ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2021 року Справа № 915/666/21

м.Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складi головуючого суддi Мавродієвої М.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Берко О.В.,

представника позивача: не з`явився,

представника відповідача: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Державного підприємства "Миколаївський морський торгівельний порт"

(54020, м.Миколаїв, вул.Заводська, буд.23/14, ;

електронна адреса: dp.mmtp@gmail.сom),

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "СІСАЙД ТЕРМІНАЛ"

(54020, м.Миколаїв, вул.Громадянський узвіз, буд.1/1, ;

електронна адреса: ),

про: припинення господарських правовідносин шляхом розірвання договору та повернення майна, переданого в оренду, -

в с т а н о в и в:

24.05.2021 Державне підприємство "Миколаївський морський торгівельний порт" звернулось до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою №06/790 від 19.05.2021 (вх.№7764/21), в якій просить суд:

1) припинити господарські правовідносини шляхом розірвання Договору оренди №1-А індивідуально визначеного майна, що належить до державної власності, укладений 24.10.2018 між Державним підприємством "Миколаївський морський торгівельний порт" та Товариством з обмеженою відповідальністю "СІСАЙД ТЕРМІНАЛ";

2) повернути Державному підприємству "Миколаївський морський торгівельний порт" окреме індивідуально визначене державне рухоме майно, яке було передано Товариству з обмеженою відповідальністю "СІСАЙД ТЕРМІНАЛ" відповідно до Договору №1-А від 24.10.2018, а саме: кондиціонер Carrier 42QHA007N/38QHA007N (інв.№63397), кондиціонери Carrier 42QHA009N/38QHA009N (інв.№63401; інв.№63402; інв.№63403).

В обґрунтування своїх вимог позивач у позовній заяві посилається на умови Договору оренди №1-А індивідуально визначеного майна, що належить до державної власності від 24.10.2018, норми діючого законодавства та зазначає, що рішенням Господарського суду Миколаївської області від 24.12.2020 по справі №915/1301/20 в повному обсязі задоволені позовні вимоги ДП "ММТП" щодо стягнення з ТОВ "СІСАЙД ТЕРМІНАЛ" заборгованості та штрафних санкцій по Договору оренди №1-А від 24.10.2018 індивідуально визначеного майна, що належить до державної власності. До позовних вимог увійшла заборгованість ТОВ "СІСАЙД ТЕРМІНАЛ" по Договору за період з листопада 2019 року по серпень 2020 року включно. На сьогоднішній день строк накопичення простроченої дебіторської заборгованості відповідача за Договором становить більше трьох місяців. Так, за рахунком №23482651 від 30.11.2019 (з якого почалось накопичення простроченої дебіторської заборгованості) кінцевий строк оплати, відповідно до п.3.6. Договору, становив 16.12.2019. Тобто, трьох місячний строк сплив 16.03.2020. Подальші розрахунки за Договором відповідачем таж не оплачені. Відповідачем допущено істотне порушення договору, через що позивач у значній мірі позбавлений того, на що він розраховував при укладенні Договору, а саме - отримання доходу у вигляді орендної плати за користування майном. У зв`язку з тим, що через порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань за Договором та продовженням на сьогоднішній час дії Договору, позивач не має іншої можливості для захисту порушених прав (у тому числі державної власності), окрім як звернутись до суду з позовними вимогами щодо припинення господарських правовідносин, шляхом розірвання Договору, та як наслідок, повернення майна.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.05.2021, - справу №915/666/21 призначено головуючому судді Мавродієвій М.В.

31.05.2021 ухвалою суду було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. У задоволенні клопотання позивача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження відмовлено. Справу визначено розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 30.06.2021. Зобов`язано позивача надати суду в строк до 30.06.2021 докази направлення або вручення листа №07/505 від 07.05.2020 відповідачу.

30.06.2021 суд ухвалив відкласти підготовче засідання на 05.08.2021.

Ухвалою суду від 05.08.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 06.09.2021.

06.09.2021 суд ухвалив відкласти розгляд справи на 05.10.2021.

23.09.2021 від позивача на адресу суду надійшло клопотання про залучення матеріалів до справи №06/1521 від 20.09.2021 (вх.№14371/21) на виконання ухвали суду по справі №915/666/21, надано докази направлення листа №07/505 від 07.05.2020 відповідачу.

05.10.2021 позивач звернувся до суду із заявою б/н від 05.10.2021 (вх.№14955/21), в якій просить долучити до матеріалів справи наступні докази: оригінал фіскального чека №6535 від 08.05.2020 з копією листа №07/505 від 07.05.2020 для огляду суду.

Ухвали суду від 31.05.2021 та 30.06.2021 по даній справі були надіслані судом на юридичну адресу відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "СІСАЙД ТЕРМІНАЛ" повернуті підприємством зв`язку з примітками, а саме: ухвала від 31.05.2021 - "за закінченням терміну зберігання", та ухвала від 30.06.2021 - "адресат відсутній за вказаною адресою".

Як вбачається з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходженням відповідача є: 54020, м.Миколаїв, вул.Громадянський узвіз, буд.1/1.

Відповідно до п.3.9.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" №18 від 26.12.2011, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв`язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Згідно із ч.6 ст.242 ГПК України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Крім того, у зв`язку з критичною ситуацією, що склалась із фінансовим забезпеченням діяльності судів у 2020-2021 роках, зокрема в частині відсутності асигнувань на оплату послуг з відправки поштової кореспонденції, враховуючи рекомендації ДСА України викладені у листі від 19.11.2020 вих.№15-211163/20, судом було направлено ухвали суду від 05.08.2021 та 06.09.2021 на електронну адресу відповідача - .

За таких обставин враховуючі приписи п.5) ч.6 ст.242 ГПК України суд вважає, що відповідач належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідач не скористалися наданим йому ч.ч.1, 2, 4 ст.161 ГПК України правом на подання відзиву на позовну заяву, вимоги та доводи позивача не спростував.

Відповідно до ч.9 ст.165 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч.1 ст.202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до п.1) ч.3 ст.202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причини неявки.

Господарським судом також враховано, що явка представників сторін не визнавалась судом обов`язковою.

Враховуючи викладене суд дійшов висновку про достатність у матеріалах справи документальних доказів для вирішення спору по суті за відсутності представників сторін.

У судовому засіданні 05.10.2021 підписано вступну та резолютивну частини рішення суду без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів у їх сукупності, а також приймаючи до уваги, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд встановив наступні обставини.

24.10.2018 між Державним підприємством "Миколаївський морський торгівельний порт" (орендодавець, позивач у справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю "СІСАЙД ТЕРМІНАЛ" (орендар, відповідач у справі) було укладено Договір оренди №1-А індивідуально визначеного майна, що належить до державної власності (надалі - Договір), відповідно до п.1.1., якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування групу об`єктів індивідуально визначеного майна, що належить до державної власності: кондиціонер Carrier 42QHA007N/38QHA007N (інв.№63397), кондиціонери Carrier 42QHA009N/38QHA009N (інв.№63401; інв.№63402; інв.№63403) (надалі - майно), яке обліковується на балансі орендодавця, і вартість якого визначена відповідно до Висновку про вартість майна, виконаного Товариством з обмеженою відповідальністю "Миколаївська оціночна компанія", станом на 30.06.2018 року і становить 32006,0 грн без урахування ПДВ (т.1 а.с.8-12).

Майно передано в оренду з метою використання його за цільовим призначенням (п.1.2. Договору).

Як вбачається з матеріалів справи, 24.10.2018 позивачем було передано, а відповідачем було прийняте в строкове платне користування окреме індивідуально визначене державне рухоме майно - кондиціонер Carrier 42QHA007N/38QHA007N (інв.№63397), кондиціонери Carrier 42QHA009N/38QHA009N (інв.№63401; інв.№63402; інв.№63403), що підтверджується Актом прийому-передачі (Додаток №2 до Договору) (т.1 а.с.11, зворотній бік).

Орендна плата визначена на підставі "Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу", затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 №786 (із змінами та доповненнями) (надалі - Методика), за ставкою 25% від вартості майна, зазначеної в п.1.1. цього Договору і становить згідно з розрахунком (Додаток №1), який є невід`ємною частиною Договору, без ПДВ за базовий місяць розрахунку (серпень 2018) 662,12 грн (п.3.1. Договору).

Відповідно до п.3.6. Договору орендна плата перераховується орендарем на поточний рахунок орендодавця до 15-го числа місяця, наступного за місяцем нарахування, на підставі рахунку, виставленого орендодавцем до 10-го числа місяця, наступного за місяцем нарахування, але не раніше оголошення індексу інфляції за звітний місяць.

Згідно п.3.7. Договору орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати до повного погашення заборгованості.

У відповідності до п.5.3. Договору орендар зобов`язується своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату відповідно до рахунків, наданих орендодавцем. На вимогу орендодавця проводити звіряння розрахунків по орендних платежах і оформлювати відповідні акти звіряння.

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 24.12.2020 по справі №915/1301/20 позов задоволено в повному обсязі. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "СІСАЙД ТЕРМІНАЛ" на користь Державного підприємства "Миколаївський морський торгівельний порт" суму заборгованості за Договором від 24.10.2018 №1-А у сумі 8835,51 грн, пеню у сумі 581,11 грн, штраф у розмірі 10 % від суми заборгованості за Договором у сумі 883,55 грн, інфляційне збільшення боргу у сумі 54,40 грн, 3 % річних у сумі 118,55 грн, а також 2102,0 грн судового збору. До позовних вимог увійшла заборгованість по Договору за період з листопада 2019 року по серпень 2020 року включно.

Позивач зазначає, що на сьогоднішній день строк накопичення простроченої дебіторської заборгованості відповідача за Договором становить більше трьох місяців. Так за рахунком №23482651 від 30.11.2019 (з якого почалось накопичення простроченої дебіторської заборгованості) кінцевий строк оплати, відповідно п.3.6. Договору, становив 16.12.2019. Тобто, 3-ох місячний строк сплив 16.03.2020. Подальші рахунки за Договором відповідачем також не оплачені. Так, позивач виставив відповідачу наступні рахунки: №19482651 від 30.09.2020 на суму 890,65 грн; №21492651 від 31.10.2020 на суму 899,56 грн; №23502651 від 30.11.2020 на суму 911,26 грн; №25772651 від 31.12.2020 на суму 919,45 грн; №01942651 від 31.01.2021 на суму 931,40 грн; №03942651 від 28.02.2021 на суму 940,72 грн. Загальна сума заборгованості по зазначеним вище рахункам становить 5493,04 грн.

Оскільки відповідачем допущено істотне порушення договору, через що позивач у значній мірі позбавлений того, на що він розраховував при укладенні Договору, а саме - отримання доходу у вигляді орендної плати за користування майном.

Статтею 526 ЦК України передбачено загальні умови виконання зобов`язання. Так, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін.

Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Приписами ст.612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

Приписами ст.629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до п.9.1. Договору за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим Договором сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України.

Згідно ч.2 ст.20 ГК України кожний суб`єкт господарювання має право на захист своїх прав і законних інтересів.

Пунктом 8.3. Договору визначено, що ДП "ММТП", як орендодавець, має право порушувати питання про дострокове розірвання Договору та стягнення з ТОВ "СІСАЙД ТЕРМІНАЛ", як орендаря, заборгованості з орендної плати, при її наявності понад 3 місяці від встановленого у Договорі терміну її внесення або у випадках, передбачених чинним законодавством України.

У відповідності до п.п.4) п.11.5. Договору чинність цього Договору припиняється внаслідок, зокрема, достроково - за взаємною згодою сторін або за рішенням Господарського суду.

Згідно ч.2 ст.24 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" договір оренди може бути достроково припинений за згодою сторін. Договір оренди може бути достроково припинений за рішенням суду та з інших підстав, передбачених цим Законом або договором.

У відповідності до п.5.10. Договору, у разі припинення, розірвання цього Договору, орендар зобов`язаний повернути в 5-ти денний термін орендодавцеві орендоване майно у належному стані, не гіршому ніж на момент передачі його в оренду, з урахуванням нормального фізичного зносу, та відшкодувати орендодавцеві збитки у разі погіршення стану або втрати (повної або часткової) орендованого майна з вини орендаря. У разі, якщо орендар затримав повернення майна, він несе ризик його випадкового знищення або випадкового пошкодження.

Згідно п.11.7. Договору сторонами узгоджено, що у разі припинення дії цього Договору, майно повертається орендарем орендодавцю в 5-ти денний термін. Орендар повертає майно орендодавцю аналогічно порядку, встановленому цим Договором при передачі майна орендарю. Майно вважається поверненим орендодавцю з моменту підписання сторонами акта приймання-передачі. Обов`язок щодо складання акта приймання-передачі про повернення майна покладається на орендаря.

У відповідності до ч.3 ст.291 ГК України договір оренди може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний з підстав, передбачених Цивільним кодексом України для розірвання договору найму, в порядку, встановленому статтею 188 цього Кодексу.

Згідно ч.ч.2, 4 ст.188 ГК України сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Поряд із цим повинно бути враховано положення ч.2 ст.651 ЦК України, які є загальними для розірвання договору та які передбачають можливість розірвання договору за рішенням суду на вимогу однієї з сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, установлених договором або законом.

Статтею 782 ЦК України передбачено спеціальний спосіб розірвання договору шляхом вчинення наймодавцем односторонньої відмови від нього, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд.

Визначена наведеною статтею можливість розірвати договір найму шляхом відмови від договору в позасудовому порядку є правом, а не обов`язком наймодавця.

Обов`язок орендаря вносити орендну плату на поточний рахунок орендодавця до 15-го числа місяця, наступного за місяцем нарахування, на підставі рахунку, виставленого орендодавцем до 10-го числа місяця, наступного за місяцем нарахування, але не раніше оголошення індексу інфляції за звітний місяць, що визначено п.3.6. Договору.

Застосування такого правового наслідку, як розірвання договору судом, саме з підстави істотності допущеного порушення договору, визначеної через іншу оціночну категорію - значну міру позбавлення того, на що особа розраховувала при укладенні договору, - відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких за змістом ст.3 ЦК України належать, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність.

У разі звернення до суду з вимогою про розірвання договору оренди у зв`язку з несплатою орендарем орендної плати протягом трьох місяців позивачу необхідно довести факт такої несплати та її триваючий характер (протягом трьох місяців).

Пунктом 5.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 №12 "Про деякі питання практики застосування законодавства про оренду (найм) майна" передбачено, що вирішуючи питання щодо дострокового розірвання договору оренди у зв`язку з несплатою орендарем (наймачем) платежів, господарським судам слід враховувати таке. Законом (частина третя статті 291 ГК України, частина друга статті 651, стаття 783 ЦК України ) передбачено можливість розірвання договору найму (оренди) за рішенням суду на вимогу однієї з сторін, а статтею 782 ЦК України - право наймодавця на односторонню відмову від такого договору у разі невнесення наймачем плати за користування річчю протягом трьох місяців підряд.

Порушення відповідачем умов Договору оренди індивідуально визначеного майна щодо несплати протягом тривалого періоду платежів за користування орендованим державним рухомим майном, як це передбачено договором, є істотним, оскільки значною мірою позбавляє позивача того, на що він розраховував при укладенні договору, зокрема отримання доходу у вигляді орендної плати за користування майном.

Таким чином, істотне порушення орендарем (наймачем) такої умови договору оренди державного майна, як не внесення орендної плати, є достатньою правовою підставою для дострокового розірвання вказаного договору оренди в судовому порядку.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що відповідач в порушення умов Договору не вносить плату по Договору значно більше ніж, протягом трьох місяців підряд.

У зв`язку з тим, що через порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань за Договором та продовженням на сьогоднішній час дії Договору, позивач не має іншої можливості для захисту порушених прав (у тому числі права державної власності) окрім як звернутись до суду з позовними вимогами щодо припинення господарських правовідносин, шляхом розірвання Договору, та як наслідок, повернення майна.

Крім того, позивач зазначає, що п.5.8. Договору передбачено, що орендар (тобто, відповідач) зобов`язаний протягом місяця після укладення цього Договору застрахувати орендоване майно не менше, ніж на його вартість за висновком про вартість на користь орендодавця (тобто, позивача), надати орендодавцю копії страхового полісу і платіжного доручення та постійно поновлювати Договір страхування таким чином, щоб увесь строк оренди майно було застрахованим.

Так, на день подачі позову позивачу невідомо чи існує Договір страхування на майно.

Листом №07/505 від 07.05.2020 позивач по ряду Договорів оренди індивідуально визначеного майна, що належить до державної власності, звернувся до відповідача з вимогою надати копії договорів страхування майна, яке було передано в оренду в тому числі за Договором. В матеріалах справи містяться докази направлення зазначеного листа. Крім того, позивачем надано суду із заявою б/н від 05.10.2021 (вх.№14955/21 від 05.10.2021) оригінал фіскального чеку №6535 від 08.05.2020.

Відповідно до п.п.3) п.11.5. Договору чинність цього Договору достроково припиняється в разі невиконання орендарем вимог п.п.5.8., 5.9. цього Договору.

Враховуючи викладене, позовна вимога про зобов`язання відповідача повернути позивачу окреме індивідуальне визначене державне рухоме майно є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

У відповідності до ст.73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Стаття 74 ГПК України встановлює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідач жодних доказів на спростування обставин, на які посилається позивач, як на підставу своїх вимог до суду не надав.

Враховуючи викладене, оскільки судом встановлені обставини систематичного невиконання відповідачем істотної умови Договору оренди №1-А індивідуально визначеного майна, що належить до державної власності від 24.10.2018 - щодо своєчасного перерахування орендних платежів за використання державного рухомого майна (більше ніж три місяці), що є достатньою правовою підставою для розірвання вказаного договору оренди в судовому порядку та повернення майна орендодавцю, що є підставою для задоволення позову.

Відповідно до приписів ст.129 ГПК України, сплачений судовий збір підлягає відшкодуванню на користь позивача за рахунок відповідача.

Керуючись ст.ст.73, 74, 76-79, 91, 129, 210, 220, 232, 233, 238, 240, 241 ГПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Припинити господарські правовідносини шляхом розірвання Договору оренди №1-А індивідуально визначеного майна, що належить до державної власності, укладений 24.10.2018 між Державним підприємством "Миколаївський морський торгівельний порт" та Товариством з обмеженою відповідальністю "СІСАЙД ТЕРМІНАЛ".

3. Повернути Державному підприємству "Миколаївський морський торгівельний порт" (54020, м.Миколаїв, вул.Заводська, буд.23/14, ) окреме індивідуально визначене державне рухоме майно, яке було передано Товариству з обмеженою відповідальністю "СІСАЙД ТЕРМІНАЛ" (54020, м.Миколаїв, вул.Громадянський узвіз, буд.1/1, ) відповідно до Договору №1-А від 24.10.2018, а саме: кондиціонер Carrier 42QHA007N/38QHA007N (інв.№63397), кондиціонери Carrier 42QHA009N/38QHA009N (інв.№63401; інв.№63402; інв.№63403).

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "СІСАЙД ТЕРМІНАЛ" (54020, м.Миколаїв, вул.Громадянський узвіз, буд.1/1, ) на користь Державного підприємства "Миколаївський морський торгівельний порт" (54020, м.Миколаїв, вул.Заводська, буд.23/14, ) 4540,0 грн судового збору.

Рішення суду, у відповідності до ст.241 Господарського процесуального кодексу України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ч.1 ст.254 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повне судове рішення складено 18.10.2021 року.

Суддя М.В.Мавродієва