ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" жовтня 2021 р. Справа№ Б8/065-12 (927/799/19)

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пантелієнка В.О.

суддів: Полякова Б.М.

Копитової О.С.

секретар судового засідання Нечасний О.Л.

за участю представників:

від позивача - ліквідатор Горбач С.Ф. посвідчення;

від відповідача - не з`явився;

від АТ "Укрексімбанк" - Западнюк М.А. довір. №0024701/26593-20 від 17.11.2020р.;

від ТОВ "Маєток Сервіс" - не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) "Будівельна Українська Спілка" Горбача Сергія Федоровича

на рішення господарського суду Київської області від 16.06.2021р.

(повний текст складено 22.07.2021р.)

у справі №Б8/065-12 (927/799/19) (суддя Лопатін А.В.)

за позовом арбітражного керуючого - ліквідатора ТОВ "Будівельна Українська Спілка" Горбача Сергія Федоровича

до Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) "Універсальна товарна біржа "Соціум"

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача

1.Акціонерне товариство (далі - АТ) "Державний експортно-імпортний банк України"

2.Товариство з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) "Маєток Сервіс"

про визнання відомостей не оприлюдненими, визнання аукціону не проведеним, визнання неправомірними дій, визнання повідомлення недійсним, зобов`язання вчинити дії

в межах провадження у справі про банкрутство ТОВ "Будівельна Українська Спілка"

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Київської області від 16.06.2021р. у справі №Б8/065-12 (927/799/19) відмовлено в задоволенні позову арбітражного керуючого - ліквідатора ТОВ "Будівельна Українська Спілка" Горбача Сергія Федоровича до ТОВ "Універсальна товарна біржа "Соціум", за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: АТ "Державний експортно-імпортний банк України" та ТОВ "Маєток Сервіс" про визнання відомостей не оприлюдненими, визнання аукціону не проведеним, визнання неправомірними дій, визнання повідомлення недійсним, зобов`язання вчинити дії.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ліквідатор ТОВ "Будівельна Українська Спілка" арбітражний керуючий Горбач Сергій Федорович звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ліквідатора банкрута Горбача С.Ф. в повному обсязі.

У відзиві на апеляційну скаргу ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України"

просить відмовити ліквідатору ТОВ "Будівельна Українська Спілка" Горбачу С.Ф. у задоволенні апеляційної скарги, а рішення господарського суду Київської області від 16.06.2021р. залишити без змін. Також, представник Банку просить суд застосувати строк позовної давності до позовної заяви від 18.09.2019р. ліквідатора ТОВ "Будівельна Українська Спілка" арбітражного керуючого Горбача С.Ф. до ТОВ "Універсальна товарна біржа "Соціум", що розглядається в межах справи №Б8/065-12 (927/799/19) про банкрутство ТОВ "Будівельна Українська Спілка"

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.09.2021р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ліквідатора ТОВ "Будівельна Українська Спілка" Горбача Сергія Федоровича на рішення господарського суду Київської області від 16.06.2021р. у справі №Б8/065-12 (927/799/19) та призначено її до розгляду на 18.10.2021р.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.10.2021р. апеляційну скаргу ліквідатора ТОВ "Будівельна Українська Спілка" Горбача Сергія Федоровича на рішення господарського суду Київської області від 16.06.2021р. у справі №Б8/065-12 (927/799/19) прийнято до свого провадження колегією суддів в іншому складі суду.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення ліквідатора Горбача С.Ф. і представника АТ "Укрексімбанк", дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.6 ст.12 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон про банкрутство).

21.10.2019р. введено в дію Кодекс України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ).

У провадженні господарського суду Київської області перебуває справа №Б8/065-12 за заявою ТОВ "Маєток-Сервіс" про банкрутство ТОВ "Будівельна Українська Спілка", провадження в якій було порушено ухвалою місцевого суду від 12.06.2012р.

Постановою суду першої інстанції від 20.10.2014р. було визнано банкрутом ТОВ "Будівельна Українська Спілка", відкрито ліквідаційну процедуру та призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Горбача С.Ф.

Наразі триває ліквідаційна процедура ТОВ "Будівельна Українська Спілка".

23.11.2020р. до господарського суду Київської області від господарського суду Чернігівської області надійшла позовна заява арбітражного керуючого - ліквідатора ТОВ "Будівельна Українська Спілка" Горбача Сергія Федоровича до ТОВ "Універсальна товарна біржа "Соціум" про:

- визнання відомостей про проведення 17.02.2015р. аукціону з продажу майна ТОВ "Будівельна Українська Спілка" не оприлюдненими;

- визнання аукціону з продажу майна ТОВ "Будівельна Українська Спілка"17.02.2015р. таким, що не проводився;

- визнання дій ТОВ "Універсальна товарна біржа "Соціум" по розміщенню на веб-сайті Вищого господарського суду України повідомлення про результати проведення аукціону з продажу майна ТОВ "Будівельна Українська Спілка", призначеного на 17.02.2015р., від 18.02.2015р. за № 14796 в якому вказано, що аукціон з продажу майна ТОВ "Будівельна Українська Спілка" не відбувся, у зв`язку з відсутністю заявників, неправомірними;

- визнання повідомлення про результати проведення аукціону з продажу майна ТОВ "Будівельна Українська Спілка", призначеного на 17.02.2015р., від 18.02.2015р. за № 14796 в якому вказано, що аукціон не відбувся, у зв`язку з відсутністю заявників, недійсним та таким, що не має юридичних наслідків;

- зобов`язання ТОВ "Універсальна товарна біржа "Соціум" розмістити на веб-сайті Вищого господарського суду України оголошення про недійсність повідомлення, розміщеного 18.02.2015р. за № 14796.

Ухвалою місцевого суду від 17.03.2021р. було залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: АТ "Державний експортно-імпортний банк України", ТОВ "Маєток Сервіс", відкладено підготовче засідання на 12.05.2021р.

З матеріалів справи вбачається, що з метою продажу майна ТОВ "Будівельна Українська Спілка" та організації проведення аукціону, 25.11.2014р. ліквідатором банкрута - Горбачем Сергієм Федоровичем було укладено із торгуючою організацією - ТОВ "Універсальна товарна біржа "Соціум" договір-доручення про надання послуг по проведенню аукціонних торгів, відповідно до умов якого сторони, керуючись ст. ст. 42, 58, 65, 66 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також згідно з умовами цього договору, зобов`язуються здійснювати ділове співробітництво з використанням організаційно-правових механізмів біржових аукціонних торгів, матеріально-технічної бази та персоналу виконавця з метою створення умов для забезпечення ефективності аукціонних торгів з продажу майна ТОВ "Будівельна Українська Спілка".

Відповідно до положень п. 2.1.1. договору виконавець зобов`язується використовувати усі можливі засоби, які не заборонені чинним законодавством, для широкого висвітлення процесу підготовки і проведення аукціонних торгів, залучення до участі в аукціоні зацікавлених покупців, маючи на меті найбільш вигідно продати об`єкт, дотримуючись вимог ч. 1 ст. 58 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" зі змінами та доповненнями, що набрали чинності 19.01.2013р. для цього: розмістити оголошення про проведення аукціону на сайті Міністерства юстиції України та на сайті Вищого господарського суду України.

Згідно із п. 5.3. зазначеного договору порядок визнання аукціону таким, що не відбувся, анулювання результатів аукціону, визнання результатів аукціону недійсними, зміст оголошення про проведення аукціону на веб-сайті, порядок оголошення та повідомлення про проведення аукціону, порядок проведення аукціону та оформлення його результатів здійснюється відповідно до норм Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Частиною першою статті 58 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" визначено, що організатор аукціону не пізніше як за 15 робочих днів до дня початку аукціону оприлюднює на веб-сайті державного органу з питань банкрутства та Вищого господарського суду України (при проведенні електронних торгів - також на своєму веб-сайті) оголошення про проведення аукціону, а також письмово повідомляє про проведення аукціону власника майна, замовника та інших осіб, визначених замовником.

Відповідно до частини першої статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову.

Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою позову - факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу. При цьому особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. У свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах, і у разі встановлення порушеного права з`ясувати, чи буде воно відновлено у заявлений спосіб.

У статті 4 ГПК України передбачено, що право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно зі статтею 45 ГПК України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу. Позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є особи, яким пред`явлено позовну вимогу.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Способи захисту права - це передбачені законом матеріально-правові дії, які безпосередньо спрямовані на захист права, тобто на усунення перешкод на шляху здійснення суб`єктами своїх прав або припинення правопорушень, відновлення становища, яке існувало до порушення. Саме застосування конкретного способу захисту порушеного, оспореного чи невизначеного права і є результатом діяльності по захисту прав.

Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права, який і передбачає поновлення порушеного права чи захист інтересу. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом і регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин і забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Під захистом легітимного інтересу розуміється відновлення можливості досягнення прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом.

Спосіб захисту може бути визначено як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату.

Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинено порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Під ефективним способом необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб твердження позивача про порушення було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Отже, захисту підлягає наявне законне порушене право (інтерес) особи, яка є суб`єктом (носієм) порушених прав чи інтересів та звернулася за таким захистом до суду. Тому для того, щоб особі було надано судовий захист, суд встановлює, чи особа дійсно має порушене право (інтерес), і чи це право (інтерес) порушено відповідачем.

Правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Матеріально-правовий аспект захисту цивільних прав та інтересів насамперед полягає в з`ясуванні, чи має особа таке право або інтерес та чи були вони порушені або було необхідним їх правове визначення.

За статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) визнається право людини на доступ до правосуддя, а за статтею 13 Конвенції - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою.

Європейський суд з прав людини, ухвалюючи рішення від 09 грудня 2010 року у справі "Буланов та Купчик проти України", яке набуло статусу остаточного 09 березня 2011 року, вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право звернутися до суду з будь-якою вимогою щодо своїх цивільних прав та обов`язків. У такий спосіб здійснюється "право на суд", яке відповідно до практики Суду включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати "вирішення" спору судом (рішення у справі "Кутіт проти Хорватії" (Kutit v Croatia), №48778/99, пункт 25, ECHR 2002-II).

Крім того, Європейський суд з прав людини у рішення від 13 травня 1980 року в справі "Артіко проти Італії" (пункт 35), рішення від 30 травня 2013 року в справі "Наталія Михайленко проти України" (пункт 32) визначає, що Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод призначена для гарантування не теоретичних або примарних прав, а прав практичних та ефективних.

Згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 01 грудня 2004 року №18-рп/2004 (справа про охоронюваний законом інтерес) поняття "охоронюваний законом інтерес", що вживається в частині першій статті 4 ЦПК України 2004 року та інших законах України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям "права", треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції України і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Суд має перевірити доводи та докази, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і в залежності від встановленого вирішити питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту позивача. Відсутність порушеного або оспорюваного права позивача є підставою для ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин.

Таким чином, з аналізу вищевказаного вбачається, що спосіб захисту має втілювати безпосередню мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинено порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту прав чи інтересу, за захистом якого звернулась особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (постанови Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018р. у справі № 338/180/17 (провадження №14-144цс18), від 11.09.2018р. у справі №905/1926/16 (провадження №12-187гс18), від 20.01.2019р. у справі №569/17272/15-ц (провадження №14-338цс18). Відтак застосовування судом того чи іншого способу захисту має приводити до відновлення порушеного права позивача.

В даному випадку, позивачем було обрано способом захисту своїх прав: визнання відомостей про проведення 17.02.2015р. аукціону з продажу майна не оприлюдненими; визнання аукціону з продажу майна 17.02.2015р. таким, що не проводився; визнання дії по розміщенню на веб-сайті Вищого господарського суду України повідомлення про результати проведення аукціону з продажу майна, призначеного на 17.02.2015р., від 18.02.2015р. за № 14796 в якому вказано, що аукціон з продажу майна не відбувся, у зв`язку з відсутністю заявників, неправомірними; визнання повідомлення про результати проведення аукціону з продажу майна, призначеного на 17.02.2015р., від 18.02.2015р. за № 14796 в якому вказано, що аукціон не відбувся, у зв`язку з відсутністю заявників, недійсним та таким, що не має юридичних наслідків; зобов`язання розмістити на веб-сайті Вищого господарського суду України оголошення про недійсність повідомлення, розміщеного 18.02.2015р. за № 14796. При цьому, позивачем не було вказано, яким чином, у разі задоволення позову, буде відновлено його порушені, невизнані, оспорювані права та інтереси, а відтак такі позовні вимоги не відповідають належним способам захисту, визначеним законом, а також не є ефективним способом захисту, який може бути застосований судом.

Слід зазначити, що постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 22.08.2019р. у справі Б8/065-12 касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" було задоволено частково; постанову Північного апеляційного господарського суду від 15.05.2019 р. та ухвалу господарського суду Київської області від 11.02.2019р. у справі №Б8/065-12 скасовано; прийнято у справі №Б8/065-12 нове рішення яким: заяву Публічного акціонерного товариства "Укрексімбанк" від 25.10.2017р. задоволено. Визнано недійсними результати аукціону, проведеного Товариством з обмеженою відповідальністю "Універсальна товарна біржа "Соціум" та оформлені протоколом 10.08.2015р.

Відповідно до мотивувальної частини зазначеної постанови, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського встановив: фактичне встановлення судами обставин здійснення публікацій про проведення аукціонів з продажу майна боржника у складі "майнового комплексу" з аукціонів, які призначалися на 17.02.2015р., 04.06.2015р., 14.07.2015р. та 10.08.2015р., три перші з яких не відбулися за відсутності покупців, про що також було здійснено офіційну публікацію. Зазначене відповідно до частини 1 статті 55 Закону про банкрутство тягне наслідки визнання аукціону таким, що не відбувся, а тому висновки судів про визнання аукціону 17.02.2015р. таким, що не проводився не відповідають правовим наслідкам, визначеним частиною 1 статті 55 Закону про банкрутство (п. 31 постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 22.08.2019р. у справі №Б8/065-12).

Вказане судове рішення набрало законної сили, а відтак, встановлені ним обставини, у відповідності до положень частини четвертої статті 75 ГПК України, з урахуванням того, що в зазначеній справі брали участь ті ж самі особи, що і в даній справі, доведенню не потребують.

Одним із основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що рішення суду з будь-якої справи, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів (п. 4 Інформаційного листа Вищого господарського суду України № 01-8/1427 від 18.11.2003 року "Про Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та юрисдикцію Європейського суду з прав людини").

Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України). Аналогічний припис закріплений у частині першій статті 11 Господарського процесуального кодексу України.

Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність (пункт 4.1 рішення Конституційного Суду України від 02.11.2004р. № 15-рп/2004).

Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності в основі якого лежить відоме з римського права положення res judicata (лат. "вирішена справа"), відповідно до якого остаточне рішення правомочного суду, яке вступило в силу, є обов`язковим для сторін і не може переглядатися.

Принцип юридичної визначеності полягає в тому, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного і обов`язкового для виконання рішення лише для того, щоб домогтися перегляду справи та її нового вирішення (рішення ЄСПЛ від 24.07.2003р. у справі "Рябих проти Росії", постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 21.01.2020р. у справі № 922/482/16).

Таким чином, зазначеним вище судовим рішенням, що набрало законної сили, було встановлено, що обставини публікації проведення аукціону з реалізації майна ТОВ "Будівельна Українська Спілка", призначеного на 17.02.2015р. є підставою саме для визнання аукціону таким, що не відбувся, а відтак визнання аукціону, призначеного на 17.02.2015р. таким, що не проводився не відповідає правовим наслідкам, визначеним частиною першою статті 55 Закону про банкрутство. Зазначені обставини, встановлені рішенням суду, що набрало законної сили та, виходячи із наведеного, не потребують доведенню при розгляді іншої справи, в якій беруть участь ті ж самі особи. Однак, дані обставини не були враховані позивачем, так як останній в обґрунтування позову заявляє протилежну із встановленою зазначеним судовим рішенням позицію та фактично, з огляду на заявлені вимоги, просив місцевий суд здійснити перегляд таких обставин.

Виходячи із вищевказаних обставин, з огляду на обґрунтування, наведені позивачем в позові, метою звернення із таким позовом є не захист його прав, а фактично перегляд вже встановлених рішенням суду, що набрало законної сили, обставин, що може свідчити про намір ініціювання нового розгляду спору та іншого її вирішення.

Поряд із зазначеним, належним способом захисту прав та інтересів, порушених недотриманням вимог Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (що діяв на момент виникнення спірних правовідносин) щодо розміщення оголошення про проведення аукціону є саме визнання недійсними результатів аукціону, а відтак, порушені права та інтереси позивача, на порушення яких він посилався в позовній заяві у даній справі вже відновлені та захищенні постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 22.08.2019р. у справі Б8/065-12, якою було визнано недійсними результати аукціону, проведеного ТОВ "Універсальна товарна біржа "Соціум" та оформлені протоколом 10.08.2015р.

Вимога щодо встановлення певних фактів не може бути самостійним предметом розгляду в господарському суді, оскільки до повноважень останнього не належить встановлення фактів, що мають юридичне значення. Господарські суди порушують провадження у справах за позовами, в основі яких правова вимога - спір про право, що виникає з матеріальних правовідносин. Захист майнового чи немайнового права чи законного інтересу відбувається шляхом прийняття судом рішення про примусове виконання відповідачем певних дій або зобов`язання утриматись від їх вчинення.

З огляду на вищевказані обставини, з урахуванням того, що позивачем не було вказано на те, яким чином, в разі задоволення позову, в даному випадку, буде відновлено його права та які саме права можуть бути відновлені у визначений ним спосіб, місцевий суд дійшов правильного висновку, що вимоги позивача у цій справі про визнання відомостей не оприлюдненими, визнання аукціону не проведеним, визнання неправомірними дій, визнання повідомлення недійсним, зобов`язання вчинити дії не відповідали способам захисту прав, встановлених чинним законодавством, і, як наслідок, не приведуть до поновлення порушеного права позивача.

Суд першої інстанції законно і обгрунтовано відмовив ліквідатору ТОВ "Будівельна Українська Спілка" Горбачу С.Ф. в задоволенні позову.

Відповідно до статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

За таких обставин, Північний апеляційний господарський суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, зміни чи скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 240, 270, 275, 276, 282, 283 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ліквідатора ТОВ "Будівельна Українська Спілка" Горбача Сергія Федоровича залишити без задоволення, а рішення господарського суду Київської області від 16.06.2021р. у справі № Б8/065-12 (927/799/19) - без змін.

Справу № Б8/065-12 (927/799/19) повернути до господарського суду Київської області.

Постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. 288 ГПК України.

Повний текст постанови складений та підписаний 19.10.2021р.

Головуючий суддя В.О. Пантелієнко

Судді Б.М. Поляков

О.С. Копитова