ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.10.2021 справа № 914/2440/21

Господарський суд Львівської області у складі судді Король М.Р., розглянув в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом: Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласний госпіталь ветеранів війни»,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАНС ОЙЛ СЕРВІС»,

про стягнення 116 978,20 грн.,

За участю представників сторін: не викликались,

ВСТАНОВИВ:

На розгляд господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласний госпіталь ветеранів війни» до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАНС ОЙЛ СЕРВІС» про стягнення 116 978,20 грн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 11 серпня 2021 року справу № 914/2440/21 передано на розгляд судді Король М.Р.

Ухвалою суду від 16.08.2021р. позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без судового засідання та без виклику сторін.

Позиція позивача

Позовні вимоги обґрунтовуються невиконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором про закупівлю №Т-2/20 від 01.04.2020р. в частині поставки оплаченого позивачем товару. У зв`язку з наведеним, відповідно позивач просить стягнути з відповідача 116 978,20 грн. попередньої оплати.

Позиція відповідача

Відповідач проти задоволення позову не заперечив, відзиву на позовну заяву чи заяву про продовження строку для подання відзиву у встановлений ухвалою суду від 16.08.2021р. п`ятнадцятиденний строк з моменту отримання ухвали не подав, поважності причин пропуску строку для подання відзиву або заяви про продовження встановленого судом строку для подання відзиву не навів.

Відповідно до частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Частиною 8 статті 80 ГПК України встановлено, що докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Таким чином, оскільки відповідача було належним чином повідомлено про відкриття провадження, на засадах відкритості та гласності судового процесу сторонам створено всі необхідні умови для можливості захисту їх прав та охоронюваних законом інтересів, а відповідач, у свою чергу, не скористався наданим йому правом на подання відзиву на позовну заяву, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами у відповідності до приписів ч.9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

За результатами дослідження наданих позивачем доказів та матеріалів справи, суд встановив наступне:

01.04.2020р. Комунальним некомерційним підприємством Харківської обласної ради «Обласний госпіталь ветеранів війни» (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ТРАНС ОЙЛ СЕРВІС» (постачальник) укладено договір про закупівлю № Т-2/20, відповідно до умов якого постачальник зобов`язується поставити замовнику у порядку та умовах визначених цим договором товар - ДК 021:2015-09130000-9 - нафта і дистиляти, Бензин А-95, Бензин А-92 (надалі товар), а замовник зобов`язується отримати товар та оплатити його вартість на загальну суму 262 143,00 грн.

Найменування, ціна та одиниця виміру товару визначається відповідно до специфікації (додаток № 1), яка є невід`ємною частиною цього договору (п.1.1, п.1.2 договору).

За умовами п.3.1 договору, ціна договору складає 262 143,00 грн., в т. ч. ПДВ.

Відповідно до п.5.1-5.6 договору, постачальник ТзОВ «ТРАНС ОЙЛ СЕРВІС» зобов`язався здійснити поставку товару у порядку та на умовах, передбачених даним договором, за адресою: м. Харків, вул.Врубеля,42-А. Відпуск палива здійснюється за потребою замовника, згідно замовлень (заявок) замовника, докази надсилання яких містять матеріали справи. Поставка товару проводиться шляхом заправки автотранспорту замовника на АЗС постачальника.

Термін дії договору встановлено до 31.12.2020 року. (п.5.7 договору). Тобто, до вказаного терміну постачальник зобов`язаний своєчасно та якісно продовжувати виконувати постачання палива.

Покупцем на виконання укладеного договору на розрахунковий рахунок постачальника перераховано 262 143,00 грн., про що свідчать копії платіжних доручень №502 від 14.04.2020р., №566 від 28.05.2020р., №570 від 09.06.2020р., №645 від 28.07.2020р., №730 від 19.08.2020р., №856 від 18.09.2020р., №295 від 19.10.2020р., №304 від 16.11.2020р., №295 від 07.12.2020р. .

Факт передачі талонів на пальне, підтверджується актами приймання-передачі від 09.04.2020р., 01.10.2020р., 30.10.2020р., 02.11.2020р., 07.12.2020р.

Видатковими накладними №61 від 09.04.2020р., №115 від 12.05.2020р., №148 від 01.06.2020р., №206 від 03.07.2020р., №284 від 03.08.2020р., №355 від 01.09.2020р., №430 від 01.10.2020р., №522 від 02.11.2020р. стверджується факт передачі товару на суму 156 557,00 грн.

Матеріали справи містять Акт приймання-передачі (заміни талонів на картки на пальне) від 31.12.2020 року у кількості 3 штуки на 5 660 літрів. на загальну суму 116 978,20 грн.

Позивач стверджує, що він не зміг їх обміняти та отримати нафтопродукти на перелічених відповідачем АЗС відповідно довідки ТзОВ «ТРАНС ОЙЛ СЕРВІС» від 12 березня 2020 року №169/7 (технічна частина тендерної документації).

Відтак, відповідач не виконав свого зобов`язання за договором, вартість недійсних талонів (талонів, які неможливо використати) складає 116 978,20 грн.

Позивачем електронною поштою отримано копію листа відповідача від 10.02.2021р., в якому повідомляється про неможливість своєчасно поставити товар з проханням підписати додаткову угоду.Дана пропозиція позивачем відхилена.

12.05.2021р. ТзОВ «ІНТЕР КАРД» надало інформацію про нездійснення відпуску пального за паливними картками, які видав відповідач.

12.07.2021 відповідачу направлено претензію про повернення сплачених коштів за придбаний, однак не поставлений на суму 116 978,20 грн. товар, яка залишена без відповіді та задоволення.

Відповідач не спростував доводів позивача, не надав суду належних та допустимих доказів про наявність інших обставин, ніж ті, які досліджені під час розгляду справи.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Згідно з ст.74 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доказування і подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Стаття 15 Цивільного кодексу України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно зі статтею 16 ЦК кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини (ч.1 ст.11 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ст. 174 ГК України однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст.626 ЦК України).

Між сторонами виникли взаємні права та обов`язки на підставі укладеного договору про закупівлю №Т-2/20 від 01.04.2020р.

З системного аналізу умов договору та суті правовідносин між сторонами, вбачається, що під поставкою товару розуміється саме поставка палива, в свою чергу передача талонів (паливної картки) не свідчить про повне виконання умов договору поставки, а лише є формою виконання умов договору, пов`язаною із заправленням ТЗ (транспортного засобу) позивача паливом.

Позивач отримав талони (паливної картки), які не зміг обміняти на паливо на АЗС з вини відповідача, отже факт поставки палива за відповідною частиною талонів не відбувся з незалежних від позивача обставин.

Таким чином, відповідач не виконав умов договору в частині забезпечення можливості вільного обміну талонів (паливної картки) на товар, що не спростовано останнім належними та допустимими доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України, ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України). Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст.530 ЦК України).

За умовами укладеного за результатами оголошеного тендеру закупівель паливно-мастильних матеріалів, відповідачем прийнято зобов`язання із забезпечення позивачу можливості використання талонів та заправки автомобілів бензином А-95, бензином А-92, дизельним паливом в кількості 12 600 л на суму 262 143,00 грн.

Позивачем у повному обсязі виконано прийняті на себе зобов`язання із своєчасної та повної оплати за товар, який мав бути використаний позивач шляхом обміну у мережах АЗС оплачених талонів. Тому, неможливість обміну талонів на запропонованих відповідачем АЗС свідчить про неналежне виконання договірних зобов`язань зі сторони товариства, адже в силу вимог ч. 2 ст. 194 ГК України, неналежне виконання зобов`язання третьою особою не звільняє сторони від обов`язку виконати зобов`язання в натурі.

Згідно ст. 693 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

З наведеного слідує, що покупцю належить право вимагати повернення суми попередньої оплати за неотриманий товар.

Враховуючи, що термін дії договору закінчився 31.12.2020 року, а позивач так і не зміг використати надані відповідачем талони для отримання палива, вимога про стягнення з відповідача 116 978,20 грн., сплачених за товар (паливо), є правомірною.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне:

Сплачена позивачем сума судового збору за подання до суду позовної заяви підтверджується платіжним дорученням №29763 від 02.08.2021р. на суму 2 270,00 грн.

Згідно п. 2 ч.1 ст.129 ГПК України, судовий збір у справі покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги підлягають до задоволення, тому витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст.13, 73-74, 76-79, 86, 129, 236, 238, 240-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАНС ОЙЛ СЕРВІС» (місцезнаходження: Україна, 79008, Львівська обл., місто Львів, вул.Староєврейська, будинок 7А; ідентифікаційний код 42647162) на користь Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласний госпіталь ветеранів війни» (місцезнаходження: Україна, 61019, Харківська обл., місто Харків, ВУЛИЦЯ ВРУБЕЛЯ, будинок 42-А; ідентифікаційний код 02003617) кошти у розмірі 116 978,20 грн. та 2 270,00 грн судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку та строк, передбачені ст.241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку в порядку та строки, визначені главою 1 розділу IV Господарського процесуального кодексу України.

Інформацію по справі, яка розглядається можна отримати за наступною веб-адресою: http://lv.arbitr.gov.ua/sud5015.

Суддя М.Р. Король