РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

18.10.2021Справа № 910/12685/21
Господарський суд міста Києва у складі судді Ярмак О.М., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін господарську справу

За позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування" (03056, м.Київ, вул. БОРЩАГІВСЬКА,154, код 33908322)

до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Еталон" (03057, м.Київ, вул. Дегтярівська,33-Б, 2 під`їзд, код 20080515)

про стягнення 20183,62 грн.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Арсенал Страхування" звернулось з позовом до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Еталон" про стягнення 20 183,62 грн відшкодування, виплаченого страхувальнику позивача у зв`язку із ДТП, яка сталась 19.03.2021 з вини страхувальника відповідача за полісом №АР-710874.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 10.08.2021 відкрив провадження у справі №910/12685/21, вирішив здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін, визначив сторонам у справі строки для подання відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечень на відповідь на відзив; витребував у Моторного (транспортного) страхового бюро України письмову інформацію щодо умов та чинності полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ПрАТ «СК «Еталон» № АР-710874 станом на 19.03.2021.

Згідно повідомлень про вручення поштових відправлень, ухвалу суду від 10.08.2021 позивач отримав - 17.08.2021, відповідач - 16.08.2021.

27.08.2021 відповідач засобами поштового зв`язку подав відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що позивач при розрахунку страхового відшкодування не застосував коефіцієнт фізичного зносу для транспортного засобу «Citroen C1», державний номерний знак НОМЕР_1 , який становить 0,26%, оскільки автомобіль вже піддавався ремонту до ДТП; також позивач не врахував передбачену полісом АР 710874 франшизу, на яку завжди зменшується страхове відшкодування. Також учасник справи зауважив, що до позову долучено акт огляду ТЗ, датований 17.05.2021, який ніким не підписаний та не є належним доказом визначення переліку пошкоджень.

02.09.2021 позивач подав докази понесення витрат на професійну правничу допомогу для долучення до справи.

10.09.2021 позивач на доводи відповідача подав письмові пояснення, в яких заперечив проти тверджень відповідача про необхідність застосування коефіцієнту фізичного зносу, зазначив про те, що дані програми Аудатекс не є обов`язковими, не підтверджують здійснення ремонтних робіт щодо автомобіля та відновлення складових частин кузова, кабіни або рами до ДТП, оскільки строк експлуатації пошкодженого в ДТП транспортного засобу не перевищував 7 років, і відповідачем не доведено наявність підстав для застосування визначеного на його замовлення експертом коефіцієнту фізичного зносу 0,26%, вказаний коефіцієнт дорівнює 0.

20.09.2021 відповідач надав суду заперечення на письмові пояснення позивача та два клопотання про витребування доказів, в яких повідомив про наявність інформації про здійснення ремонту транспортного засобу «Citroen C1» до ДТП 19.03.2021 ТОВ «ЕАК «Фаворит», в якого існують договірні відносини з позивачем, проте який відмовився надавати відповідні відомості, у зв`язку із чим відповідач просить задовольнити клопотання про витребування доказів, а саме шляхом:

- витребування у позивача документально підтвердженої інформації: чи замовлявся розрахунок вартості ремонту транспортного засобу «Citroen C1», державний номерний знак НОМЕР_1 у ТОВ «ЕАК «Фаворит» протягом 2018 року; чи мало ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» з ТОВ «ЕАК «Фаворит» договірні відносини стосовно проведення розрахунків вартості ремонту транспортних засобів станом на 2018 рік.

- витребування у ТОВ «ЕАК «Фаворит» документально підтвердженої інформації щодо розрахунку вартості ремонту та перелік пошкоджень автомобіля «Citroen C1», державний номерний знак НОМЕР_1 станом на 07.11.2018.

Розглянувши клопотання відповідача, суд зазначає, що порядок подання відповідного клопотання визначено положеннями ст. 81 ГПК України, зокрема у строк разом з відзивом на позовну заяву та необхідність доведення факту неможливості самостійного отримання доказів. Всупереч вказаних вимог відповідач подав клопотання поза межами встановленого процесуального строку, без заяви про поновлення пропущеного процесуального строку, наведення причин його пропуску, неможливості подачі клопотання у визначений строк, як і без мотивування та доказів самостійного звернення до особи, в якої він просить витребувати докази та неможливості подачі їх до суду.

За вказаних обставин, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні поданих клопотань, у т.ч. враховуючи їх подання на стадії розгляду справи по суті спору.

Згідно положень ст. 248 ГПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Приймаючи до уваги належне повідомлення сторін про розгляд справи, визначений процесуальний строк для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, суд вбачає за можливе здійснити розгляд справи за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 ГПК України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

13.05.2020 між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Арсенал Страхування" (страховик) та ОСОБА_1 (страхувальник) було укладено договір страхування наземного транспорту № 774/20-Т/Х/01 (надалі - договір), предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням наземним транспортним засобом «Citroen C1», державний номерний знак НОМЕР_1 , зі строком дії договору до 16.05.2021.

19.03.2021 у м.Харкові сталася дорожньо-транспортна пригода (надалі - ДТП) за участю застрахованого автомобіля «Citroen C1», державний номерний знак НОМЕР_1 , яким керувала ОСОБА_2 та автомобіля «Daewoo Lanos», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_3 , у зв`язку з чим обидва автомобілі зазнали механічних пошкоджень.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження, та за взаємною згодою водії транспортних засобів склали повідомлення про ДТП (Європротокол) від 19.03.2021 та схему ДТП, відповідно до якого водій ОСОБА_3 визнав себе винним.

Судом враховано, що рішенням Президії МТСБУ від 13.07.17 № 403/2017 визначено, що з 01.10.2017 Європротокол, оформлений в електронній формі, є повним аналогом Європротоколів, надісланих або пред`явлених страховику у паперовій формі.

Долучений до справи електронний Європротокол № Е4СЕ161САВ6ВЕ суд визнає належним та допустимим доказом у справі відповідно до п. 33.2 ст. 33 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" .

Також, суд зазначає, що відповідно до ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення особа, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, звільняється від адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, за умови, що учасники дорожньо-транспортної пригоди скористалися правом спільно скласти повідомлення про цю пригоду відповідно до Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

У зв`язку з тим, що між учасниками ДТП спільно складено Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, отже, водій, винний у вчиненні ДТП, звільняється від адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Згідно Електронного Європротоколу від 19.03.2021, та схеми руху, ДТП відбулася з вини водія автомобіля «Daewoo Lanos», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , цивільно-правова відповідальність якого щодо експлуатації вказаного транспортного засобу була застрахована Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Еталон" за полісом № АР/710874 з лімітом відповідальності по майну 130 000,00 грн та франшизою у розмірі 1000,00 грн.

Згідно рахунків ТОВ «Альфа Авангард» №299 від 25.03.2021, №АА4475 від 31.03.2021, вартість ремонтних робіт та деталей пошкоджено в ДТП транспортного засобу визначено у розмірі 21 183,62 грн.

01.04.2021 позивач на виконання умов договору, на підставі страхового акту № 006.00591421-1 від 01.04.2021 та розрахунку страхового відшкодування, відповідно до рахунків №299 від 25.03.2021, №АА4475 від 31.03.2021 за платіжним дорученням № 17426089 від 01.04.2021, № 17426088 від 01.04.2021 сплатив страхове відшкодування на загальну суму 21 183,62 грн.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач вказав, що у досудовому порядку відповідачу заяву про виплату відшкодування по ДТП 19.03.2021 не подавав, даним позовом звертається до відповідача безпосередньо відповідно до ст. 36 Закону України статтею 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Відповідач у відзиві наполягав на застосуванні до розрахунку коефіцієнту фізичного зносу та вказав на неврахування позивачем франшизи за полісом АР №710874.

Розглянувши спір по суті заявлених вимог, суд зазначає таке.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 988 Цивільного кодексу України у разі настання страхового випадку страховик зобов`язаний здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. При цьому, страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору, і не може перевищувати розміру реальних збитків (втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права). Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Відповідно до статей 512, 514 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Такими законами, зокрема, є норми статті 993 Цивільного кодексу України та статті 27 Закону України "Про страхування", відповідно до яких до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Аналіз наведених норм законодавства свідчить, що до страховика за договором майнового страхування (позивача у справі) після виплати страхового відшкодування потерпілій особі у межах фактичних витрат, які не можуть перевищувати розміру реальних збитків, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки.

За загальним правилом майнова шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина 2 статті 1187 Цивільного кодексу України). Тобто, відповідальність за шкоду несе безпосередньо боржник - особа, яка завдала шкоди. Така особа відповідно до статті 1192 Цивільного кодексу України має відшкодувати завдані збитки у повному обсязі, розмір яких визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Так, відповідно до статті 999 Цивільного кодексу України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування).

У Законі України "Про страхування" встановлено види обов`язкового страхування, одним із яких є страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (пункт 9 частини 1 статті 7 Закону). Закон України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" є спеціальним законом, що регулює правовідносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

За змістом цього Закону (статті 9, 22 - 31, 35, 36) настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми.

Отже, страховик (відповідач) за договором страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів також є відповідальною особою за завдані збитки. Водночас, на відміну від особи, яка завдала шкоди, обсяг відповідальності страховика за договором страхування відповідальності обмежений нормами Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Таким чином, у зв`язку з виплатою страхового відшкодування страхувальнику за договором страхування наземного транспорту № 774/20-Т/Х/01 від 13.05.2020 позивач набув право вимоги, яке страхувальник мав до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Судом враховано, що попереднє звернення потерпілого у випадках, передбачених законом, до страховика із заявою про виплату страхового відшкодування не є обов`язковим та не виключає право особи звернутися безпосередньо до суду із позовом про стягнення відповідного страхового відшкодування в межах річного строку (правова позиція, викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 11.12.2019 у справі № 465/4287/15).

Правила відшкодування шкоди заподіяної третій особі встановлені статтею 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", згідно пункту 22.1 якої у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно з ч. ч. 1-3 ст. 25 Закону України "Про страхування" здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Аварійні комісари - особи, які займаються визначенням причин настання страхового випадку та розміру збитків, кваліфікаційні вимоги до яких встановлюються актами чинного законодавства України. Страховик та страхувальник мають право залучити за свій рахунок аварійного комісара до розслідування обставин страхового випадку.

Водночас, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Статтею 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

На підтвердження розміру витрат позивачем було надано суду страховий акт №006.00591421-1 від 01.04.2021, розрахунок страхового відшкодування, рахунки №299 від 25.03.2021, №АА4475 від 31.03.2021 та платіжне доручення № 17426089, № 17426088 від 01.04.2021 на суму 21 863,62 грн.

За розрахунком позивача, заявлений позивачем до стягнення з відповідача розмір відшкодування складає 20 863,62 грн.

Дослідивши поданий позивачем розрахунок суми шкоди, спричиненої настанням дорожньо-транспортної пригоди, судом встановлено що він проведений з урахуванням зменшення суми на узгоджений сторонами в полісі №АР/710874 розмір 1000,00 грн франшизи та на підставі рахунку станції технічного обслуговування на суму 21 863,22 грн., що спростовує доводи відповідача про безпідставне неврахування франшизи..

Згідно з п.п. 7.38, 7.39 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 №142/5/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24.11.2003 за №1074/8395, коефіцієнт фізичного зносу дорівнює нулю для нових складників та для складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує 5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД, 7 років - для інших легкових КТЗ тощо.

Винятком стосовно використання зазначених вимог є: а) якщо КТЗ експлуатуються в інтенсивному режимі (фактичний пробіг щонайменше вдвічі більший за нормативний); б) якщо складові частини кузова, кабіни, рами відновлювали ремонтом або вони мають корозійні руйнування чи пошкодження у вигляді деформації; в) якщо КТЗ експлуатувалося в умовах, визначених у пункті 4 таблиці 4.1 додатка 4.

Як вбачається з матеріалів справи, коефіцієнт фізичного зносу застрахованого транспортного засобу «Citroen C1», державний номерний знак НОМЕР_1 , 2018 року випуску дорівнює нулю, оскільки на момент настання дорожньо-транспортної пригоди (19.03.2021) строк його експлуатації не перевищував 7 років.

Відповідно до наданого відповідачем висновку суб`єкта оціночної діяльності Воротняка Ю.В., коефіцієнт фізичного зносу застрахованого транспортного засобу «Citroen C1», державний номерний знак НОМЕР_1 на дату ДТП становив 0,26.

Також, на підтвердження доводів щодо необхідності застосування коефіцієнта фізичного зносу для визначення суми страхового відшкодування відповідач надав витяг з програми "AudaHistory" до програмного продукту "Audatex". На переконання відповідача, вказаним витягом підтверджуються обставини, що автомобіль «Citroen C1», державний номерний знак НОМЕР_1 неодноразово ремонтувався.

Однак, з наданих відповідачем документів неможливо встановити факт проведення відновлювального ремонту автомобіля до настання спірної ДТП, який би входив до переліку виключень, визначених п. 7.39 методики, для застосування коефіцієнту фізичного зносу.

Таким чином, вказані обставини спростовують твердження відповідача про наявність підстав для застосування коефіцієнту фізичного зносу при розрахунку суми страхового відшкодування 0,26 та відмови у задоволенні позовних вимог.

Щодо аргументів відповідача про наявність інформації про здійснення відновлювальних ремонтних робіт автомобіля «Citroen C1», державний номерний знак НОМЕР_1 до ДТП 19.03.2021 у ТОВ «ЕАК «Фаворит» у 2018 році, суд зазначає, що тягар доказування вказаних обставин та надання доказів покладено на відповідача, вказані обставини належними засобами доказування не підтверджено.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, враховуючи встановлені судом обставини, за відсутності доказів оплати заявленої до стягнення суми відшкодування, у т.ч. станом на час розгляду справи по суті спору, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно зі ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 86, 123, 129, 233, 236-240, 250-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Еталон" (03057, м.Київ, вул. Дегтярівська,33-Б, 2 під`їзд, код 20080515) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування" (03056, м.Київ, вул. БОРЩАГІВСЬКА,154, код 33908322) 20 183 (двадцять тисяч сто вісімдесят три) грн 62 коп відшкодування, 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн 00 коп витрат по сплаті судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст.241 ГПК України та може бути оскаржене в апеляційному порядку у строки, передбачені розділом IV ГПК України.

Суддя О.М.Ярмак