ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2021 року Справа № 903/277/20

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Юрчук М.І., суддя Миханюк М.В. , суддя Мельник О.В.

секретар судового засідання Берун О.О.

за участю представників сторін:

позивача: представник Губар Н.В. - адвокат;

відповідача: представник не з`явився;

приватний виконавець: Клехо А.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Гелікон" на ухвалу Господарського суду Волинської області (скарга на дії ДВС) від 12 серпня 2021 року у справі № 903/277/20

за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Енсол Україна"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Гелікон"

про стягнення 2631849, 13 грн

та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Гелікон"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Енсол Україна"

про визнання недійсними додаткових угод

ВСТАНОВИВ:

1. Процесуальне рішення, яке оскаржується у суді апеляційної інстанції.

1.1. Ухвалою Господарського суду Волинської області від 12 серпня 2021 року у справі № 903/277/20 в задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Гелікон" вх. № 01-52/23/21

- про визнання неправомірними дії приватного виконавця Клехо А.Є з відкриття виконавчих проваджень з примусового виконання рішення Господарського суду Волинської області від 26.11.2020, постанови Верховного Суду від 13.05.2021 по справі № 903/277/20;

- про скасування постанови приватного виконавця Клехо А.Є. від 25.05.2021 з відкриття виконавчих проваджень з примусового виконання рішення Господарського суду Волинської області від 26.11.2020, постанови Верховного Суду від 13.05.2021 по справі № 903/277/20;

- про скасування постанови приватного виконавця Клехо А.Є. від 25.05.2021 про арешт коштів та майна ТОВ "Компанія "Гелікон", винесених в межах зведеного виконавчого провадження з примусового виконання рішення Господарського суду Волинської області від 26.11.2020, постанови Верховного Суду від 13.05.2021 по справі № 903/277/20 - відмовлено.

2. Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

2.1. Ухвала суду першої інстанції мотивована тим що, постанови приватного виконавця Клехо Анатолія Євгеновича про відкриття виконавчого провадження та накладення арешти на кошти боржника є законними та обґрунтованими, прийняті в межах повноважень приватного виконавця Клехо А.Є. відповідно до вимог статті 24 Закону України "Про виконавче провадження"

3. Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу; короткий зміст вимог апеляційної скарги.

3.1. Не погоджуючись з прийнятою судом першої інстанції ухвалою, ТОВ "Компанія "Гелікон" звернулося до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу місцевого господарського суду скасувати та прийняти нове судове рішення, яким скаргу на дії приватного виконавця Клехо А.Є. задоволити у повному обсязі.

3.2. Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, апелянт покликається на частину 1 статті 277 ГПК України, відповідно до якої підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, не з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

3.2. У скарзі на дії приватного виконавця Клехо А.Є. скаржник - ТОВ «Компанія «Гелікон» - зазначав, що відповідно до даних Єдиного реєстру приватних виконавців, виконавчим округом приватного виконавця Клехо А.Є. є Волинська область.

3.3. Відповідно до ч.2 ст.24 закону України «Про виконавче провадження», приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.

3.4. Однак, як підтверджується матеріалами справи, на дату відкриття виконавчого провадження, місцезнаходження боржника відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі - Реєстр), є м.Дергачі Харківської області.

3.5. Окрім того стягувач не надавав виконавцю будь-яких доказів того, що на території виконавчого округу, в межах якого діє виконавець, наявне будь-яке майно, належне боржнику.

3.6. Тобто, підставою для звернення із заявами було виключно зазначення адреси боржника у виконавчих документах, яка не відповідала адресі на час відкриття провадження.

3.7. На думку апелянта, за таких обставин приватний виконавець Клехо А.Є., знехтувавши обов`язком перевірити місцезнаходження боржника, безпідставно, в порушення ст.24 Закону України «Про виконавче провадження» та розділу III «Інструкції з організації примусового виконання рішень» безпідставно виніс постанови про відкриття виконавчих проваджень, замість того, щоб відповідно до п.10 ч.4 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження», повернути виконавчий документ стягувану без прийняття до виконання, оскільки виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання.

3.8. Місцевий господарський суд на вказані доводи скарги не звернув, взявши до уваги доводи приватного виконавця Клехо А.Є, що у боржника на момент відкриття виконавчого провадження (25.05.2021р.) були рахунки в банках на території Волинської області; зареєстрована іпотека; підприємство здійснювало фактичну господарську діяльність у м. Ковель Волинської області, оскільки там знаходиться керівництво та ведеться бухгалтерський облік боржника.

3.9. Наведені доводи приватного виконавця не можуть братися до уваги під час вирішення скарги, виходячи з наступного.

3.9.1. По-перше, на цей час наявні правові висновки Верховного Суду щодо застосування приписів ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» стосовно вирішення питання про відкриття виконавцем виконавчого провадження за місцем проживання/перебування боржника, вказаному у виконавчому документі та/або заяві стягувана про відкриття виконавчого провадження - постанови Верховного Суду від 31.03.2021 у справі №380/7750/20; від 15.07.2021 у справі №380/9335/20.

3.9.2. Отже, не дивлячись на те, що у наказах господарського суду Волинської області адреса боржника ТОВ «Компанія «Гелікон» була зазначена як вул. Варшавська, 1 м. Ковель, Волинської області, приватний виконавець повинен був перевірити місцезнаходження боржника за даними Реєстру, який є загальнодоступним.

3.9.3. По-друге, згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 19.11.2020 у справі №913/160/17, застосування положень статті 93 Цивільного кодексу України у спірних правовідносинах є неправильним.

3.9.4. Також необґрунтованими є твердження приватного виконавця Клехо А.Є, щодо наявності на момент відкриття ним виконавчого провадження грошових коштів на банківських рахунків ТОВ «Компанія «Гелікон» у філіях банків на території Волинської області.

3.9.5. Як вбачається з пояснень приватного виконавця від 12.08.2021, виконавець вказує, що у заявах про відкриття виконавчого провадження стягувач (ТОВ «Енсол Україна») зазначив відомі йому банківські рахунки відповідача (боржника) та наводить перелік таких рахунків із зазначенням їх номерів.

3.9.6. Також зазначає, що інформація щодо наявності рахунків була підтверджена відповіддю на запит до ДПС від 25.02.2021 №103931765 та долучає копію цієї відповіді.

3.9.7. Однак, на переконання апелянта, наведені доводи не є належними доказами наявності майна боржника на перерахованих рахунках ТОВ «Компанія «Гелікон». Адже, наявність лише самого рахунку в банківської установі, за відсутності на ньому коштів, не породжує цивільних прав та обов`язків.

3.10. Підсумовуючи, апелянт зазначає, що матеріалами справи встановлено, що приватний виконавець Клехо А.Є. відкрив виконавчі провадження №65563482 та № 65563984 щодо боржника, місцезнаходження якого знаходилося за межами виконавчого округу виконавця, не маючи на дату відкриття виконавчого провадження належних доказів наявності будь-якого майна боржника в межах відповідного виконавчого округу. Під час прийняття оскаржуваної ухвали, суд першої інстанції безпідставно взяв до уваги доводи приватного виконавця, не взяв до уваги доводи скаржника, внаслідок чого безпідставно відмовив у задоволенні скарги ТОВ «Компанія «Гелікон».

4. Відзив на апеляційну скаргу, заяви та клопотання, які надійшли від учасників апеляційного провадження, заяви про відводи та самовідводи.

4.1. Приватний виконавець Клехо А.Є. подав відзив на апеляційну скаргу, доводи апеляційної скарги заперечує, вважає, що виконавчі провадження були відкриті відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», відтак просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а оспорювану ухвалу залишити без змін.

4.2. До початку розгляду даної апеляційної скарги по суті, ні під час її розгляду від учасників провадження у даній справі заяв про відвід даному складу суду чи судді колегії не заявлялося. Суддями колегії самовідводи не заявлялися.

5. Межі перегляду справи в суді апеляційної інстанції.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції (стаття 269 ГПК України).

6. Законодавство, яке застосоване апеляційним судом при розгляді апеляційної скарги.

6.1. Під час розгляду апеляційної скарги ТОВ Компанія Гелікон на ухвалу Господарського суду Волинської області від 21.07.2020 р. у справі № 903/277/20 Північно-західний апеляційний господарський суд застосував:

Господарський процесуальний кодекс України, в редакції чинній з 15 грудня 2017 року (далі по тексту постанови також - ГПК України);

Закон України "Про виконавче провадження" (в редакції Закону України від 2 червня 2016 року № 1404-VII);

Закон України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів";

Інструкція з організації примусового виконання рішень, затверджена наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 за № 512/5 (у редакції наказу Міністерства

юстиції України 29.09.2016 № 2832/5) та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 02.04.2012 за № 489/20802;

Закон України "Про судовий збір".

6.2. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина 4 ст.236 ГПК України).

7. Розгляд апеляційної скарги по суті. Обставини справи.

7.1. Північно-західний апеляційний господарський суд, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні матеріали справи, перевіривши повноту встановлення обставин справи та їх юридичну оцінку, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, зазначає наступне.

7.2. Як вбачається із матеріалів справи в провадженні Господарського суду Волинської області знаходиться справа №903/277/20.

7.2.1. Рішенням Господарського суду Волинської області від 26.11.2020 первісний позов ТОВ "Енсол Україна" задоволено частково. Стягнуто з ТОВ "Компанія "Гелікон" на користь ТОВ "Енсол Україна" 2 552 991,18 грн, з яких: 2 184 175,82 грн сума заборгованості за поставлену електричну енергію; 318 104,09 грн пені; 18 166,66 грн - інфляційних втрат; 32 544,61 грн - 3% річних та 38 294,86 грн - витрат зі сплати судового збору та 50 000 грн - витрат на правову допомогу. В решті первісного позову відмовлено.

У задоволенні зустрічного позову ТОВ "Компанія "Гелікон" відмовлено.

7.2.2. Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 10.02.2021 рішення Господарського суду Волинської області від 26.11.2020 скасовано та прийнято нове рішення, яким відмовлено ТОВ "Енсол Україна" у задоволенні первісного позову, а зустрічний позов ТОВ "Компанія "Гелікон" задоволено.

7.2.3. Визнано недійсними додаткові угоди №1-G від 12.07.2019, №2-G від 12.08.2019, №3-G від 12.09.2019, №4-G від 12.10.2019, №5-G від 12.12.2019, №6-G від 12.01.2020 до Договору постачання електричної енергії споживачу №E-6 від 11.07.2019, укладені ТОВ "Компанія "Гелікон" та ТОВ "Енсол Україна".

Стягнуто з ТОВ "Енсол Україна" на користь ТОВ "Компанія "Гелікон" 2102,00 грн витрат зі сплати судового збору за подання позову та 60 595,20 грн витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

7.2.4. Додатковою постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 25.02.2021 стягнуто з ТОВ "Енсол Україна" на користь ТОВ "Компанія "Гелікон" витрати на професійну правничу допомогу за розгляд справи в суді першої інстанції в розмірі 50 000 грн та витрати на професійну правничу допомогу за розгляд справи у суді апеляційної інстанції в розмірі 15000 грн.

7.2.5. 11.03.2021 господарським судом Волинської області видано накази на примусове виконання постанови Північно-західного апеляційного господарського суду від 10.02.2021 за №903/277/20-1, №903/277/20-2, №903/277/20-3.

7.2.6. Не погодившись із процесуальними рішеннями суду апеляційної інстанції - постановою від 10.02.2021 та додатковою постановою від 25.02.2021, - позивач та відповідач подали касаційні скарги до Верховного Суду.

7.2.7. Постановою Верховного Суду від 13.05.2021 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Енсол Україна" на рішення Господарського суду Волинської області від 26.11.2020, постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 10.02.2021 та додаткову постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 25.02.2021 задоволено частково.

7.2.8. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Гелікон" на додаткову постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 25.02.2021 залишено без задоволення.

7.2.9. Постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 10.02.2021 та додаткову постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 25.02.2021 скасовано, а рішення Господарського суду Волинської області від 26.11.2020 у справі №903/277/20 залишено в силі.

7.2.10. 25.05.2021 Господарським судом Волинської області видано накази на примусове виконання постанови Верховного Суду від 13.05.2021 та рішення Господарського суду Волинської області від 26.11.2020 за №903/277/20-4, №903/277/20-5.

7.3. Додатковою постановою Верховного Суду від 01.07.2021 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Енсол Україна" про розподіл судових витрат задоволено частково, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Гелікон" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Енсол Україна" 70 000 грн витрат на правничу допомогу в суді касаційної інстанції. Видачу відповідного наказу доручено Господарському суду Волинської області.

7.3.1. У подальшому такий наказ Господарським судом Волинської області був виданий 17.08.2021 за №903/277/20-6.

7.4. Стягувач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Енсол Україна" звернувся до приватного виконавця Клехо А.Є. із заявою про примусове виконання виконавчих листів наказів Господарського суду Волинської області від 25.05.2021 за №903/277/20-4, №903/277/20-5.

7.5. Приватним виконавцем Клехо А.Є., на підставі ст. ст. 3, 4, 24, 26 Закону України «Про виконавче провадження», 25.05.2021 винесено постанови про відкриття виконавчих проваджень № 65563482 та № 65563984, які відповідно до постанови вих. № 1209 від 25.05.2021 були об`єднані у зведене виконавче провадження №65564318.(а.с.222, 224, т.7).

7.6. Вважаючи дії приватного виконавця Клехо А.Є. із відкриття виконавчих проваджень незаконними, боржник - Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Гелікон" подало скаргу на такі дії приватного виконавця (а.с.111-120, т.7).

7.6.1. Обґрунтовуючи скаргу, скаржник зазначає, що постанови з відкриття виконавчих проваджень та накладення арешту на кошти боржника від 25.05.2021 є незаконними, оскільки згідно витягу з ЄДРПОУ слідує, що станом на 25.05.2021 місцезнаходження ТОВ "Компанія "Гелікон" було зареєстровано за адресою: Харківська обл., м.Дергачі, вул. Сумський шлях, 163.

7.6.2. За приписами ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

7.6.3. Оскільки місце знаходження боржника є Харківська область, а повноваження приватного виконавця Клехо А.Є. поширюється на Волинську область, тому у приватного виконавця Клехо А.Є. були відсутні правові підстави для відкриття виконавчих проваджень та накладення арешту на кошти боржника.

7.7. За результатами розгляду скарги на дії приватного виконавця Клехо Анатолія Євгеновича від 10.06.2021 у її задоволенні було відмовлено із підстав, які зазначені у пункті 2.1. цієї постанови.

8. Висновок апеляційного суду за результатами розгляду скарги, відхилення доводів апелянта.

8.1. Оцінивши в сукупності матеріали справи, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, врахувавши доводи і обґрунтування апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника апелянта, приватного виконавця Клехо А.Є. Північно-західний апеляційний господарський суд дійшов висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги із залишенням без змін оспорюваної ухвали місцевого господарського суду, виходячи з наступного.

8.2. За змістом статті 1291 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

8.2.1. За змістом статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

8.3. Порядок виконання судових рішень в Україні здійснюється відповідно до Закону України Про виконавче провадження.

8.3.1. В силу вимог статті 1 Закону України Про виконавче провадження виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

8.4. Виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом (стаття 116 ГПК України в редакції станом на 25.05.2020 - дату видачі наказу суду).

8.5. Частиною 1 ст. 13 Закону України "Про виконавче провадження" під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

8.6. Відповідно до частини 1 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

8.7. Згідно пункту 1 частини 1 статті 26 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувана про примусове виконання рішення.

8.8. За змістом пункту 4 частини 2 статті 23 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів", у Єдиному реєстрі приватних виконавців України містяться відомості про виконавчий округ, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність.

8.9. Судами першої та другої інстанцій встановлено, що у Єдиному реєстрі приватних виконавців України містяться відомості про приватного виконавця Клехо Анатолія Євгеновича (номер посвідчення 0069 від 20.06.2017), виконавчим округом якого визначено Волинську область.

8.10. Відповідно до розділу III Інструкції з організації примусового виконання рішень, у разі пред`явлення виконавчого документа до органу державної виконавчої служби або приватного виконавця за місцезнаходженням майна боржника до заяви про примусове виконання рішення додається документ/копія документа, який підтверджує, що майно боржника (грошові кошти на рахунках в банках або інших фінансових установах) знаходиться(яться) на території, на яку поширюється компетенція органу державної виконавчої служби, або в межах виконавчого округу приватного виконавця.

8.11. Частиною 2 статті 24 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

8.12. Відповідно до наказу про примусове виконання рішення Господарського суду Волинської області від 25.05.2021 № 903/277/20-4 та наказу про примусове виконання рішення Господарського суду Волинської області від 25.05.2021 року № 903/277/20-5, адресою місця знаходження відповідача (боржника) ТОВ «Компанія «Гелікон» зазначено: 45000, Волинська обл., м. Ковель, вул. Варшавська, буд. 1. (а.с.218, 220, т.7).

8.13. Також судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна станом на 25.05.2021 містились записи про Іпотеку та про обтяження нерухомого майна, яке належить ТОВ «Компанія «Гелікон», що знаходиться у м. Ковель Волинської області по вул. Варшавській, 1.

8.13.1. Зокрема такі записи стосуються караульного приміщення Р-2, загальною площею 40,1 кв.м.; котельні Є-1, загальною площею 383,4 кв.м.; пральні спецодягу С-1, загальною площею 422 кв.м.; водонапірної башти І-1, площею 13,8 кв.м.; будівлі магазину автозапчастин Д-1, загальною площею 26,8 кв.м.; виробничого корпусу №2 (В-2), загальною площею 33263,8 кв.м. (а.с. 206-215, т.7).

8.13.2. Дані записи про іпотеку та про обтяження об`єктів нерухомого майна ТОВ «Компанія «Гелікон» погашені 26.05.2021, тобто після винесення приватним виконавцем Клехо А.Є. постанов про відкриття виконавчого провадження від 25.05.2021.

8.14. Окрім того, у заявах про відкриття виконавчого провадження позивач (стягувач) Товариство з обмеженою відповідальністю «Енсол Україна» зазначило перелік банківських рахунків відповідача (боржника), частина з яких була відкрита в філіях АТ «Державний ощадний банк України та АТ КБ «ПРИВАТБАНК» із територіальним розташуванням таких філій банківських установ на території Волинської області, зокрема у м.Луцьку.

8.14.1. Інформація із переліком банківських рахунків підтверджується відповіддю на запит до ДФС від 25.05.202 № 103931765 (а.с.232-234, т.7).

8.15. За змістом ч.1 ст.190 Цивільного кодексу України майном, як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.

8.16. Згідно із ч.1 ст.192 Цивільного кодексу України законним платіжним засобом, обов`язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня.

8.17. В розумінні глави 13 Цивільного кодексу України грошові кошти є майном.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19 листопада 2020 року №913/160/17.

8.18. Судом першої інстанції встановлено, що грошові кошти (майно) боржника ТОВ «Компанія «Гелікон» знаходиться у Філіях банків на території Волинської області, а тому приватним виконавцем Клехо А.Є. не порушено приписи статті 24 Закону України «Про виконавче провадження». Із таким висновком погоджується і суд апеляційної інстанції.

8.19. Колегія суддів Північно-західний апеляційний господарський суд звертається до правових висновків Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, наведених у постанові від 21.05.2021 у справі №905/64/15.

«За змістом частини першої та другої статті 24 Закону України "Про виконавче провадження", статті 25 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів", вбачається, що приватний виконавець має право прийняти до виконання подані йому виконавчі документи та відкрити виконавче провадження з їх виконання у разі, якщо місце проживання, перебування боржника - фізичної особи або місцезнаходження боржника - юридичної особи або місцезнаходження майна боржника розташоване у межах виконавчого округу, в якому приватний виконавець здійснює свою діяльність та відповідно на яку розповсюджується відповідна компетенція цього приватного виконавця.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 26 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до абзацу 12 пункту 3 розділу III Інструкції (у редакції, чинній станом на 13.08.2020) у разі пред`явлення виконавчого документа до органу державної виконавчої служби або приватного виконавця за місцезнаходженням майна боржника до заяви про примусове виконання рішення додається документ/копія документу, який підтверджує, що майно боржника (грошові кошти на рахунках в банках або інших фінансових установах) знаходиться(яться) на території, на яку поширюється компетенція органу державної виконавчої служби, або в межах виконавчого округу приватного виконавця.

Зазначена норма Інструкції (у разі, якщо стягувач в якості майна боржника зазначає грошові кошти) не може тлумачитися як така, що передбачає обов`язок стягувача додавати до заяви про примусове виконання рішення докази фактичної наявності грошових коштів на банківських рахунках боржника, оскільки у разі такого її тлумачення (застосування) ця норма суперечила б статті 60 та пункту 1 частини першої статті 61 Закону України "Про банки і банківську діяльність", за змістом яких відомості про банківські рахунки клієнтів, фінансово-економічний стан клієнтів є банківською таємницею, забезпечення збереження якої є обов`язком банку, зокрема шляхом обмеження кола осіб, що мають доступ до інформації, яка становить банківську таємницю.

З огляду на викладене стягувач, звертаючись до виконавця із заявою про примусове виконання рішення має довести саме обставини знаходження майна боржника на території, на яку поширюється компетенція органу державної виконавчої служби, або в межах виконавчого округу приватного виконавця, надати (додати до заяви) докази місцезнаходження майна боржника на цій території, а не докази фактичної наявності майна боржника у місцезнаходженні такого майна.

Тобто, у разі посилання стягувача на наявність у боржника грошових коштів на рахунках у банківських установах, стягувач, який обмежений в отриманні інформації, що є банківською таємницею, має надати наявні у нього докази існування таких рахунків боржника, докази, з яких йому стало відомо про такі існуючі рахунки боржника (ділова переписка, правочини, первинні, розрахункові документи тощо).

За змістом статей 13, 18, 26, 36, 48 Закону України "Про виконавче провадження" вбачається, що виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення під час здійснення виконавчого провадження, тобто після прийняття виконавчого документу до виконання та після відкриття виконавчого провадження. Перевірка майнового стану боржника (стану рахунків боржника у банках), розшук боржника та/або його майна, зокрема грошових коштів боржника, здійснюється у вже відкритому виконавчому провадженні.

ОП КГС ВС вважає, що відповідно до частин першої та другої статті 24 Закону України "Про виконавче провадження" на стадії вирішення питання про відкриття виконавчого провадження за таким критерієм як місцезнаходження майна боржника виконавець має дослідити цей критерій не в ракурсі фактичного знаходження майна у його (зазначеному стягувачем) місцезнаходженні, а саме для встановлення обставини наявності майна боржника на території, на яку поширюється компетенція органу державної виконавчої служби, або в межах виконавчого округу приватного виконавця, за формальними ознаками: по доданим стягувачем до заяви про примусове виконання рішення доказам місцезнаходження майна боржника на такій території. Встановлення обставин фактичної наявності майна боржника у його місцезнаходженні (зазначеному стягувачем) (у тому числі і грошових коштів) відноситься до дій виконавця з розшуку майна боржника, які вчиняються у процесі здійснення виконавчого провадження після прийняття виконавчого документу до виконання та відкриття виконавчого провадження.

Отже, у виконавця є підстави для відкриття виконавчого провадження за таким критерієм як місцезнаходження майна боржника лише за наявності документального підтвердження відомостей про наявність такого майна у межах території, на яку поширюється компетенція органу державної виконавчої служби, або в межах виконавчого округу приватного виконавця. Зокрема відомостей про відкриті на ім`я боржника рахунки в банках або інших фінансових установах, розташованих в межах території, на яку поширюється компетенція органу державної виконавчої служби або у межах виконавчого округу приватного виконавця.

Сама лише констатація стягувачем у заяві про примусове виконання рішення про наявність у боржника певних рахунків у банківських та/або фінансових установах, розташованих в межах території, на яку поширюється компетенція органу державної виконавчої служби, або у межах виконавчого округу приватного виконавця, за відсутності доданих до заяви доказів у підтвердження цих обставин, не є достатньою підставою для відкриття виконавчого провадження за таким критерієм як місцезнаходження майна боржника.

Суди при розгляді скарг на рішення, дії/бездіяльність виконавця щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження з підстави порушення виконавцем територіальної юрисдикції (не за місцезнаходженням майна боржника) мають досліджувати обставини дотримання стягувачем вимог абзацу 11 (або 12, або 28 у залежності від того, яка редакція Інструкції підлягає застосуванню) пункту 3 розділу III Інструкції щодо надання доказів місцезнаходження майна боржника у межах території, на яку поширюється компетенція органу державної виконавчої служби, або в межах виконавчого округу приватного виконавця. Суди мають встановити, чи були додані стягувачем до заяви про примусове виконання рішення відповідні передбачені цією нормою докази існування у межах території, на яку поширюється компетенція органу державної виконавчої служби, або в межах виконавчого округу приватного виконавця, майна боржника, зокрема рахунків боржника у банківських, фінансових установах, докази, з яких стягувачу стало відомо про таке майно (про існуючі рахунки боржника), та чи підтверджують ці докази обставини знаходження майна боржника на території, на яку поширюється компетенція органу державної виконавчої служби, або в межах виконавчого округу приватного виконавця».

8.20. Судом першої інстанції а також судом апеляційної інстанції у судовому засіданні з`ясовано, що в ході примусового виконання рішення, приватним виконавцем Клехо А.Є. 24.06.2021 було здійснено виїзд за адресою: 45007, Волинська область, м. Ковель, вул. Варшавська, буд. 1, та встановлено, що за вищевказаною адресою знаходиться бухгалтерія ТОВ «Компанія Гелікон», що підтверджується складеним актом приватного виконавця від 24.06.2021 із фотофіксуванням інформації (а.с.235-236, т.7).

8.21. До матеріалів даної судової справи також долучено акт приватного виконавця від 24.06.2021, яким підтверджується, що виконавчі дії здійснювались в присутності заступника директора ТОВ «Компанія «Гелікон» Сороки Ганни Олександрівни (а.с.237, т.7).

8.21.1. У ході проведення виконавчої дії 24.06.2021 заступником директора ТОВ «Компанія «Гелікон» Сорокою Ганною Олександрівною вручено приватному виконавцю Клехо А.Є. лист (заяву) про зупинення зведеного виконавчого провадження №65564318 у зв`язку із відкриттям провадження у справі про банкрутство. Дана заява виготовлена на бланку ТОВ «Компанія «Гелікон» та скріплена печаткою вказаного товариства. (а.с.238, т.7).

8.22. У сукупності усіх наявних письмових доказів, які надані скаржником в обґрунтування скарги на дії приватного виконавця Клехо А.Є., заперечення приватного виконавця із наданням зі свої сторони письмових доказів колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду приходить до висновку, що виконавче провадження з виконання наказів Господарського суду Волинської області за №903/277/20-4, №903/277/20-5 від 25.05.2021 відкрито приватним виконавцем Клехо А.Є. за місцем знаходження майна, відповідно до приписів статті 24 Закону України «Про виконавче провадження».

8.23. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду першої інстанції.

8.24. За таких обставин апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Гелікон" слід залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду Волинської області від 12 серпня 2021 року у справі № 903/277/20 - без змін.

9. Повноваження суду апеляційної інстанції.

9.1. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

9.2. З огляду на зазначені правові положення та встановлені обставини справи суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що доводи, викладені апелянтом у апеляційній скарзі є необґрунтованими, у зв`язку з чим відсутні підстави для скасування оскаржуваного процесуального рішення.

9.3. У відповідності до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення - ухвалу з додержанням норм матеріального і процесуального права.

10. Розподіл судових витрат.

10.1. За подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Волинської області від 12 серпня 2021 року у справі № 903/277/20 Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Гелікон" сплатило квитанцією № 0.0..1 від 03.09.2021 судовий збір у розмірі 2270,00 грн в порядку та розмірі, визначеному Законом України "Про судовий збір".

10.2. За змістом статті 129 ГПК України за результатами розгляду апеляційної скарги здійснюється розподіл судових витрат.

10.3. З урахуванням висновку Північно-західного апеляційного господарського суду про відмову у задоволенні апеляційної скарги, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 271, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Гелікон" залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Волинської області від 12 серпня 2021 року у справі № 903/277/20 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у строк та в порядку, встановленому статтями 287-289 ГПК України.

Справу № 903/277/20 повернути Господарському суду Волинської області.

Повний текст постанови складений "19" жовтня 2021 р.

Головуючий суддя Юрчук М.І.

Суддя Миханюк М.В.

Суддя Мельник О.В.