ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"07" жовтня 2021 р.м. Одеса Справа № 916/2372/20(509/1385/19)

Господарський суд Одеської області у складі судді Найфлейш В.Д.,

При секретарі судового засідання Білинській І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи № 916/2372/20(509/1385/19)

за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» (65014, м. Одеса, вул. Базарна, 17)

до відповідачів: 1. ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

2. ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 )

3. ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 )

про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення

В межах справи про неплатоспроможність №916/2372/20

За заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Представники сторін:

від АТ "Державний ощадний банк України" - Бабенко Н.С., довіреність

від ОСОБА_1 - Лук`ян С.Г., ордер

арбітражний керуючий - Шалашний Л.О.,посвідчення

ВСТАНОВИВ:

21.03.2019р. АТ "Державний ощадний банк України" звернулось до Овідіопольського районного суду Одеської області з позовною заявою до відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення.

Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 25.03.2019р. по справі №509/1385/19 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про звернення стягнення на предмет іпотеки.

16.04.2019р. позивачем АТ "Державний ощадний банк України" надано до суду уточнену позовну заяву, а також клопотання про заміну первісного відповідача належним відповідачем.

Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 22.04.2019р. клопотання представника позивача Туфекчі І.Д. - задоволено, замінено неналежних відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на належних відповідачів - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ) по цивільній справі 509/1385/19.

09.07.2019р. представником відповідача надано відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

19.07.2019р. до Овідіопольського районного суду Одеської області надійшла відповідь на відзив від позивача.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 08.10.2020р., серед іншого, відкрито провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), введено процедуру реструктуризації боргів боржника, призначено керуючим реструктуризацією ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) арбітражного керуючого Шалашного Леоніда Олександровича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) № 1457 від 12.07.2013р.).

Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 10.12.2020р. у задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Лук`ян С.Г про закриття провадження у справі відмовлено, матеріали цивільної справи №509/1385/19 за позовом акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення, передано у порядку статті 7 Кодексу України з процедур банкрутсва до Господарського суду Одеської області в провадженні якого перебуває справа № 916/2372/20 про неплатоспроможність ОСОБА_1 .

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 23.04.2021р. прийнято справу №509/1385/19 до свого провадження за правилами загального позовного провадження з викликом сторін в межах справи №916/2372/20 про неплатоспроможність ОСОБА_1 та присвоїти справі №916/2372/20(509/1385/19).

24.05.2021р. за вх.№13887/21 представником відповідача надано відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

01.06.2021р. від АТ "Державний ощадний банк України" до суду надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої просить суд задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 03.06.2021р. продовжено строк підготовчого провадження з розгляду позовної заяви по справі № 916/2372/20(509/1385/19) на 30 днів.

Ухвалою суду від 01.07.2021р. закрито підготовче провадження з розгляду позовної заяви по справі № 916/2372/20(509/1385/19), призначено позовну заяву до судового розгляду по суті в засіданні суду.

Представники сторін повідомлені про дату та час судового засідання належним чином.

У судовому засіданні 07.10.2021р. було проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши наявні у справі докази у сукупності та давши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків:

Між Відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_1 був укладений іпотечний кредитний договір №1130, відповідно до якого банк надав боржнику кредит в сумі 62000 (шістдесят дві тисячі) дол. США зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 12.0% річних, строком до 23 квітня 2027 року.

Також, 29 січня 2009 року між банком та боржником укладено Додаткову угоду №1 до Договору про іпотечний кредит від 23.04.2007 року, згідно якої внесено зміни до п. 1.5 та викладено його в наступній редакції: здійснювати погашення кредиту рівними частинами в сумі 264 дол.США та сплату нарахованих процентів до 30 числа кожного місяця, починаючи з липня місяця шляхом внесення готівки до каси банку або шляхом безготівкових перерахувань. Останній платіж в рахунок погашення кредиту в сумі 272 дол. США здійснити не пізніше 23 квітня 2027 року.

Крім того, в якості забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між банком та боржником був укладений договір іпотеки, посвідчений 23.04.2007 року приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області та зареєстрований за №2523, згідно якого банку було передано в іпотеку нерухоме майно, а саме: житловий будинок, який розташований в АДРЕСА_2 та належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу посвідченого 23.04.2007 року приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області за реєстровим №2514 та зареєстрованого у державному реєстрі правочинів за №2036175; земельна ділянка площею 0,0591 га., яка розташована в АДРЕСА_2 та належала іпотекодавцю на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого 23.04.2007 року приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області за реєстровим № 2516, зареєстрованого у держаному реєстрі правочинів за №2044813.

Однак ОСОБА_1 не виконував умови кредитного договору, тобто щомісячно не здійснював часткове погашення кредиту та не сплачував відсотки за користування кредитом відповідно графіку, у зв`язку з чим виникла заборгованість за наданим кредитом.

Рішенням Тарутинського районного суду Одеської області від 30.04.2015р. стягнуто з ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Тарутинським РВ ГУМВС України в Одеській області 12 січня 1998 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_3 ) на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» (65014, м. Одеса, вул. Базарна, 17 р/р НОМЕР_3 в ФООУ АТ «Ощадбанк», МФО 328845) заборгованість за кредитом в розмірі 47685,53 дол. США та 8945 гривень 24 копійки, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» (65014, м. Одеса, вул.Базарна, 17 р/р НОМЕР_3 в ФООУ АТ «Ощадбанк», МФО 328845) суму судових витрат в розмірі 4074 гривні.

Пунктом 4.4. Договору іпотеки передбачено, що Банк має право звернути стягнення на предмет іпотеки за рішенням суду.

Позивачем зазначено, що станом на 22.02.2019 року заборгованість відповідача по поверненню кредитних коштів, сплаті відсотків та пені за користування кредитом, становить 77 447,56 дол. США.

Також, позивачем було уточнено склад відповідачів, посилаючись на лист Авангардівської селищної ради Овідіопольського району Одеської області від 27.03.2019р. №456, відповідно до якого в житловому будинку, що є предметом іпотеки зареєстровані та проживають ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Положеннями ч. 1 статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч. 1 ст. 55 Закону України "Про банки і банківську діяльність" відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 08.10.2020р., серед іншого, відкрито провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), введено процедуру реструктуризації боргів боржника, призначено керуючим реструктуризацією ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) арбітражного керуючого Шалашного Леоніда Олександровича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) № 1457 від 12.07.2013р.), введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

В межах справи про неплатоспроможність ОСОБА_1 подано декларації за 2017-2019р.р., відповідно до яких встановлено, що житловий будинок, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 є єдиним місцем проживання ОСОБА_1 , доказів, що спростовують вказані доводи банком, який є кредитором у справі про неплатоспроможність не надано, також банком не надано доказів наявності у ОСОБА_1 іншого житла.

З моменту відкриття стосовно боржника справи про неплатоспроможність він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника.

Ч. 1 ст. 120 Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що з моменту відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника: пред`явлення кредиторами вимог до боржника та задоволення таких вимог може відбуватися лише в межах провадження у справі про неплатоспроможність та у порядку, передбаченому цим Кодексом; арешт майна боржника та інші обмеження боржника щодо розпорядження належним йому майном можуть бути застосовані виключно господарським судом у межах провадження у справі про неплатоспроможність, а попередньо накладені арешти та обмеження можуть бути зняті на підставі ухвали господарського суду; припиняється нарахування штрафів та інших фінансових санкцій, а також відсотків за зобов`язаннями боржника; здійснення корпоративних прав боржника та реалізація майнових прав відбуваються з урахуванням обмежень, встановлених цим Кодексом; вводиться мораторій на задоволення вимог кредиторів; строк виконання всіх грошових зобов`язань боржника вважається таким, що настав; будь-яке відчуження та розпорядження майном боржника здійснюються виключно в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ст. 113 Кодексу України з процедур банкрутства, провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

Відповідно до ч. 3 ст. 41 Кодексу України з процедур банкрутства, протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів: забороняється стягнення на підставі виконавчих та інших документів, що містять майнові вимоги, у тому числі на предмет застави, за якими стягнення здійснюється в судовому або в позасудовому порядку відповідно до законодавства, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від продажу майна боржника), перебування майна на стадії продажу з моменту оприлюднення інформації про продаж, а також у разі виконання рішень у немайнових спорах; забороняється виконання вимог, на які поширюється мораторій; не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань із задоволення всіх вимог, на які поширюється мораторій; зупиняється перебіг позовної давності на період дії мораторію; не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання, три проценти річних від простроченої суми тощо.

Ч. 1 статті 121 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться строком на 120 днів, з моменту відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Однак, Законом України від 18.06.2020р. "Про внесення зміни до Кодексу України з процедур банкрутства щодо недопущення зловживань у сфері банкрутства на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби COVID-19" Розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Кодексу України з процедур банкрутства (Відомості Верховної Ради України, 2019 р., № 19, ст. 74) доповнено пунктом 1-2, яким, серед іншого, продовжуються строки проведення попереднього засідання суду у справі про банкрутство (неплатоспроможність), звернення у межах провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) про визнання недійсними правочинів, вчинених боржником, дії мораторію на задоволення вимог кредиторів, оголошення про проведення першого, повторного та/або другого повторного аукціону, виконання плану санації чи реструктуризації боргів боржника, процедури розпорядження майном, ліквідації, реструктуризації боргів боржника та погашення боргів боржника.

Згідно ч. 5 ст. 41 Кодексу України з процедур банкрутства, дія мораторію на задоволення вимог кредиторів не поширюється на вимоги поточних кредиторів, виплату заробітної плати та нарахованих на ці суми страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, відшкодування шкоди, заподіяної здоров`ю та життю громадян, виплату авторської винагороди, аліментів, а також на вимоги за виконавчими документами немайнового характеру, що зобов`язують боржника вчинити певні дії чи утриматися від їх вчинення. Дія мораторію не поширюється на будь-які дії довірчого власника щодо об`єкта довірчої власності, довірчим засновником якої є боржник. Дія мораторію не поширюється на процедуру обов`язкового звернення стягнення на об`єкт довірчої власності. Дія мораторію не поширюється на задоволення вимог кредиторів у разі одночасного задоволення вимог кредиторів у процедурі розпорядження майном керуючим санацією згідно з планом санації, а також ліквідатором у ліквідаційній процедурі в порядку черговості, встановленому цим Кодексом. Стягнення грошових коштів за вимогами кредиторів за зобов`язаннями, на які не поширюється дія мораторію, провадиться з рахунку боржника в установі банку. Контроль за такими стягненнями здійснює арбітражний керуючий. Звернення стягнення на майно боржника за вимогами, на які не поширюється дія мораторію, здійснюється виключно за ухвалою господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство боржника.

Відповідно до ч. 6 ст. 41 Кодексу, під час процедури розпорядження майном боржник має право задовольняти лише ті вимоги кредиторів, на які згідно з частиною п`ятою цієї статті не поширюється дія мораторію.

Задоволення забезпечених вимог кредиторів за рахунок майна боржника, яке є предметом забезпечення, здійснюється лише в межах провадження у справі про банкрутство.

Відповідно до листа Авангардівської селищної ради Овідіопольського району Одеської області від 27.03.2019р. №456 в житловому будинку, що є предметом іпотеки зареєстровані та проживають ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Згідно ст. 5 ЗУ «Про іпотеку» предметом іпотеки можуть бути один або декілька об`єктів нерухомого майна за таких умов: нерухоме майно належить іпотекодавцю на праві власності або на праві господарського відання, якщо іпотекодавцем є державне або комунальне підприємство, установа чи організація; нерухоме майно може бути відчужене іпотекодавцем і на нього відповідно до законодавства може бути звернене стягнення; нерухоме майно зареєстроване у встановленому законом порядку як окремий виділений у натурі об`єкт права власності, якщо інше не встановлено цим Законом.

За наслідками дослідження поданих суду документів в рамках справи про неплатоспроможність ОСОБА_1 №916/2372/20, відповідно до Декларації про майновий стан боржника за 2017-2019 роки, Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, судом встановлено, що ОСОБА_1 є єдиним власником нерухомого майна, на яке позивач просить звернути стягнення.

Визначення кола відповідачів, предмета та підстав позову є правом позивача, а встановлення належності відповідачів й обгрунтованості позову обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Отже, суд зазначає про неналежний склад відповідачів, а саме ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в частині позовних вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки, оскільки власником майна та належним відповідачем в цій частині є ОСОБА_1 , що є підставою відмови в задоволенні позовних вимог щодо звернення стягнення на предмет іпотеки до відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У відповідності до ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

П. 5 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що протягом п`яти років з дня введення в дію цього Кодексу заборгованість фізичної особи, що виникла до дня введення в дію цього Кодексу, за кредитом в іноземній валюті, який забезпечений іпотекою квартири або житлового будинку, що є єдиним місцем проживання сім`ї боржника, реструктуризується за процедурою неплатоспроможності фізичної особи згідно з планом реструктуризації або з мировою угодою з урахуванням особливостей, встановлених цим пунктом.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 07.10.2021р. по справі №916/2372/20 про неплатоспроможність ОСОБА_1 , серед іншого, в затвердженні плану реструктуризації боргів боржника (вх.№18689/21 від 12.07.2021р.) - відмовлено, встановлено щомісячну мінімальну суму у розмірі половини мінімальної заробітної плати, встановленої Кабінетом Міністрів України на день ухвалення рішення - 3000 /три тисячі/ грн. (кожного 7 числа відповідного місяця, або наступного за вихідними або святковими днями з дня прийняття цієї ухвали) до моменту повного погашення реструктуризованого зобов`язання перед АТ «Державний ощадний банк України» в сумі 882427,47 грн.

Враховуючи, що станом на 07.10.2021р. діє мораторій, протягом якого звернення стягнення на предмет іпотеки заборонено, а також що питання погашення заборгованості відповідачем ОСОБА_1 за іпотечним договором перед АТ «Державний ощадний банк України» вирішено в межах справи про неплатоспроможність, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову.

Крім того, суд відмовляє в задоволенні позову в частині виселення відповідачів, оскільки вказана вимога є похідною від вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006р. у справі "Проніна проти України", в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Отже, суд відхиляє інші докази, залучені до матеріалів справи, оскільки вони не впливають на здійснені судом висновки.

Враховуючи здійснені судом висновки про відмову у задоволенні позовних вимог, суд зазначає, що судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 77, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд-

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позовної заяви Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення - відмовити.

2. Судові витрати покласти на позивача.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://od.arbitr.gov.ua

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання його повного тексту і може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів.

Повний текст рішення складено 18 жовтня 2021 р.

Суддя В.Д. Найфлейш