проекті договору з доступу початком дії такого договору визначено 01.07.2019, тобто дата, коли раніше укладений між сторонами Договір №12-16/438-24 вже закінчив свою дію. При цьому, у вказаному проекті договору розширено перелік штучних споруд, до яких надається доступ, та йде мова про надання доступу до інфраструктури об`єктів для прокладання кількості та довжини кабелів, що значно перевищує погоджені у Договорі №12-16/438-24 показники.

Наведені обставини виключають можливість кваліфікувати дії позивача за первісним позовом як такі, що направлені на внесення змін у Договір №12-16/438-24 від 02.01.2014.

Більш того, в ході нового розгляду справи представник позивача за первісним позовом наполягав на тому, що позивачем заявлено саме про укладення нового договору з доступу.

Отже, як слідує з матеріалів справи, предметом первісного позову є визнання укладеним саме нового договору з доступу до інфраструктури відповідних об`єктів, а відтак до спірних правовідносин сторін підлягає застосуванню процедура укладення нового договору, а не зміна вже існуючого.

Особливості укладення договорів з доступу до інфраструктури об`єктів будівництва, транспорту, електроенергетики з метою розвитку телекомунікаційних мереж визначені ст.16 Закону України «Про доступ до об`єктів будівництва, транспорту, електроенергетики з метою розвитку телекомунікаційних мереж».

За приписами ч. 2 ст. 16 Закону України «Про доступ до об`єктів будівництва, транспорту, електроенергетики з метою розвитку телекомунікаційних мереж» укладення договору з доступу здійснюється після видачі замовнику технічних умов з доступу та погодження власником інфраструктури об`єкта доступу проектної документації з доступу. Підставою для укладення договору з доступу є письмове звернення замовника, підписане уповноваженою належним чином його посадовою особою (представником), до якого додаються два примірники таких документів: 1) проектна документація з доступу до інфраструктури об`єкта доступу (засвідчені замовником фотокопії проектної документації з доступу); 2) проект договору з доступу.

Відповідно до ч.ч. 1-3 Закону України «Про доступ до об`єктів будівництва, транспорту, електроенергетики з метою розвитку телекомунікаційних мереж» технічні умови з доступу розробляються та видаються власником інфраструктури відповідного об`єкта доступу замовнику в порядку, на умовах та у строк, що визначені правилами надання доступу до інфраструктури відповідного об`єкта доступу. Технічні умови з доступу мають містити: 1) вихідні дані для розроблення замовником проектної документації з доступу; 2) перелік робіт, що мають бути виконані для доступу до елементів інфраструктури об`єкта доступу; 3) строк дії технічних умов з доступу; 4) наявні обмеження щодо доступу до певного елемента інфраструктури об`єкта доступу та/або порядку його експлуатації. Отримання та виконання технічних умов з доступу є обов`язковими умовами здійснення доступу до елементів інфраструктури відповідного об`єкта доступу.

Аналогічні вимоги містяться і у Правилах надання доступу до інфраструктури об`єкта транспорту, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.07.2018 №586.

Статтею 13 Закону України «Про доступ до об`єктів будівництва, транспорту, електроенергетики з метою розвитку телекомунікаційних мереж» передбачено, що проектна документація з доступу розробляється замовником самостійно або іншою особою на замовлення замовника у порядку, визначеному законодавством. Власник інфраструктури об`єкта доступу може відмовити замовнику у погодженні проектної документації з доступу виключно на підставі її невідповідності виданим технічним умовам з доступу. Проектна документація з доступу має бути погоджена власником інфраструктури об`єкта доступу протягом 15 робочих днів з дня її отримання від замовника.

Згідно з ч. 3 ст. 16 Закону України «Про доступ до об`єктів будівництва, транспорту, електроенергетики з метою розвитку телекомунікаційних мереж» укладення договору з доступу здійснюється сторонами у строк, що не може перевищувати один місяць з дня надходження власникові інфраструктури об`єкта доступу документів, передбачених частиною другою цієї статті. Ухилення від укладення договору з доступу є порушенням цього Закону. Спори, пов`язані з ухиленням від укладення договору з доступу, вирішуються в судовому порядку.

Відповідно до ч. 4 ст. 16 Закону України «Про доступ до об`єктів будівництва, транспорту, електроенергетики з метою розвитку телекомунікаційних мереж» власник інфраструктури об`єкта доступу може відмовити замовнику в укладенні договору з доступу з таких підстав: 1) звернення щодо укладення договору з доступу підписано не уповноваженою належним чином посадовою особою (представником) замовника або складено з порушенням відповідних правил надання доступу до інфраструктури об`єкта доступу; 2) встановлена законом або чинним судовим рішенням, що набрало законної сили, заборона щодо укладення договору з доступу; 3) ліквідація (знищення) або розібрання (демонтаж) окремих елементів інфраструктури об`єкта доступу після надходження до власника цієї інфраструктури об`єкта доступу звернення про укладення договору з доступу; 4) ненадання замовником документів, передбачених частиною другою статті 16 цього Закону. Відмова в укладенні договору з доступу з інших підстав, ніж визначені у цій статті, забороняється.

Частиною 6 Закону України «Про доступ до об`єктів будівництва, транспорту, електроенергетики з метою розвитку телекомунікаційних мереж» визначено, що договір з доступу має містити такі істотні умови: 1) повне найменування сторін договору з доступу; 2) детально визначені елементи інфраструктури об`єкта доступу, якими користується замовник на підставі договору з доступу; 3) конкретно визначені технічні засоби телекомунікацій, розміщені на елементах інфраструктури об`єкта доступу, якими користується замовник на підставі договору з доступу; 4) розмір плати за доступ, визначений згідно з відповідною методикою визначення плати за доступ до елементів інфраструктури об`єкта доступу; 5) порядок доступу до технічних засобів телекомунікацій, розміщених на елементах інфраструктури об`єкта доступу, якими користується замовник на підставі договору з доступу; 6) умови захисту технічних засобів телекомунікацій, розміщених на елементах інфраструктури об`єкта доступу, якими користується замовник на підставі договору з доступу, від їх умисного пошкодження (демонтажу або руйнування); 7) порядок здійснення власником інфраструктури об`єкта доступу контролю за користуванням замовником визначеними елементами інфраструктури об`єкта доступу відповідно до договору з доступу; 8) строк дії договору з доступу (з можливістю його продовження у порядку, визначеному сторонами); 9) відповідальність сторін; 10) умови розірвання договору з доступу; 11) особливості порядку внесення змін до договору з доступу; 12) інші умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Отже, положеннями Закону України «Про доступ до об`єктів будівництва, транспорту, електроенергетики з метою розвитку телекомунікаційних мереж», який є спеціальним нормативно-правовим актом у сфері надання доступу до інфраструктури об`єктів транспорту для розташування технічних засобів телекомунікацій, в імперативному порядку визначено, що укладення договору з доступу можливе лише після видачі замовнику технічних умов з доступу та погодження власником інфраструктури об`єкта доступу проектної документації з доступу. Відповідний договір укладається у випадку виконання цих обов`язкових умов, на підставі письмового звернення замовника, з доданими у двох примірниках проектної документації та проекту договору.

При цьому, положення Закону України «Про доступ до об`єктів будівництва, транспорту, електроенергетики з метою розвитку телекомунікаційних мереж» в частині обов`язковості отримання технічних умов з доступу та погодження власником інфраструктури об`єкта доступу проектної документації з доступу не містять жодних виключень, в тому числі і для укладення договору стосовно технічних засобів телекомунікацій, що були розміщені до дня набрання чинності цим Законом.

В Законі вказано лише про те, що за технічні засоби телекомунікацій, розміщені до дня набрання чинності цим Законом на елементах інфраструктури об`єктів доступу всіх форм власності, одноразова плата за доступ не справляється.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, звертаючись до відповідача із пропозицією укласти договір з доступу, позивач за первісним позовом не дотримався передбаченого Законом України «Про доступ до об`єктів будівництва, транспорту, електроенергетики з метою розвитку телекомунікаційних мереж» порядку укладення такого договору та не виконав умов, дотримання яких є необхідним під час процедури укладення договору з доступу, а саме не отримав технічні умови з доступу та не надав погоджену власником інфраструктури об`єкта доступу проектну документацію з доступу.

Крім того, за приписами ч.ч. 3, 7 ст. 180 Господарського кодексу України при укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору. Строком дії господарського договору є час, впродовж якого існують господарські зобов`язання сторін, що виникли на основі цього договору. На зобов`язання, що виникли у сторін до укладення ними господарського договору, не поширюються умови укладеного договору, якщо договором не передбачено інше. Закінчення строку дії господарського договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, що мало місце під час дії договору.

Частина 6 ст. 16 Закону України «Про доступ до об`єктів будівництва, транспорту, електроенергетики з метою розвитку телекомунікаційних мереж» визначає, що у договорі з доступу обов`язково має бути визначено строк його дії (з можливістю його продовження у порядку, визначеному сторонами). Тобто, закон містить імперативну норму, яка зобов`язує сторони визначити конкретний строк договору, який врегульовуватиме їх відносини. Водночас забезпечення доступу до інфраструктури об`єкта доступу на строк не менше строку надання телекомунікаційних послуг споживачам є принципом державної політики, який не скасовує необхідність визначення такої істотної умови як строк дії договору, а навпаки акцентує увагу саме на наявності проміжку часу, протягом якого має надаватися доступ до інфраструктури об`єкта.

Однак, як вбачається зі змісту проекту договору з доступу, надісланого позивачем відповідачу разом з листом від 10.06.2019 №14-10/139, умови щодо конкретного строку дії договору запропонований позивачем проект не містить.

У п. 7.1 проекту договору вказано лише, що договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та зазначено, що умови договору застосовуються до відносин, що виникли з 01.07.2019.

Відтак, договір, який позивач за первісним позовом просить суд визнати укладеним, не містить такої істотної умови як строк дії договору, що не відповідає вимогам ч. 3 ст. 180 Господарського кодексу України та п. 8 ч. 6 ст. 16 Закону України «Про доступ до об`єктів будівництва, транспорту, електроенергетики з метою розвитку телекомунікаційних мереж».

За таких обставин, оскільки позивачем за первісним позовом при зверненні до відповідача із пропозицією укласти договір з доступу до інфраструктури об`єкта транспорту та/або її окремих елементів не виконано умов, дотримання яких є обов`язковими під час процедури укладення договору з доступу, а також враховуючи, що запропонований позивачем проект договору не відповідає вимогам п. 8 ч. 6 ст. 16 Закону України «Про доступ до об`єктів будівництва, транспорту, електроенергетики з метою розвитку телекомунікаційних мереж», вимоги позивача за первісним позовом про визнання укладеним договору з доступу до інфраструктури об`єкта транспорту та/або її окремих елементів в редакції, що була надіслана на адресу відповідача листом від 10.06.2019 №14-10/139, задоволенню не підлягають.

При цьому суд зауважує, що предметом первісного позовом є вимога про визнання укладеним договору в редакції, що була надіслана на адресу відповідача листом від 10.06.2019 №14-10/139, та зміст якого викладено у прохальній частині позовної заяви.

Заяв про зміну предмету первісного позову в порядку ст. 46 Господарського процесуального кодексу України від Акціонерного товариства «Укртелеком» не надходило.

Відтак, висловлене позивачем у поданих в ході нового розгляду справи поясненнях прохання визначити, що «Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє протягом усього строку фактичного використання замовником мережевих кабельних каналів штучних споруд (мостах та шляхопроводах), які визначені Договором» не може бути взято судом уваги при розгляді даної справи.

Також судом відхиляються твердження позивача за первісним позовом стосовно того, що сторонами наразі фактично виконуються умови договору з доступу до інфраструктури об`єкта транспорту та/або її окремих елементів і тому не можна вважати цей договір неукладеним, оскільки, як слідує з матеріалів справи, розміщення в мережевих кабельних каналах штучних споруд (мостах та шляхопроводах) кабелів електрозв`язку відбулося задовго до направлення позивачем пропозиції щодо укладення такого договору, а не на його виконання. При цьому, сам по собі факт здійснення позивачем оплати за розміщення кабелів електрозв`язку в мережевих кабельних каналах штучних споруд не свідчить про досягнення сторонами згоди щодо істотних умов договору.

Щодо заявлених Комунальним підприємством по ремонту і утриманню мостів і шляхів м.Києва «Київавтошляхміст» зустрічних позовних вимог про зобов`язання вчинити дії, а саме демонтувати кабелі, які розміщені мережевих (кабельних) каналах штучних споруд та перебувають на балансі Комунального підприємства, суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 136 Господарського кодексу України право господарського відання є речовим правом суб`єкта підприємництва, який володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником (уповноваженим ним органом), з обмеженням правомочності розпорядження щодо окремих видів майна за згодою власника у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законами. Щодо захисту права господарського відання застосовуються положення закону, встановлені для захисту права власності.

Статтею 391 Цивільного кодексу України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Судом встановлено, що укладений між сторонами Договір №12-16/438-24 від 02.01.2014, на підставі якого позивач за зустрічним позовом передав в користування ПАТ «Укртелеком» місця в мережевих (кабельних) каналах для прокладення кабелів, припинив свою дію 01.07.2019.

За доводами позивача за зустрічним позовом, ПАТ «Укртелеком» всупереч умовам Договору та норм чинного законодавства не здійснило у строк до 10.07.2019 демонтаж кабелів, які були прокладені в мережевих (кабельних) каналах штучних споруд згідно договору, що стало наслідком звернення Комунального підприємства по ремонту і утриманню мостів і шляхів м. Києва «Київавтошляхміст» з позовом про зобов`язання здійснити демонтаж кабелів, які були прокладені на підставі договору, а також кабелів, які прокладені без відповідних договірних відносин.

З матеріалів справи вбачається, що під час дії Договору між сторонами здійснювалось листування та перемовини щодо вирішення питання про розміщення кабельних ліній ПАТ «Укртелеком» на мостових спорудах Києва, однак, вищевказані дії в результаті привели лише до продовження строку дії договору до 30.06.2019. Внесення змін до договору щодо впорядкування використання ПАТ «Укртелеком» мережевих (кабельних) каналів штучних споруд для прокладення кабелів, які не підпали під дію Договору, сторонами не вирішено.

З листа КП «Київавтошляхміст» №053/282/01-13/1981 від 10.08.2018, у якому останній зазначив про врахування інформації ПАТ «Укртелеком» про кабельні мережі (лист №633-вих-80Р731-80Р224 від 11.04.2018), вбачається, що направляючи на адресу відповідача за зустрічним позовом проект підписаної та скріпленої печаткою вищевказаної Додаткової угоди до Договору, Комунальним підприємством було вказано таку ж саму кількість мостових споруд міста Києва (61), що і у проекті договору про доступ, який є предметом спору.

У задоволенні первісних позовних вимог про визнання вказаного договору укладеним судом відмовлено.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що листом від 25.06.2021 №1567-вих-KV-82С000-2021 (тобто вже на час нового розгляду справи) Акціонерне товариство «Укртелеком» звернулося до Комунального підприємства по ремонту і утриманню мостів і шляхів м. Києва «Київавтошляхміст» із запитом про надання доступу до інфраструктури об`єкта транспорту для розміщення технічних засобів телекомунікацій, розташованих на інфраструктурі об`єктів транспорту у м.Києві, та надало інформацію для вирішення питання про видачу технічних умов з доступу до інфраструктури об`єкта транспорту, зокрема, заплановані схеми телекомунікаційної мережі із зазначенням розміщення відповідних технічних засобів телекомунікацій на елементах інфраструктури об`єкта транспорту, їх Перелік із зазначенням найменування (місцерозташування) об`єктів транспорту, виду технічного засобу та їх кількість.

Розглянувши вказаний запит, Комунальне підприємство по ремонту і утриманню мостів і шляхів м. Києва «Київавтошляхміст» листом від 12.07.2021 №053/282/01-15/1826 відмовило у видачі технічних умов з доступу до інфраструктури об`єкта транспорту, посилаючись на п. 3 ч. 13 ст. 12 Закону України «Про доступ до об`єктів будівництва, транспорту, електроенергетики з метою розвитку телекомунікаційних мереж».

Відповідно до ч.ч. 13, 14 ст. 12 Закону України «Про доступ до об`єктів будівництва, транспорту, електроенергетики з метою розвитку телекомунікаційних мереж» підставою для відмови у видачі технічних умов з доступу є: 1) ненадання замовником інформації, необхідної для його ідентифікації: повне найменування, ідентифікаційний код або реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи - підприємця або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний податковий орган та мають відмітку в паспорті про право здійснювати платежі за серією та номером паспорта) та місцезнаходження з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, електронна пошта, номери телефонів; 2) відсутність технічної можливості для розміщення технічних засобів телекомунікацій на елементах інфраструктури об`єкта доступу; 3) наявність простроченої понад три місяці заборгованості замовника за раніше отримані в користування елементи інфраструктури об`єкта доступу, надані в користування власником інфраструктури відповідного об`єкта доступу. Відмова у видачі технічних умов з доступу з інших підстав, ніж ті, що встановлені цією статтею, забороняється.

Відмовляючи Акціонерному товариству «Укртелеком» у видачі технічних умов з доступу до інфраструктури об`єктів транспорту, позивач за зустрічним позовом посилався на наявність у відповідача за зустрічним позовом простроченої заборгованості за Договором №12-16/438-24 за надані в користування місця в мережевих (кабельних) каналах штучних споруд для прокладання кабелів за період з липня 2019 року по квітень 2020 року в розмірі 837414,55 грн.

Проте, як встановлено судом, з 01.07.2019 Договір №12-16/438-24 припинив свою дію.

Відтак, починаючи з 01.07.2019 у відповідача за зустрічним позовом був відсутній обов`язок сплачувати КП «Київавтошляхміст» плату за користування місцями в мережевих (кабельних) каналах штучних споруд для прокладання кабелів у розмірі, що була встановлена у Договорі №12-16/438-24, а тому твердження позивача за зустрічним позовом про наявність у АТ «Укртелеком» простроченої заборгованості за раніше отримані в користування елементи інфраструктури об`єкта доступу судом відхиляються.

Будь-яких інших обставин, які у відповідності до положень Закону України «Про доступ до об`єктів будівництва, транспорту, електроенергетики з метою розвитку телекомунікаційних мереж» могли б бути підставою для відмови АТ «Укртелеком» у видачі технічних умов з доступу, позивачем за зустрічним позовом не наведено.

Отже, матеріали справи свідчать про те, що наразі сторонами вчиняються дії щодо врегулювання на договірній основі (як того вимагають положення законодавства) питання надання відповідачу за зустрічним позовом доступу до елементів інфраструктури об`єктів транспорту шляхом надання в користування місць в мережевих кабельних каналах штучних споруд (мостах та шляхопроводах) для розміщення кабелів електрозв`язку, про демонтаж яких ставиться питання у зустрічній позовній заяві.

При цьому, оскільки саме через неправомірні дії позивача за зустрічним позовом щодо відмови у видачі АТ «Укртелеком» технічних умов з доступу процедура укладення нового договору з доступу наразі триває, суд дійшов висновку, що вимоги позивача за зустрічним позовом про зобов`язання відповідача за зустрічним позовом демонтувати кабелі, які розміщені в мережевих (кабельних) каналах штучних споруд, які перебувають на балансі КП «Київавтошляхміст», є передчасними та задоволенню не підлягають.

Інші доводи та заперечення сторін судом розглянуті та відхилені як такі, що на результат вирішення спору - відмову у задоволенні первісного та зустрічного позовів з наведених вище підстав, впливу не мають.

У відповідності до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання первісного позову та заяви про забезпечення первісного позову залишаються за позивачем за первісним позовом; витрати по сплаті судового збору за подання зустрічного позову та заяви про забезпечення зустрічного позову залишаються за позивачем за зустрічним позовом. Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної та касаційної скарг покладаються на сторін в рівних частинах. Відповідно, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 2881,50 грн та касаційної скарги у розмірі 3842,00 грн залишаються за відповідачем за первісним позовом (позивачем за зустрічним позовом), а витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 2881,50 грн та касаційної скарги у розмірі 3842,00 грн підлягають стягненню з позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) на користь відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом).

Керуючись ст.ст. 74, 129, 238-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні первісного позову відмовити повністю.

2. В задоволенні зустрічного позовну відмовити повністю.

3. Витрати по сплаті судового збору за подання первісного позову та заяви про забезпечення первісного позову залишити за позивачем за первісним позовом.

4. Витрати по сплаті судового збору за подання зустрічного позову та заяви про забезпечення зустрічного позову та за подання апеляційної та касаційної скарг залишити за позивачем за зустрічним позовом.

5. Стягнути з Акціонерного товариства «Укртелеком» (Україна, 01601, місто Київ, бульвар Тараса Шевченка, будинок 18, ідентифікаційний код 21560766) на користь Комунального підприємства по ремонту і утриманню мостів і шляхів м.Києва «Київавтошляхміст» (Україна, 01013, місто Київ, Набережно-Печерська дорога, будинок 2, ідентифікаційний код 03359018) судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 2881 (дві тисячі вісімсот вісімдесят одна) грн 50 коп. та судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 3842 (три тисячі вісімсот сорок дві) грн 00 коп.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення, відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України, може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 20.10.2021

Суддя Ю.М. Смирнова