ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" жовтня 2021 р.м. ХарківСправа № 922/2695/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Рильової В.В.

при секретарі судового засідання Сіліній М.Г.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут", місто Харків
до Приватного акціонерного товариства "Харківський підшипниковий завод", місто Харків
про стягнення 922 001,32 грн.
за участю представників:

позивача - Шемаєв В.В., довіреність № 01-15/288 від 18.12.2020 (адвокат);

відповідача - не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Харківенергозбут" (позивач) звернулося до Господарського суду Харківської області з позовом про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Харківський підшипниковий завод" (АТ "ХАРП"/відповідача) 922 001,32 грн., з яких: 503 013,30 грн. - пеня, 110 439,36 грн. - три проценти річних та 308 548,66 грн. - інфляційні втрати, нараховані ПрАТ "Харківенергозбут" у зв`язку із порушенням відповідачем умов Договору № 341 від 01.01.2019 щодо своєчасної оплати електричної енергії. Також позивач просить суд покласти на АТ "ХАРП" витрати зі сплати судового збору в розмірі 13 830,03 грн.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 12.07.2021 позов ПрАТ "Харківенергозбут" прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 922/2695/21; постановлено розглядати справу в загальному позовному провадженні.

Розгляд справи № 922/2695/21 в підготовчому засіданні неодноразово відкладався задля забезпечення принципу змагальності та реалізації прав сторін на повне та об`єктивне встановлення всіх обставин справи.

Так, 03 серпня 2021 року до Господарського суду Харківської області надійшов відзив АТ "ХАРП" на позовну заяву (за вх. № 18111), згідно якого відповідач проти позовних вимог заперечує та зазначає, зокрема, що 04.02.2021 між сторонами спору було укладено Договір № 72 про реструктуризацію заборгованості за Договором про постачання електричної енергії споживачу № 341 від 01.01.2019. Згідно пункту 1 зазначеного Договору сторони домовилися про реструктуризацію кредиторської заборгованості в розмірі 42 863 742,26 грн. за спожиту електричну енергію, що виникла у боржника перед кредитором станом на 01.02.2021, сума якої відповідно підтверджується актом звіряння взаєморозрахунків, на 9 місяців згідно графіку, який є невід`ємною частиною Договору.

До складу заборгованості включається також сума неустойки (пені), 3% річних, інфляційних нарахувань в обсязі 184 316,62 грн., на яку штрафні санкції з дня підписання договору у подальшому не нараховуються. Однак, відповідач вважає, що ПрАТ "Харківенергозбут" безпідставно, з порушенням умов Договору № 72 від 04.02.2021 та норм діючого законодавства щодо застосування штрафних санкцій, провів нарахування пені, 3% річних, індексу інфляції за період, який у тому числі увійшов до договору про реструктуризацію кредиторської заборгованості та невірно нарахував суму штрафних санкцій.

У відповіді на відзив (за вх. № 18828 від 11.08.2021) ПрАТ "Харківенергозбут" зазначило, що у даному випадку нарахування по пені, 3% річних та індексу інфляції починається з січня 2021, а детальні розрахунки заборгованостей були додані до позовної заяви. Разом з тим, відповідно пункту 5 комерційної пропозиції № 3 Ф-Р від 01.12.2020 до Договору № 341, встановлено, що рахунок за спожиту електричну енергію надається Споживачу до 12 числа включно місяця, наступного за розрахунковим. Рахунок має бути оплачений протягом 10 робочих днів від дня отримання рахунка Споживачем.

Даним положенням підтверджується, що на час укладення Договору № 72 від 04.02.2021 у відповідача ще не було зобов`язань по оплаті електричної енергії, пені, 3% річних та індексу інфляції за січень 2021, отже дана заборгованість не могла увійти до Договору № 72. Виходячи з вищезазначеного, позивач не намагається повторно стягнути з АТ "ХАРП" заборгованість, що фактично є попереднім періодом, який затверджено Договором № 72. Також позивач зауважує, що ствердження відповідача про належне виконання Договору № 72 є хибними.

08 вересня 2021 року відповідач звернувся до Суду із клопотанням про зменшення штрафних санкцій за порушення умов Договору №341 від 01.01.2019 на 80 % (за вх. № 20954).

Позивач, разом з тим, не вбачає підстав для звільнення АТ "ХАРП" від оплати штрафних санкцій оскільки, зокрема, фінансове становище відповідача не виправдовує його бездіяльність і не є підставою для звільнення від відповідальності, в той час, як ПрАТ "Харківенергозбут" знаходиться також у скрутному матеріальному становищі у зв`язку з боргами споживачв (заперечення за вх. №21533 від 14.09.2021).

Враховуючи те, що учасники справи виклали письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору у заявах по суті справи, за результатами підготовчого засідання 27.09.2021 Судом було постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження у справі № 922/2695/21 та призначено справу до розгляду по суті на 11 жовтня 2021 року о 12:30 годині, на підставі частини другої статті 185, частини першої статті 195 ГПК України. Відповідну ухвалу постановлено без виходу до нарадчої кімнати і занесено до протоколу підготовчого засідання у справі № 922/2695/21.

Представник ПрАТ "Харківенергозбут", який брав участь в судовому засіданні 11 жовтня 2021 року, позовні вимоги підтримував в повному обсязі та просив суд їх задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві.

Представник АТ "ХАРП" в судове засідання 11 жовтня 2021 року не з`явився; про причини неявки суд не повідомляв. Про дату, час та місце розгляду справи відповідача було повідомлено належним чином - під підпис повноважного представника АТ "ХАРП" згідно розписки від 27 вересня 2021 року.

Враховуючи те, що неявка учасників справи в судове засідання, відповідно до приписів частини першої статті 202 Господарського процесуального кодексу України, не перешкоджає розгляду справи по суті, а також приймаючи до уваги обмежені строки розгляду справи по суті, визначені частиною другою статті 195 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за можливе розглянути справу № 922/2695/21 за відсутності представника відповідача.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, а також заперечення відповідача, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

У зв`язку з відокремленням функції з розподілу електричної енергії від функцій постачання електричної енергії, що визначено положеннями Закону України "Про ринок електричної енергії" від 13.04.2017, ПрАТ "Харківенергозбут" з 01 січня 2019 року є постачальником електричної енергії за вільними цінами на підставі Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) від 19.06.2018 за № 505.

ПрАТ "Харківенергозбут", як постачальник електричної енергії за вільними цінами, здійснює постачання електричної енергії з 01.01.2019 у порядку, визначеному Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими Постановою НКРЕКП від 14.06.2018 № 312 (далі - Правила), та на умовах договору постачання електричної енергії споживачу.

На виконання пункту 13 розділу XVII Закону України "Про ринок електричної енергії" під час здійснення заходів з відокремлення було створено електропостачальника ПрАТ "Харківенергозбут" (далі також - Постачальник), а АТ "Харківобленерго" виконує функції з розподілу електричної енергії на території Харківської області та є оператором системи розподілу.

Відповідно до статті 4 Закону України "Про ринок електричної енергії" учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами, (частина друга статті 56 Закону).

Пунктом 3.2.1 Правил передбачено, що електропостачальники, які постачають електричну енергію споживачам на роздрібному ринку, мають самостійно розробити форму відповідного договору на основі примірного чи типового договору, який є додатком до цих Правил. Розроблені форми договорів електропостачальники мають оприлюднювати на своїх офіційних веб-сайтах.

Відповідно до пункту 3.2.5 Правил укладення споживачем договору про постачання електричної енергії споживачу відбувається шляхом приєднання споживача до договору на умовах обраної споживачем комерційної пропозиції, для чого споживач подає такому електропостачальнику іаяву-приєднання.

Згідно пункту 3.2.10 за наявності публічних комерційних пропозицій електропостачальник розміщує на веб-сайті та в центрах обслуговування споживачів бланк заяви-приєднання до договору постачання електричної енергії споживачу.

Публічний договір постачання електричної енергії споживачу, комерційні пропозиції та заява-приєднання розміщені на офіційному сайті ПрАТ "Харківенергозбут": www.zbutenergo.kharkov.ua.

Так, ураховуючи наведені приписи, та те, що Приватним акціонерним товариством "Харківський підшипниковий завод" (далі - Споживач) було надано підписану Заяву - приєднання до умов договору про постачання електричної енергії споживачу на умовах комерційної пропозиції № 4 (копія підписаної заяви - приєднання додана до позовної заяви), Договір про постачання електричної енергії споживачу № 341 від 01.01.2019 (далі - Договір) вважається укладеним.

Також 01 лютого 2019 року між ПрАТ "Харківенергозбут" та АТ "ХАРП" було укладено Додаткову угоду до Договору № 341 з 01.01.2019 про здійснення електронного документообігу через систему електронного документообігу для відділеного обслуговування споживачів (Система ЕДО). Відповідно до даної Додаткової угоди було змінено Комерційну пропозицію № 4 від 01.01.2019.

Крім того, з 01 травня 2020 року Комерційну пропозицію було змінено на Комерційні пропозиції № 2/4/17 та № 4/88/10, а з 01 грудня 2020 року було змінено на Комерційну пропозицію № 3 Ф-Р (копії підписаних комерційних пропозицій надані позивачем до матеріалів позовної заяви).

Згідно пункту 2.1 Договору Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору.

Відповідно до пункту 5.5 Договору розрахунковим періодом є календарний місяць. Пунктом 5.6 та пунктом 5.10 Договору передбачено, що оплата вартості електричної енергії здійснюється Споживачем виключно шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Постачальника, Споживач здійснює оплату за послугу з розподілу (передачі) електричної енергії через Постачальника.

Згідно з пунктом 5.7 Договору оплата рахунка постачальника має бути здійснена споживачем у строк, визначений в комерційній пропозиції. За умовами пунктів 3 Комерційних пропозицій № 2/4/17, № 4/88/10 та пункту 4 Комерційної пропозиції № 3 Ф-Р, розрахунковим періодом є календарний місяць; остаточний розрахунок Споживача за електричну енергію за розрахунковий період здійснюється відповідно до фактичного обсягу електричної енергії, визначеного за показами розрахункових засобів обліку (або розрахунковим шляхом), на підставі виставленого рахунку Споживачу Постачальником, в якому зазначаються суми до сплати за використану електричну енергію.

Пунктом 6.2 Договору визначено, що Споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії відповідно до умов цього Договору та пов`язаних з постачанням електричної енергії послуг згідно з умовами цього Договору.

Пунктом 4 Комерційних пропозицій № 2/4/17, № 4/88/10 та пунктом 5 Комерційної пропозиції № 3 Ф-Р встановлено, що рахунок за спожиту електричну енергію надається Споживачу до 12 числа включно місяця, наступного за розрахунковим. Рахунок за спожиту електричну енергію має бути оплачений протягом 5 робочих днів від дня отримання рахунка Споживачем (відповідно Комерційних пропозицій № 2/4/17, № 4/88/10) та протягом 10 робочих днів від дня отримання рахунка Споживачем (відповідно Комерційної пропозиції № 3 Ф-Р).

Згідно пункту 3.11 Додаткової угоди від 01.02.2019, факт надсилання сторонами електронних документів фіксується в Системі ЕДО; сторони погодили, що наявність в Системі ЕДО запису про надсилання відповідного електронного документу є достатньою правовою підставою для підтвердження належного виконання умов Договору, Правил, інших нормативно-правових актів; при наявності такого запису відповідний електронний документ вважається доставленим та отриманим адресатом. Отже, днем (датою) отримання Споживачем рахунку є день (дата) направлення його Постачальником в Системі ЕДО.

Крім того, згідно пунктів 4.12, 4.13 розділу IV Правил розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії.

Пунктом 10 Постанови визначено, що до запуску електронної платформи Датахаб функції адміністратора комерційного обліку на роздрібному ринку електричної енергії, у тому числі адміністрування процедури зміни постачальника електричної енергії у межах території ліцензованої діяльності, виконує відповідний оператор системи розподілу.

У відповідності до пункту 4.3 Правил дані, необхідні для формування платіжних документів, у тому числі щодо обсягів електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку адміністратором комерційного обліку в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку. На підставі отриманих даних відповідно до умов договору (обраної споживачем комерційної пропозиції) сторони складають акти прийому-передачі проданих товарів та/або наданих послуг.

За вимогами пункту 9.1.1 Розділу IX Кодексу комерційного обліку електричної енергії обмін даними між адміністратором комерційного обліку, постачальником послуг комерційного обліку та учасниками ринку здійснюється у вигляді електронних документів відповідно до стандартів інформаційного обміну Датахаб, що розробляються адміністратором комерційного обліку та затверджуються Регулятором.

Таким чином розрахунки за спожиту електроенергію АТ "ХАРП" проведені позивачем на підставі переданих у відповідності до наведених вимог показів приладу обліку від операторів системи розподілу - АТ "Харківобленерго" та ДП "НЕК "Укренерго". Звертаючись до суду із даним позовом ПрАТ "Харківенергозбут" зазначає, що згідно з переданими операторами системи розподілу даними для АТ "ХАРП" було сформовано наступні рахунки за електричну енергію:

- за вересень 2020 на суму 4 668 346,19 грн. Рахунок було отримано Відповідачем в Системі ЕДО 06.10.2020, строк оплати рахунку по 13.10.2020. Рахунок було оплачено платіжними дорученнями № 8400 від 01.10.2020 на суму 90 000,00 грн., № 8683 від 07.10.2020 на суму 110 000,00 грн., № 2339 від 09.10.2020 на суму 518 000,00 грн., № 2578 від 23.10.2020 на суму 181 404,32 грн., № 9113 від 30.10.2020 на суму 150 000,00 грн., № 9526 від 13.11.2020 на суму 1 473 412,56 грн., № 9666 від 20.11.2020 на суму 400 000,00 грн., № 9668 від 20.11.2020 на суму 200 000,00 грн., № 9667 від 20.11.2020 на суму 400 000,00 грн., № 10375 від 18.12.2020 на суму 600 000,00 грн. та № 10558 від 24.12.2020 на суму 545 529,31 грн.;

- за жовтень 2020 на суму 3 803 757,18 грн. Рахунок було отримано Відповідачем в Системі ЕДО 09.11.2020, строк оплати рахунку по 16.11.2020. Рахунок було оплачено платіжними дорученнями № 10558 від 24.12.2020 на суму 1 454 470,69 грн., № 101 від 22.01.2021 на суму 2 000 000,00 грн. та № 850 від 29.01.2021 на суму 349 286,49 грн..;

- за листопад 2020 на суму 4 937 926,16 грн. Рахунок було отримано Відповідачем в Системі ЕДО 08.12.2020, строк оплати рахунку по 15.12.2020. Рахунок було частково оплачено платіжними дорученнями № 850 від 29.01.2021 на суму 650 713,51 грн., № 853 від 29.01.2021 на суму 1 000 000,00 грн. Залишок заборгованості в сумі 3 287 212,65 грн. не оплачено;

- грудень 2020 на суму 7 503 359,24 грн. Рахунок було отримано Відповідачем в Системі ЕДО 08.01.2021, строк оплати рахунку по 21.01.2021. Рахунок не оплачено;

- за січень 2021 на суму 6 486 010,43 грн. Рахунок було отримано Відповідачем в Системі ЕДО 12.02.2021, строк оплати рахунку по 26.02.2021. Рахунок було оплачено платіжними дорученнями № 1056 від 05.02.2021 на суму 193 000,00 грн., № 4655 від 31.03.2021 на суму 1 000 000,00 грн., № 4714 від 01.04.2021 на суму 1 000 000,00 грн., № 2424 від 08.04.2021 на суму 3 000 000,00 грн. та № 5388 від 29.04.2021 на суму 1 293 010,43 грн.;

- за лютий 2021 на суму 7 605 583,16 грн. Рахунок було отримано Відповідачем в Системі ЕДО 11.03.2021, строк оплати рахунку по 25.03.2021. Рахунок було частково оплачено платіжними дорученнями № 5388 від 29.04.2021 на суму 6 989,57 грн., № 3087 від 30.04.2021 на суму 300 000,00 грн., № 3380 від 14.05.2021 на суму 120 000,00 грн., № 3695 від 28.05.2021 на суму 500 000,00 грн., № 3698 від 31.05.2021 на суму 400 000,00 грн. та № 3711 від 31.05.2021 на суму 100 000,00 грн. Залишок заборгованості у сумі 6 178 593,59 грн. не оплачено;.

- за березень 2021 на суму 5 697 419,81 грн. Рахунок було отримано Відповідачем в Системі ЕДО 05.04.2021, строк оплати рахунку по 19.04.2021. Рахунок не оплачено;

- за квітень 2021 на суму 4 400 635,50 грн. Рахунок було отримано Відповідачем в Системі ЕДО 11.05.2021, строк оплати рахунку по 25.05.2021. Рахунок не оплачено.

Отже ПрАТ "Харківенергозбут", як Постачальник, виконало свої зобов`язання по Договору належним чином та в повному обсязі, однак, оплата АТ "ХАРП" спожитої електричної енергії здійснювалась несвоєчасно - із порушенням встановлених договором строків, що також не спростовувалось представником відповідача. Відповідно, позивачем було нараховано та заявлено до стягнення з АТ "ХАРП" пеню в розмірі 503 013,30 грн. (на підставі пункту 5.8. Договору), три проценти річних в розмірі 110 439,36 грн. та інфляційні втрати в розмірі 308 548,66 грн. (на підставі статті 625 ЦК України). Обставини щодо стягнення вказаних нарахувань в примусовому порядку стали підставою для звернення Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут" до суду з даним позовом.

Також в ході розгляду справи Судом було встановлено, що 04 лютого 2021 року між ПрАТ "Харківенергозбут" (як Кредитором) та АТ "ХАРП" (як Боржником) було укладено Договір № 72 про реструктуризацію заборгованості за договором про постачання електричної енергії споживачу № 341 від 01.01.2019, у порядку та на умовах якого сторони домовилися про реструктуризацію кредиторської заборгованості в розмірі 42 863 742,26 грн. за спожиту електричну енергію та суми неустойки (пені), 3% річних, інфляційних нарахувань, використану боржником ля забезпечення власних потреб електроустановок, що виникла у боржника перед кредитором станом на 01.02.2021 та не погашена згідно з договором про постачання електричної енергії споживачу № 341 від 01.01.2019 шляхом її розстрочення.

Заперечуючи поти позову відповідач зазначає, що ПрАТ "Харківенергозбут" безпідставно, з порушенням умов Договору № 72 від 04.02.2021 та норм діючого законодавства щодо застосування штрафних санкцій, провів нарахування пені, 3 % річних, індексу інфляції за період, який у тому числі увійшов до договору про реструктуризацію кредиторської заборгованості та невірно нарахував суму штрафних санкцій за невиконання умов Договору № 341 від 01.01.2019, чим завищив суму зобов`язань Акціонерного товариства "ХАРП", що в свою чергу ускладнює вкрай тяжке фінансове становище відповідача.

Вирішуючи питання про правомірність та обґрунтованість заявлених в межах даної справи позовних вимог, Суд виходить із наступного.

У відповідності зі статтею 173 Господарського кодексу України (далі - ГК України), зі змістом якої кореспондуються і приписи статті 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утримуватися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконати її обов`язку.

Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (стаття 174 ГК України).

Частиною третьою статті 509 ЦК України встановлено, що зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно статті 193 ГК України та статті 526 ЦК України, яка містить аналогічні положення, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Крім того, за змістом статті 193 ГК України не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом. Аналогічні застереження містить стаття 525 ЦК України.

Частиною першою статті 530 ЦК України встановлено: якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

У відповідності до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом, що передбачено частиною першою статті 612 ЦК України.

За приписами статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При цьому, передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням інфляційних витрат на суму боргу та процентів річних виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов`язання.

Отже, у даному випадку, за порушення виконання грошового зобов`язання на відповідача покладається відповідальність відповідно до статті 625 ЦК України, яка полягає у приєднанні до невиконаного обов`язку, нового додаткового обов`язку у вигляді сплати процентів річних від простроченої суми.

Крім того, за змістом пункту 3 частини першої статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема - сплата неустойки.

Статтею 549 ЦК України визначено, що, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожний день прострочення виконання.

У відповідності до пункту 5.8 Договору якщо Споживач не здійснив оплату за цим Договором в строки, передбачені комерційною пропозицією, Постачальник має право здійснити заходи з припинення постачання електричної енергії Споживачу у порядку, визначеному ПРРЕЕ. У разі порушення Споживачем строків оплати Постачальник має право вимагати сплату пені. Пеня нараховується за кожен прострочений день оплати. Споживач сплачує за вимогою Постачальника пеню у розмірі, що зазначається у комерційній пропозиції.

Пунктом 7 Комерційних пропозицій № 2/4/17, № 4/88/10 та пункту 8 Комерційної пропозиції № 3 Ф-Р передбачено, що у разі порушення Споживачем строків оплати електричної енергії, Постачальник проводить нарахування за весь час прострочення, у тому числі за день оплати: пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який здійснюються нарахування, від суми боргу, за кожен день прострочки; 3% річних з простроченої суми. При цьому сума грошового зобов`язання за договором повинна бути оплачена Споживачем з урахуванням встановленого індексу інфляції. Суми пені, 3% річних та індексу інфляції повинні бути сплачені протягом 5 робочих днів від дня його отримання Споживачем.

З наведених ПрАТ "Харківенергозбут" в позовній заяві розрахунків вбачається, що нарахування інфляційних та 3% річних проводиться на суму основного боргу за спожиту електричну енергію, яка сплачена несвоєчасно:

- 3% річних з 01 січня по 31 січня 2021 на суму 22 926,35 грн. нараховані на суму боргу за спожиту електричну енергію за жовтень, листопад та грудень 2020;

- 3% річних з 01 лютого по 28 лютого 20.21 у сумі 3 695,13 грн. нараховані на суму боргу за спожиту електричну енергію за листопад, грудень 2020 та січень 2021;

- 3% річних з 01 березня по 31 березня 2021 у сумі 19 784,85 грн. нараховані на суму боргу за спожиту електричну енергію за січень та лютий 2021;

- 3% річних з 01 квітня по 30 квітня 2021 на суму 29 040,76 грн. нараховані на суму боргу за спожиту електричну енергію за січень, лютий та березень 2021;

- 3% річних з 01 травня по 31 травня 2021 на суму 34 992,27 грн. нараховані на суму боргу за спожиту електричну енергію за лютий, березень та квітень 2021.

Індекс інфляції за грудень 2020 у сумі 44 543,57 грн. нарахований на суму боргу за спожиту електричну енергію за вересень та жовтень 2020. Рахунок на оплату індексу інфляції нарахованого у грудні 2020 було виставлено у січні 2021.

Індекс інфляції за січень 2021 у сумі 94 733,76 грн. нарахований на суму боргу за спожиту електричну енергію за жовтень та листопад 2020. Рахунок на оплату індексу інфляції нарахованого у січні 2021 було виставлено у лютому 2021.

Індекс інфляції за березень 2021 у сумі 106 981,18 грн. нарахований на суму боргу за спожиту електричну енергію за січень 2021. Рахунок на оплату індексу інфляції нарахованого у березні 2021 було виставлено у квітні 2021.

Індекс інфляції за квітень 2021 у сумі 62 290,15 грн. нарахований на суму боргу за спожиту електричну енергію за січень та лютий 2021. Рахунок на оплату індексу інфляції нарахованого у квітні 2021 було виставлено у травні 2021.

Крім того, пеня нараховується відповідно до пункту 7 комерційних пропозицій № 2/4/17, № 4/88/10 та пункту 8 комерційної пропозиції № 3 Ф-Р; пункту 5.8 Договору, згідно яких, при порушенні термінів розрахунку за спожиту електричну енергію споживач сплачує постачальнику суму боргу з урахуванням пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення платежу:

- пеня з 01 січня по 31 січня 2021 в сумі 91 705,48 грн. нарахована на суму боргу за спожиту електричну енергію за жовтень, листопад та грудень 2020;

- пеня з 01 лютого по 28 лютого 2021 в сумі 14 780,63 грн. нарахована на суму боргу за спожиту електричну енергію за листопад, грудень 2020 та січень 2021;

- пеня з 01 березня по 31 березня 2021 у сумі 85 045,21 грн. нарахована на суму боргу за спожиту електричну енергію за січень та лютий 2021;

- пеня з 01 квітня по 30 квітня 2021 на суму 136 520,08 грн. нарахована на суму боргу за спожиту електричну енергію за січень, лютий та березень 2021;

- пеня з 01 травня по 31 травня 2021 на суму 174 961,90 грн. нарахована на суму боргу за спожиту електричну енергію за лютий, березень та квітень 2021.

При цьому, суд не приймає заперечення відповідача щодо включення до позовних вимог заборгованості по пені, трьох процентів річних та індексу інфляції в сумі 184 316,62 грн., які вже увійшли до Договору № 72 від 04.02.2021 про реструктуризацію заборгованості за Договором про постачання електричної енергії споживачу № 341 від 01.01.2019.

Так, за Договором № 72 до суми заборгованості 42 863 742,26 грн. увійшли:

- заборгованість за електричну енергію у сумі 42 679 425,64 грн., з яких: за липень 2019 у сумі 3 542 189,22 грн.; за серпень 2019 у сумі 5 756 167,30 грн.; за вересень 2019 у сумі 2 838 979,93 грн.; за лютий 2020 у сумі 5 093 659,26 грн.; за березень 2020 у сумі 4 654 086,67 грн.; за квітень 2020 у сумі 2 849 504.18 грн.; за травень 2020 у сумі 1 876 644,43 грн.; за червень 2020 у сумі 2 533 579,18 грн.; за липень 2020 у сумі 2 050 123,28 грн.; за серпень 2020 у сумі 693 920,30 грн.; за листопад 2020 у сумі 3 287 212,65 грн.; за грудень 2020 у сумі 7 503 359,24 грн.

- заборгованість по пені в сумі 110 625.17 грн., з яких: листопад 2020 у сумі 41 564,79 грн.; за грудень 2020 у сумі 69 060,38 грн.

- заборгованість по 3% річних на суму 27 732,18 грн., з яких: за листопад 2020 у сумі 10 419,69 грн.: за грудень 2020 у сумі 17 312,49 грн.

- заборгованість по індексу інфляції у сумі 45 959,27 грн., з яких: за липень 2020 у сумі 18 067,39 грн.; за грудень 2020 у сумі 27 891,88 грн.

Загальна суму заборгованості по пені, 3% річних та індексу інфляції по Договору № 72 становить 184 316,62 грн.

Дані суми зазначені на першій сторінці Акту звіряння розрахунків за електроенергію за Договором № 341 станом на 01.03.2021 у розділі "Недоплата за спожиту, але не оплачену електричну енергію, пеню, 3% річних та індекс інфляції станом на 01,02.2021", який був доданий відповідачем до відзиву на позовну заяву (вих. № 573/54 від 03.08.2021). Відповідно ж до позовної заяви (вих. № 23/1299 від 05.07.2021), нарахування по пені, 3% річних та індексу інфляції починається з січня 2021 року, детальні розрахунки заборгованостей були додані до позовної заяви. На час укладення Договору № 72 від 04.02.2021 у Відповідача ще не було зобов`язань по оплаті електричної енергії, пені, 3% річних та індексу інфляції за січень 2021, отже дана заборгованість не могла увійти до Договору № 72.

Відповідно, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут" в частині стягнення з відповідача пені в розмірі 503 013,30 грн., трьох процентів річних в розмірі 110 439,36 грн. та інфляційних втрат в розмірі 308 548,66 грн.

Водночас вирішуючи клопотання Приватного акціонерного товариства "Харківський підшипниковий завод" про зменшення штрафних санкцій (вих. № 632/54 від 08.09.2021) суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 233 ГК України у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Зазначена норма ставить право суду на зменшення неустойки в залежність від співвідношення її розміру і збитків.

Частина третя статті 551 ЦК України встановлює, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. При цьому відсутність чи невисокий розмір збитків може бути підставою для зменшення судом розміру неустойки, що стягується з боржника.

При застосуванні частини третьої статті 551 ЦК України та статті 233 ГК України слід мати на увазі, що поняття значно та надмірно є оціночними і мають конкретизуватися судом у кожному конкретному випадку. При цьому слід враховувати, що правила частини третьої статті 551 ЦК України та статті 233 ГК України направлені на запобігання збагаченню кредитора за рахунок боржника, недопущення заінтересованості кредитора у порушенні зобов`язання боржником.

Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (у тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Разом з тим, висновок суду щодо необхідності зменшення розміру штрафних санкцій, які підлягають стягненню з відповідача, повинен ґрунтуватися, крім вищевикладеного, на загальних засадах цивільного законодавства, якими є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність (пункт частини 1 статті 3 ЦК України).

Зі змісту зазначених норм вбачається, що, вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи із інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступінь виконання зобов`язання боржником; причини неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначного прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (у тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо (аналогічний висновок про застосування норми права викладений у постанові Верховного Суду від 31.10.2019 у справі № 924/243/19).

За правовою позицією Верховного Суду, яка наведена у постанові від 08.05.2018 у справі № 924/709/17, зменшення розміру заявлених до стягнення штрафних санкцій є правом суду, а за відсутності переліку таких виняткових обставин господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення пені, а також розмір, до якого підлягає її зменшення. При цьому відсутність чи невисокий розмір збитків може бути підставою для зменшення судом розміру неустойки, що стягується з боржника. Вирішуючи питання про зменшення розміру пені, яка підлягають стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки перед розміром збитків, а також об`єктивно оцінити, чи є цей випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причин неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання зобов`язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків.

Отже, питання про зменшення розміру штрафних санкцій вирішується судом на підставі аналізу конкретної ситуації, тобто в сукупності з`ясованих ним обставин, що свідчать про наявність підстав для вчинення зазначеної дії.

В обґрунтування наявності підстав для задоволення клопотання про зменшення розміру заявлених до стягнення штрафних санкцій Приватне акціонерне товариство "Харківський підшипниковий завод" посилається на те, що за Договором № 341 від 01.01.2019 про постачання електричної енергії, згідно якого ПрАТ "Харківенергозбут" продає АТ "ХАРП" електричну енергію, у відповідача дійсно існує заборгованість по сплаті за електроенергію. Однак, прострочення виконання договірних зобов`язань зумовлено вкрай тяжким фінансовим становищем підприємства. Так, збиток АТ "ХАРП" за перше півріччя 2021 року згідно Звіту про фінансові результати (Ф-2) складає 94 303 тис.грн.; непокритий збиток станом на 30 червня 2021 року (Ф-1) складає 1 564 288 тис.грн.; заборгованість з оплати праці станом на 01 серпня 2021 року згідно Звіту № 3 складає 43 845,5 тис.грн.

Скрутний фінансовий стан підприємства ускладнюється довготривалою дією карантинних заходів, введених на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 на території України, карантинів/локдаунів на територіях держав контрагентів через COVID-19. У зв`язку з нестабільною економічною ситуацією у державі, упадком промислової галузі, неплатоспроможністю споживачів товарів та зменшенням попиту на підшипникову продукцію, несвоєчасним виконанням грошових зобов`язань контрагентами, як наслідок зменшення обсягів виробництва та відсутність достатніх обігових коштів, у Приватного акціонерного товариства "Харківський підшипниковий завод" наявна значна сума боргу по виплаті заробітної плати, боргів по розрахункам з бюджетом та за кредиторською заборгованістю тощо.

Також відповідач звертає увагу на те, що на теперішній час у судах різних інстанцій розглядається більше 100 справ з вимогами майнового характеру до підприємства, у т.ч. стягнення заробітної плати, бюджетних виплат та кредитних коштів на мільйоні суми (реєстри судових справ також додано до матеріалів справи).

Аналізуючи фінансовий стан та фінансовий результат АТ "ХАРП" сьогодні є здебільшого збитковим підприємством, де видатки значно перевищують доходи. Однак, не зважаючи, на тяжкі умови ведення господарської діяльності в умовах сьогодення, АТ "ХАРП" не здає позицій лідеру підшипникової промисловості, достойно конкурує з виробниками підшипників інших країн, зберігає власну матеріальну-технічну базу та кадровий потенціал, має наміри розвивати та розширювати номенклатуру товарів та освоювати нові ринки збуту.

Крім того, як вже було встановлено судом, для вирішення спірних питань щодо виконання договірних зобов`язань, з метою добровільного виконання умов Договору про постачання електричної енергії споживачу, керуючись умовами пункту 5.8 Договору № 341 від 01.01.2019 між сторонами спору було укладено Договір № 72 про реструктуризацію заборгованості в розмірі 42 863 742,26 грн. за спожиту електричну енергію та суми неустойки (пені), 3 % річних, інфляційних нарахувань, що виникла у боржника перед кредитором станом на 01.02.2021.

До Договору про реструктуризацію боргу № 72 сторонами було підписано Додаткову угоду від 26 травня 2021 року, якою сторони домовилися, що з 01.06.2021 Приватне акціонерне товариство "Харківський підшипниковий завод" додатково до сплати боргу сплачує штрафні санкції у розмірі 20,3% річних за користування грошовими коштами кредитора. За період дії Договору про реструктуризацію боргу № 72 відповідачем сплачено понад 19 млн. грн., у т.ч. штрафні санкції.

Таким чином, відповідач вважає, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення здійснення господарського правопорушення, що є підставою для звільнення від застосування до нього штрафних санкцій, а позивач, в свою чергу, за рахунок підписаних угод про реструктуризацію боргу за Договором № 341 отримує належну компенсацію майнових витрат за неналежне виконання договору боржником, у вигляді отримання процентів річних.

У розрізі спірних правовідносин, судом враховано правову позицію, що викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 902/417/18, згідно якої загальною ознакою цивільно-правової відповідальності є її компенсаторний характер. Заходи цивільно-правової відповідальності спрямовані не на покарання боржника, а на відновлення майнової сфери потерпілого від правопорушення.

Крім того, господарські санкції, що встановлюються відповідно до договору чи закону за несвоєчасне виконання зобов`язання, спрямовані передусім на компенсацію кредитору майнових втрат, яких він зазнає внаслідок несвоєчасного здійснення з ним розрахунку з боку боржника. Такі санкції не можуть розглядатися кредитором як спосіб отримання доходів, що є більш вигідним порівняно з надходженнями від належно виконаних господарських зобов`язань.

Якщо відповідальність боржника перед кредитором за неналежне виконання обов`язку щодо своєчасного розрахунку не обмежена жодними межами, а залежить виключно від встановлених договором процентів (штрафу, пені, річних відсотків), то за певних обставин обсяг відповідальності може бути нерозумним з огляду на його непропорційність наслідкам правопорушення. Він може бути несправедливим щодо боржника, а також щодо третіх осіб, оскільки майновий тягар відповідних виплат може унеможливити виконання боржником певних зобов`язань, зокрема з виплати заробітної плати своїм працівникам та іншим кредиторам, тобто цей тягар може бути невиправдано обтяжливим чи навіть непосильним. У таких випадках невизнання за судом права на зменшення розміру відповідальності може призводити до явно нерозумних і несправедливих наслідків. Тобто має бути дотриманий розумний баланс між інтересами боржника та кредитора.

Приватним акціонерним товариством "Харківенергозбут", разом з тим, не надано доказів понесення позивачем збитків внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором або погіршення матеріального стану підприємства позивача, саме у зв`язку з порушенням АТ "ХАРП" умов Договору. Не спростовано ПрАТ "Харківенергозбут" і достовірності доказів, наданих відповідачем в обґрунтування запропонованого розміру відсотку зменшення стягуваних штрафних санкцій. Своєю чергою, зайве стягнення штрафних санкцій за позовними вимогами по даній справі посилить майновий тягар відповідача та призведе до невиконання обов`язків за існуючими договірними зобов`язаннями, запланованими поточними платежами, розстрочок виконання судових рішень тощо, що також ускладнить тяжке матеріальне становище АТ "ХАРП".

З огляду на викладене та зважаючи на компенсаційний характер заходів відповідальності у цивільному праві, враховуючи те, що 20,3% річних за Договором про реструктуризацію боргу № 72, який розстрочує виконання Договору № 341, а також стягнення інфляційних втрат та процентів річних у значній мірі компенсує позивачу негативні наслідки, пов`язані з порушенням відповідачем умов договору, а стягнення з відповідача пені у повному обсязі не є співрозмірним з можливими негативними наслідками від порушення АТ "ХАРП" зобов`язання; виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, враховуючи складну ситуацію в державі у зв`язку з дією карантину через коронавірусну хворобу (COVID-19), Суд приймає позицію Приватного акціонерного товариства "Харківський підшипниковий завод" та зазначає, що обставини даної справи є винятковими, а клопотання позивача про зменшення штрафних санкцій обґрунтованим.

Відповідно, суд дійшов висновку про наявність підстав для реалізації права щодо зменшення розміру пені на 80%. Таким чином позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут" в частині стягнення з відповідача пені підлягають частковому задоволенню в сумі 100 602,66 грн. В іншій частині позову - стягнення 402 410,64 грн. пені, суд відмовляє у зв`язку із зменшенням неустойки.

Вирішуючи питання розподілу судового збору, суд керується частиною першою статті 129 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підставі, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Таким чином витрати по сплаті судового збору в розмірі 13 830,03 грн. покладаються на Приватне акціонерне товариство "Харківський підшипниковий завод" та підлягають стягненню на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 124, 129-1 Конституції України, статтями 1, 2, 13, 73-80, 86, 123, 129, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут" задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Харківський підшипниковий завод" (місцезнаходження: 61089, місто Харків, проспект Індустріальний, будинок 3; ) на користь Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут" (місцезнаходження: 61037, місто Харків, вулиця Плеханівська, будинок 126; ) три проценти річних в розмірі 110 439,36 грн. грн., інфляційні втрати в розмірі 308 548,66 грн., пеню в розмірі 100 602,66 грн. (згідно Договору № 341 від 01 січня 2019 року), а також витрати зі сплати судового збору в розмірі 13 830,03 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В задоволенні позову в частині стягнення 402 410,64 грн. пені відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 256 ГПК України.

Повне рішення складено "13" жовтня 2021 р.

Суддя В.В. Рильова

справа № 922/2695/21