ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.10.2021 справа № 914/1552/21

за позовом: ОСОБА_1 , м. Львів

до відповідача: Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м. Львів

про визнання протиправним та скасування рішення Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, викладене у листі від 30.03.2021 року №63-02/1726 про відмову у залученні позивача до справи №63/3-02-6-2021 у якості третьої особи

Суддя Коссак С.М.

за участі секретаря Побігайленко Ю.Б.-В.

Представники:

Від позивача: не зявився;

Від відповідача: Оленюк Сергій Леонідович представник;

На розгляд господарського суду Львівської області на електронну адресу суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , м. Львів до відповідача: Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м. Львів про визнання протиправним та скасування рішення Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, викладене у листі від 30.03.2021 року №63-02/1726 про відмову у залученні позивача до справи №63/3-02-6-2021 у якості третьої особи.

Ухвалою суду від 07.06.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та підготовче засідання призначено на 08.07.2021 року. Рух справи відображено в ухвалах суду.

30.06.2021р. на поштову адресу суду від представника ОСОБА_1 поступила заява за вх.№14960/21 про проведення судового засідання у справі 914/1552/21, призначеного на 08.07.2021 року на 12год. 30хв. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використання власних технічних засобів за допомогою системи відеоконференцзвязку "EаsyCon".

Ухвалою суду від 08.07.2021 року клопотання представника позивача - Михаленич Роксолани Орестівни (вх.№14960/21 від 30.06.2021р.) про проведення судового засідання у справі в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів задоволено.

Протокольною ухвалою суду від 08.07.2021 року клопотання позивача про відкладення розгляду справи задоволено, надано можливість позивачу скористатися правом для подачі відповіді на відзив. наступне засідання проводити із застосуванням засобів зв"язку у режимі відеоконференції Easycon за участю позивача та оголошено перерву в судовому засіданні до 23.07.2021 на 09:40 год.

У судовому засіданні 23.07.2021 року, у звязку з неявкою представника позивача, представником відповідача заявлено клопотання про продовження строку підготовчого провадження на 30 днів та відкладення розгляду справи.

Враховуючи вчинення усіх необхідних процесуальних дій у даній справі для виконання завдань підготовчого провадження, визначених ст.177 ГПК України та вирішення питань які підлягають з`ясуванню у порядку ст.182 ГПК України, розумність строків, ухвалою суду від 16.09.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті в судовому засіданні на 07.10.2021 р. о 11:10 год.

06.10.2021 року на електронну адресу суду від представника позивача надійшла заява за вх.№23429/21 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду. Судом відмовлено, оскільки відповідно до ч.1 ст.197 ГПК України, учасники справи мають право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за умови наявності у суді відповідної технічної можливості, про яку суд зазначає в ухвалі про відкриття провадження у справі, крім випадків, коли явка цього учасника справи в судове засідання визнана судом обов`язковою. Одночасно, згідно з ч.2 ст.197 ГПК України, учасник справи подає заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання. Відтак, представником позивача не дотримано вимог ст. 197 ГПК України.

В судове засідання 07.10.2021 року представник позивача не з`явився, хоча йому було відомо про розгляд справи заздалегідь, у поданій згаданій вище заяві від 06.10.2021 вх.№23429/21 клопотання про відкладення справи не викладено. При цьому суд зазначає, що згідно даних системи діловодства господарського суду Львівської області 07.10.2021 року о 11год. 23хв. під час розгляду справи по суті (протокол судового засідання) на електронну адресу суду від представника позивача надійшло клопотання за вх.№23518/21 про відкладення розгляду справи, оскільки представник цього ж дня буде брати участь у інших судових засіданнях у Господарському суду м. Києва без подання відповідних доказів, яке судом до уваги не взято. При цьому суд звертає увагу на необхідність добросовісного користування своїми процесуальними правами (ст.43 ГПК України), позивач це особа, яка звертається до суду з метою захисту свого порушеного права, а відтак будучи ініціатором процесу, позивач повинен проявляти активні дії для судового захисту.

В судове засідання 07.10.2021 року відповідач явку уповноваженого представника забезпечив, проти позовних вимог заперечив.

Ухвали суду надіслані позивачу за адресою, що міститься у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та адресою, яка вказана позивачем у позовній заяві, відтак відповідача було належним чином повідомлено про місце, дату та час судового засідання.

Крім того, процесуальні документи щодо розгляду спору у даній справі офіційно оприлюднені у Єдиному державному реєстрі судових рішень - www.reyestr.court.gov.ua, та знаходяться у вільному доступі.

З урахуванням того, що розгляд справи відбувається за правилами загального позовного провадження, позивачу відомо про розгляд справи, в суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, які передбачені статтями 202, 216 ГПК України.

Суд констатує, що ним створено усі можливості учасникам процесу для реалізації ними своїх прав.

Положеннями статті 129 Конституції України, статті 2 Господарського процесуального кодексу України одним із завдань судочинства є своєчасний розгляд справи, що відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Суд наголошує, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (стаття 202 Господарського процесуального кодексу України).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16.07.2020 у справі №924/369/19.

Отже, неявка позивача (його представника) в судове засідання 07.10.2021 року не перешкоджає розгляду справи по суті, в матеріалах справи достатньо доказів для з`ясування обставин справи і прийняття судового рішення.

В судовому засідання проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Аргументи позивача.

Позивач повідомляє, що 19.01.2021 року на офіційному сайті Антимонопольного комітету України було розміщено повідомлення про початок розгляду Північним відділенням Комітету справ за ознаками порушення шістьма газопостачальними компаніями законодавства про захист економічної конкуренції у вигляді зловживання монопольним становищем на ринку, шляхом встановлення завищених цін на газ для населення. У повідомленні було вказано, що органами Комітету було виявлено, що цінові пропозиції газопостачальних компаній на природний газ для потреб населення з листопада 2020 року по січень 2021 року в середньому перевищували ціни їх конкурентів на ринку до 40%.

Виходячи із наведеної у повідомленні інформації, та враховуючи те, що ОСОБА_2 є споживачем газопостачальної компанії ТОВ «Львівгаз Збут» щодо якого Західним відділенням Комітету розпочато розслідування у справі, Позивач звернувся до Комітету із клопотаннями про залучення третьою особою до участі у справі № 63/3-02-6-2021 про порушення ТОВ «Львівгаз Збут» законодавства про захист економічної конкуренції та надав копії рахунків до сплати, які виставлялись товариством за спожитий газ протягом листопада 2020 січня 2021 та квитанції про сплату таких рахунків. Як контактну особу Позивач вказав громадську організацію « Рада захисту конкуренції т а споживачів».

У клопотанні Позивач зазначив, що у листопаді та грудні 2020 року його постачальником газу було ТОВ «Львівгаз Збут», яке у вказаний період продавало газ за завищеною ціною. Відповідно, у зв`язку із чим, Позивачем було понесено додаткові фінансові витрати.

Наявні у Позивача документи, що підтверджують викладене вище, були надані Комітету у додатках до клопотання. Клопотання Позивача, було розглянуто Західним відділенням Комітету, за результатами розгляду якого, листом від 30.03.2021 № 63-02/1726 Західне відділення Комітету відмовило у залученні Позивача до справи про порушення ТзОВ «Львівгаз Збут» законодавства про захист економічної конкуренції № 63/3-02-6-2021 як третьої особи.

Водночас, позивач стверджує, що Західне відділення Комітету, розглянувши клопотання Позивача, відмовило Позивачу у залученні, як третьої особи, до справи № 63/3-02-6-2021 про порушення ТзОВ «Львівгаз Збут» законодавства про захист економічної конкуренції, що викладено у листі Західного відділення Комітету від 30.03.2021 № 6 3-02/1726 до Позивача, відтак позивач просить визнати протиправним та скасувати рішення Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, викладене у листі від 30.03.2021 року №63-02/1726 про відмову у залученні позивача до справи №63/3-02-6-2021 у якості третьої особи.

Аргументи відповідача.

Відповідач вважає позов є необгрунтованим з огляду на те, як зазначає відповідач у відзиві, що посилання на статті 41, 43, 44, 45 Закону України Про захист економічної конкуренції в даному спірному випадку є безпідставними, оскільки повноваження, вказані в них, реалізуються лише під час розгляду справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, його вимоги не співвідносяться з гарантіями здійснення повноважень посадових осіб Антимонопольного комітету України, визначеними статтею 19 Закону України Про Антимонопольний комітет України.

Відповідач вказує, що Адміністративна колегія Відділення вирішила відмовити побутовим споживачам у залученні їх в якості третіх осіб до участі у Справі № 63/3-02-6-2021, враховуючи, що заяви/клопотання, які надійшли до Відділення, не містять інформації та доказів, що рішення може суттєво зачепити їх права та інтереси та сприяти розгляду справи по суті. Також стверджує, що позов не узгоджується з частиною другою статті 4 ГПК України, оскільки, Відділення не порушувало прав та інтересів ОСОБА_1 , а справа № 63/3-02-6-2021 розпочата з ініціативи органів Антимонопольного комітету України; залучення у якості третьої особи не є безумовним в разі подання клопотання; у справі № 63/3-02-6-2021 здійснює відповідний захист щодо усього поля споживачів.

Фактичні обставини справи.

19.01. 2021 року на офіційному сайті Антимонопольного комітету України (далі Комітет) було розміщено повідомлення про початок розгляду Північним відділенням Комітету справ за ознаками порушення шістьма газопостачальними компаніями законодавства про захист економічної конкуренції у вигляді зловживання монопольним становищем на ринку шляхом встановлення завищених цін на газ для населення.

У повідомленні було вказано, що органами Комітету було виявлено, що цінові пропозиції газопостачальних компаній на природний газ для потреб населення з листопада 2020 року по січень 2021 року в середньому перевищували ціни їх конкурентів на ринку до 40%. Також у повідомленні зазначалось, що подібні факти виявлені також і в інших регіонах України, дослідження п о них вже завершуються територіальними відділеннями Комітету».

Виходячи із наведеної у повідомленні інформації, та враховуючи те, що ОСОБА_2 є споживачем газопостачальної компанії ТзОВ «Львівгаз Збут» щодо якого Західним відділенням Комітету розпочато розслідування у справі, Позивач звернувся до Комітету із клопотаннями про залучення третьою особою до участі у справі № 63/3-02-6-2021 про порушення ТзОВ «Львівгаз Збут» законодавства про захист економічної конкуренції та надав копії рахунків до сплати, які виставлялись товариством за спожитий газ протягом листопада 2020 січня 2021 та квитанції про сплату таких рахунків.

Як контактну особу Позивач вказав громадську організацію « Рада захисту конкуренції та споживачів».

У клопотанні Позивач зазначив, що у листопаді та грудні 2020 року його постачальником газу було ТзОВ «Львівгаз Збут», яке у вказаний період продавало газ за завищеною ціною, відтак ним було понесено додаткові фінансові витрати.

Клопотання Позивача було розглянуто Західним міжобласним територіальним відділенням Антимонопольного комітету України.

За результатами розгляду клопотання позивача, листом від 30.03.2021 № 63-02/1726 Західне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України відмовило у залученні Позивача до справи про порушення ТзОВ «Львівгаз Збут» законодавства про захист економічної конкуренції № 63/3-02-6-2021 як третьої особи.

Зокрема, у листі від 30.03.2021 № 63-02/1726 Західне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України вказало таке: «Протягом лютого-березня до Відділення надійшла значна кількість заяв/клопотань від побутових споживачів ТзОВ «Львівгаз збут» про залучення їх в якості третіх осіб до розгляду справи №63/3-02-6-2021. Зазначені клопотання розглянуті на засіданні Адміністративної колегії Відділення 25.03.2021 року.

Адміністративна колегія Відділення вирішила відмовити побутовим споживачам у залученні їх у якості третіх осіб до участі у Справі № 63/3-02-6-2021, враховуючи, що заяви/клопотання, які надійшли до Відділення, не містять інформації та доказів, що рішення може суттєво зачепити їх права та інтереси та сприяти розгляду справи по суті.

Зазначаємо, що посилання на статтю 55 Закону України «Про захист економічної конкуренції» є безпідставним, оскільки, відповідно частини першої статті 55 Закону України «Про захист економічної конкуренції» особи, яким заподіяно шкоду внаслідок порушення законодавства про захист економічної конкуренції, можуть звернутися до господарського суду із заявою про її відшкодування.

Крім того, частиною другою статті 55 Закону України «Про захист економічної конкуренції» встановлено, що шкода, заподіяна порушеннями законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченими пунктами 1,2,5,10,12,18,19 статті 50 цього Закону, відшкодовується особою, що вчинила порушення у подвійному розмірі завданої шкоди.

Враховуючи наведене, для вирішення питання щодо відшкодування заподіяної шкоди в подвійному розмірі, ви можете звернутись до суду після прийняття рішення у Справі № 63/3-02-6-2021».

Отже, Західне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України, розглянувши клопотання Позивача, не вбачало правових підстав для залучення Позивача як третьої особи до справи № 63/3-02-6-2021 про порушення ТзОВ «Львівгаз Збут» законодавства про захист економічної конкуренції, що викладено у листі Західного відділення Комітету від 30.03.2021 № 6 3-02/1726.

Норми права та мотиви суду.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" Антимонопольний комітет України є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері державних закупівель. При цьому, особливості спеціального статусу Антимонопольного комітету України обумовлюються його завданнями та повноваженнями, в тому числі роллю у формуванні конкурентної політики, та визначаються цим Законом, іншими актами законодавства і полягають, зокрема, в особливому порядку призначення та звільнення Голови Антимонопольного комітету України, його заступників, державних уповноважених Антимонопольного комітету України, голів територіальних відділень Антимонопольного комітету України, у спеціальних процесуальних засадах діяльності Антимонопольного комітету України, наданні соціальних гарантій, охороні особистих і майнових прав працівників Антимонопольного комітету України на рівні з працівниками правоохоронних органів, в умовах оплати праці.

Стаття 3 зазначеного Закону до основних завдань Антимонопольного комітету України відносить участь у формуванні та реалізації конкурентної політики в частині здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності суб`єктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції.

Частиною 1 ст. 7 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" визначено, що у сфері здійснення контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції Антимонопольний комітет України має повноваження, в тому числі, розглядати заяви і справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та проводити розслідування за цими заявами і справами; приймати передбачені законодавством про захист економічної конкуренції розпорядження та рішення за заявами і справами, перевіряти та переглядати рішення у справах, надавати висновки щодо кваліфікації дій відповідно до законодавства про захист економічної конкуренції; перевіряти суб`єкти господарювання, об`єднання, органи влади, органи місцевого самоврядування, органи адміністративно-господарського управління та контролю щодо дотримання ними вимог законодавства про захист економічної конкуренції та під час проведення розслідувань за заявами і справами про порушення законодавства про захист економічної конкуренції; при розгляді заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, проведенні перевірки та в інших передбачених законом випадках вимагати від суб`єктів господарювання, об`єднань, органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю, їх посадових осіб і працівників, інших фізичних та юридичних осіб інформацію, в тому числі з обмеженим доступом тощо.

Згідно ч. 1 та 2 ст. 19 Закону України "Про антимонопольний комітет України" під час розгляду заяв і справ про узгоджені дії, концентрацію, про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, в тому числі під час проведення розслідування, дослідження, прийняття розпоряджень, рішень за заявами і справами, здійснення інших повноважень у сфері контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції, контролю за узгодженими діями, концентрацією органи та посадові особи Антимонопольного комітету України та його територіальних відділень керуються лише законодавством про захист економічної конкуренції і є незалежними від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб та суб`єктів господарювання, а також політичних партій та інших об`єднань громадян чи їх органів. Втручання органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб та суб`єктів господарювання, а також політичних партій та інших об`єднань громадян чи їх органів у діяльність Антимонопольного комітету України та його територіальних відділень забороняється, за винятком випадків, визначених законами України.

Положеннями ст. 39 Закону України "Про захист економічної конкуренції" передбачено, що особами, які беруть участь у справі, визнаються: сторони, треті особи, їх представники. Третьою особою є особа, залучена до участі у справі у зв`язку з тим, що рішення може суттєво зачепити її права та інтереси, охоронювані цим Законом. Про визнання третьою особою органами Антимонопольного комітету України приймається розпорядження, про що повідомляються особи, які беруть участь у справі.

У преамбулі до Закону України "Про захист економічної конкуренції" визначено, що цей Закон визначає правові засади підтримки та захисту економічної конкуренції, обмеження монополізму в господарській діяльності і спрямований на забезпечення ефективного функціонування економіки України на основі розвитку конкурентних відносин.

Відповідно до ст. 2 зазначеного закону, цим Законом регулюються відносини органів державної влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю із суб`єктами господарювання; суб`єктів господарювання з іншими суб`єктами господарювання, із споживачами, іншими юридичними та фізичними особами у зв`язку з економічною конкуренцією. Цей Закон застосовується до відносин, які впливають чи можуть вплинути на економічну конкуренцію на території України.

Виходячи із системного тлумачення зазначених положень, необхідною умовою для залучення до участі у справі третьої особи є ймовірність того, що рішення може суттєво зачіпати права та інтереси такої особи. Права та інтереси третіх осіб мають бути охоронювані саме Законом України "Про захист економічної конкуренції".

Крім того, питання залучення або незалучення до участі у справі третіх осіб, встановлення наявності впливу рішення на права та інтереси, охоронювані Законом №2210, таких осіб, віднесено до дискреційних повноважень органів АМКУ.

Подане клопотання про залучення третіх осіб мотивоване тим, що зазначені особи є споживачами послуг постачання природного газу на підставі договорів постачання природного газу побутовим споживачам. На їх думку, порушення прав та інтересів в частині завищення ціни на продаж газу споживачам призвело до понесення ними фінансових витрат та створенні перешкод для переходу до іншого постачальника.

У листі за вих. №63-02/1726 від 30.03.2021 року "Щодо клопотання про залучення третіх осіб до участі у справі" Західне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України зазначило: "Адміністративна колегія Відділення вирішила відмовити побутовим споживачам у залученні їх у якості третіх осіб до участі у Справі № 63/3-02-6-2021, враховуючи, що заяви/клопотання, які надійшли до Відділення, не містять інформації та доказів, що рішення може суттєво зачепити їх права та інтереси та сприяти розгляду справи по суті».

Суд погоджується із доводами відповідача, що законодавством про захист економічної конкуренції не містить регламентовано форми відмови у залученні третіх осіб до участі у справі. Така відмова у залученні третьої особи є процедурним питанням у процесі організації здійснення завдань та функцій, покладених на органи АМКУ.

Крім того, позивачем не доведено, що звернення до АМКУ із клопотанням про залучення третіх осіб зумовлено необхідністю захисту його прав та інтересів, які охороняються законодавством про захист економічної конкуренції.

Відповідно до практики Верховного Суду, зазначеної у постанові від 05.03.2020 у справі №640/467/19, протиправність акту індивідуальної дії встановлюється внаслідок невиконання державним органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості останнього.

Аналізуючи зазначене в сукупності, суд дійшов висновку, що відмова Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, яка викладена у листі за вих. №63-02/1726 від 30.03.2021 року є обґрунтованою та вмотивованою, прийнятою в межах дискреційних повноважень Відділення.

Одночасно, слід зазначити, що Комітет у межах цієї справи надав позивачу формальну відповідь про відмову в розгляді справи, яка ґрунтувалася на суперечливій та нерелевантній аргументації. Оскільки чинним законодавством майже не врегульовано процедури та критеріїв, за якими Комітет ухвалює рішення про відкриття чи відмову в розгляді справи, рішення Комітету про відмову має бути максимально вичерпним, ґрунтовним, повинне розкривати заявникові мотиви його ухваленння. Дискреційні повноваження не повинні використовуватися органом свавільно, а суд повинен мати можливість переглянути рішення, прийняті на підставі реалізації цих дискреційних повноважень, що є запобіжником щодо корупції та свавільних рішень в умовах максимально широкої дискреції державного органу.

Відповідно до частини третьої статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. Водночас у цій справі пред`явлено позовну вимогу не про спонукання Комітету до відкриття справи за заявою, а про скасування рішення Комітету про відмову у розгляді справи. Такий спосіб захисту означатиме, що Комітет має повторно розглянути відповідну заяву й ухвалити законне й обґрунтоване рішення про початок розгляду справи або відмову в її розгляді.

Ураховуючи викладене, суд відхиляє аргументи відповідача про те, що втручання будь-яких осіб у дискреційні повноваження Комітету, віднесені законом до його виключних функцій, а саме в питання щодо відкриття чи відмови у розгляді справи, є недопустимим.

Підстави для скасування листа за вих. №63-02/1726 від 30.03.2021 року відсутні, а тому вимоги позивача задоволенню не підлягають.

Разом з тим, суд вважає за необхідним зазначити, що позивач звернувся до суду із позовом про скасування листа, в якому визначено результати розгляду колективної заяви фізичних осіб.

Враховуючи викладене в сукупності, суд доходить висновку, що позивачем безпідставно подано даний позов, оскільки відмова Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, яка викладена у листі за вих. №63-02/1726 від 30.03.2021 року є такою, що прийнята в межах дискреційних повноважень Відділення.

Частиною 1 статті 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 ГПК України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено того, що його права, за захистом яких він звернувся до суду - порушені відповідачем, а відтак - вимоги позивача про визнання протиправним та скасування рішення Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, яке викладене у листі за вих. №63-02/1726 від 30.03.2021 року є необґрунтованими, у зв`язку із чим у задоволенні позовних вимог слід відмовити в повному обсязі.

При цьому суд вважає за необхідне зазначити, що Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Судові витрати.

Відповідно до ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ст.129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відтак, у зв`язку з відмовою у позові, судовий збір покладається на позивача.

Керуючись статтями 10, 12, 20, 73, 76 - 79, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні позову ОСОБА_1 , м. Львів до відповідача Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м. Львів про визнання протиправним та скасування рішення Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, викладене у листі від 30.03.2021 року №63-02/1726 про відмову у залученні позивача до справи №63/3-02-6-2021 у якості третьої особи, відмовити.

2. Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

3. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду в порядку, встановленому розділом IV ГПК України.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - http://court.gov.ua/fair/sud5015, а також у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою - http://reyestr.court.gov.ua.

Повний текст рішення складено та підписано 18.10.2021 року.

Суддя С.М. Коссак