ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" жовтня 2021 р.м. ХарківСправа № 922/3387/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Ємельянової О.О.

при секретарі судового засідання Малихіній М.П.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "Газенергопроект" (61072, м. Харків, вул. Тобольська, буд. 38, літ. "А-5")
до Державної податкової служби України (04053, м. Київ, пл. Львівська, буд. 8) в особі Головного управління ДПС у Харківській області (61057, м. Харків, вул. Пушкінська, буд. 46)
простягнення 20 033,99 грн
за участю представників сторін:

позивача: не з`явився;

відповідача: Михайлова О.С., самопредставництво.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Газенергопроект" звернулося до Господарського суду Харківської області із позовом до Державної податкової служби України в особі Головного управління ДПС у Харківській області про стягнення заборгованості у розмірі 20 033,99 грн. за поставлений природний газ у період з 19.01.2021 року по 24.01.2021 року за договором № 332/К-2 на постачання природного газу від 20.11.2020 року.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором № 332/К-2 на постачання природного газу від 20.11.2020 року в частині повного та своєчасного розрахунку.

Ухвалою суду від 30.08.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 922/3387/21. Задоволено клопотання позивача викладене у 2 пункті прохальної частини позовної заяви про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Призначено розгляд справи № 922/3387/21 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами. Встановлено відповідачу 15 (п`ятнадцятиденний) строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Встановлено позивачу строк для подання відповіді на відзив - протягом 5 днів з дня отримання відзиву на позов. Роз`яснено сторонам, що у випадку неподання відповідачем відзиву, а також не подання позивачем відповіді на відзив у строки встановлені цією ухвалою розгляд справи буде відбуватися за наявними матеріалами в межах строків встановлених статтею 248 Господарського процесуального кодексу України.

07.09.2021 року від відповідача через канцелярію суду надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 20740) у якому останній, просить суд, відмовити у задоволенні позову та справу розглядати за участю Головного управління ДПС у Харківській області (а.с. 63-66).

Ухвалою суду від 21.09.2021 року задоволено клопотання відповідача викладене у 2 пункті прохальної частини відзиву на позовну заяву (вх. № 20740) про розгляд справи за участю Головного управління ДПС у Харківській області. Призначено судове засідання з розгляду справи по суті на "05" жовтня 2021 р.

Ухвалою суду від 05.10.2021 року яку занесено до протоколу судового засіданням, судом оголошено перерв до "19" жовтня 2021 р.

18.10.2021 року від відповідача через канцелярію суду надійшли пояснення (вх. № 24263) у справі.

Ухвалою суду від 19.10.2021 року, яку занесено до протоколу судового засідання, вищевказані документи, судом долучено до матеріалів справи.

Уповноважений представник позивача, у призначене судове засідання не з`явився, проте 18.10.2021 року через канцелярію суду надав заяву (вх. № 6577) про розгляд справи без представника, та у якій зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, та просить суд позов задовольнити.

Судом у судовому засіданні 19.10.2021 року поставлено на обговорення клопотання позивача.

Присутній у судовому засіданні представник відповідача проти клопотання позивача не заперечує.

Суд, дослідивши матеріали справи та клопотання (вх. № 6577 від 18.10.2021 року) позивача, дійшов до висновку про його задоволення.

Присутній у судовому засіданні представник відповідача надав усні заперечення щодо позовних вимог, та просив суд відмовити у задоволенні позову.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно перевіривши матеріали справи та надані докази, заслухавши представника відповідача, суд встановив наступне.

Як зазначає позивач, 20.11.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Газенергопроект" (постачальник, позивач) та Головним управлінням ДПС у Харківській області (споживач, відповідач) було укладено договір № 332/К-2 на постачання природного газу (а.с. 17-33).

Відповідно до пункту 15.1. договору, цей договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками (за наявності) сторін і діє до 31.12.2020 року (включно), а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення (а.с. 33).

В порядку та на умовах, визначених цим договором. постачальник зобов`язується передати споживачеві у 2020 році товар: природний газ, за кодом ДК 021:2015:09123000-7 Природний газ (ДК 021:2015:09120000-6 Газове паливо), у загальному потоці у внутрішній точці виходу з газотранспортної системи, включно з урахуванням замовлення (бронювання) потужності, щодо кожного періоду та обсягу постачання газу, а споживач зобов`язується приймати та оплачувати газ на умовах даного договору (пункт 2.1. договору).

Фактичний обсяг постачання газу за даним договором буде визначений на підставі актів, які будуть підписуватись представниками обох сторін по закінченню кожного газового місяця постачання, датуватись останнім календарним днем відповідно до Газового місця постачання, у наступному порядку (пункт 5.1. договору):

5.1.1. споживач до 07 числа місяця, наступного за газовим місяцем постачання, забов`язаний надати постачальнику копію відповідного акту про фактичний об`єм (обсяг) розподіленого (протранспортованого) природного газу споживачу за попередній газовий місяць, що складений оператором ГРМ/ГТС та споживачем, відповідно до вимог кодексу ГТС/Кодексу ГРС;

5.1.2. на підставі отриманих від споживача даних та/або даних оператора ГРМ/ГТС протягом 2 робочих днів місяця, наступного за газовим місяцем постачання, готує та надає споживачу два примірники акту приймання - передачі природного газу з урахуванням замовлення (бронювання) потужності за відповідний газовий місяць постачання, підписані зі сторони постачальника;

5.1.3. споживач протягом 2 робочих днів з дати одержання двох примірників акту зобов`язується повернути постачальнику один примірник оригіналу акту, підписаний уповноваженим представником споживача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акту;

5.1.4. у випадку ненадходження від споживача підписаного примірника акту або письмової мотивованої відмови від підписання такого акту в строки, визначені п. 5.1.3., акт вважається підписаним споживачем без зауважень. У будь - якому випадку, положення даного пункту не звільняє споживача від обов`язку надати постачальникові підписаний примірник акту;

Пунктом 5.2. договору сторони погодили, що акти визначені у пункті 5.1. даного договору, є підставою для розрахунків (а.с. 24).

Згідно пункту 7.2. договору, сторони погодили, що загальна вартість даного договору складається із суми вартостей усіх обсягів газу, поставленого протягом усіх газових місяців та замовлення (бронювання) потужності протягом строку дії даного договору та становить 183 390,00 грн. у т.ч. ПДВ 30 660,00 грн. (а.с. 26).

Споживач зобов`язаний сплатити вартість замовленого (або спожитого) газу, що передається за вищевказаним договором з урахуванням замовлення (бронювання) потужності шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок постачальника (пункт 8.1. договору а.с. 27).

Відповідно до пункту 8.2. договору, оплата газу здійснюється споживачем за рахунок коштів Державного бюджету (КЕКВ 2274) на розрахунковий рахунок постачальника шляхом 100 % оплати до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим.

Також сторони погодили, що згідно з частиною 6 статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" дія договору може продовжуватися на строк, достатній для проведення процедури закупівлі/спрощеної закупівлі на початку наступного року в обсязі, що не перевищує 20 відсотків суми, визначеної в початковому договорі про закупівлю, укладеному в попередньому році, якщо видатки на досягнення цілі затверджено в установленому порядку (пункт 14.6. договору) (а.с. 32).

23.12.2020 року між сторонами було підписано додаткову угоду № 1 до договору (а.с. 35-36).

Відповідно до якої сторони погодили, змінити пункт 3.1. розділу ІІІ договору та виклали його у наступній редакції:

3.1. плановий обсяг постачання газу - 27 488,546 куб. Орієнтовний плановий обсяг постачання газу по місяцям: листопад - 1 649,230 куб.м, грудень - 25 839, 316 куб.м.

28.12.2020 року між сторонами було підписано додаткову угоду № 2 до договору (а.с. 37).

Згідно умов додаткової угоди № 1, сторони вирішили у відповідності до частини 6 статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі", внести зміни до договору про постачання природного газу № 332/К-2 від 20.11.2020 року, а саме: пункт 14.6. розділу 14 договору доповнили абзацом:

14.6. дія договору про закупівлю може бути продовжена на строк, достатній для проведення процедури закупівлі/спрощеної закупівлі на початку наступного року в обсязі, що не перевищує 20 відсотків суми, визначеної в початковому договорі про закупівлю, якщо видатки на досягнення цієї цілі затверджені в установленому порядку, а саме до 31.03.2021 року.

Відповідно до пункту 2 додаткової угоди, сторони дійшли згоди пункт 15.1. розділу 15 договору доповнити абзацом в наступній редакції:

15.1. цей договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін, та скріплення їх підписів печатками (за наявності) сторін і діє до 31.03.2021 року (включно), а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.

21.01.2021 року між сторонами було підписано додаткову угоду № 3 до договору (а.с. 38-39).

Зокрема сторонами було змінено сторону у договорі на Державну податкову службу України в особі Головного управління ДПС у Харківській області.

22.01.2021 року між сторонами було підписано додаткову угоду № 4 до договору (а.с. 40-41).

Пунктом 1.1. додаткової угоди № 4, сторони погодили збільшити ціну договору на 36.792,00 грн., у зв`язку із чим виклали пункт 7.2. у наступній редакції:

7.2. загальна вартість даного договору складається із суми вартостей усіх обсягів газу, поставленого протягом усіх газових місяців та замовлення (бронювання) потужності протягом строку дії даного договору та становить 220 752,00 грн. у т.ч. ПДВ 36 792,00 грн. (а.с. 40).

- з 20.11.2020 року по 31.12.2020 року (включно) - 183 960,00 грн.;

- з 01.01.2021 року по 24.01.2021 року (включно) - 36 792,00 грн.

Пунктом 1.2. додаткової угоди № 4, сторони погодили викласти пункт 14.6. у наступній редакції:

14.6. дія договору про закупівлю може бути продовжена на строк, достатній для проведення процедури закупівлі/спрощеної закупівлі на початку наступного року в обсязі, що не перевищує 20 відсотків суми, визначеної в початковому договорі про закупівлю, якщо видатки на досягнення цієї цілі затверджені в установленому порядку, а саме до 24.01.2021 року.

Відповідно до пункту 1.3. додаткової угоди № 4, сторони дійшли згоди пункт 15.1. розділу 15 договору викласти у новій редакції:

15.1. цей договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін, та скріплення їх підписів печатками (за наявності) сторін і діє до 24.01.2021 року (включно), а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.

Як зазначає позивач, останній на виконання умов договору у січні 2021 року з 19.01.2021 року по 24.01.2021 року поставив відповідачу газ у обсязі 2,977701 тис.куб.м. на загальну суму 20 033,99 грн. що підтверджується актом приймання - передачі природного газу від 31.01.2021 року (а.с. 42).

Також позивач зазначає, що останній листом від 28.04.2021 року за № 2065/09 звернувся до відповідача про підписання акту приймання - передачі природного газу від 31.01.2021 року на суму 20 033,99 грн. (а.с. 43).

Відповідач в порушенням умов договору, у встановлені строки підписаний акт приймання - передачі не повернув.

Листом від 08.06.2021 року відповідач повідомив позивача, що підписати та оплатити акти приймання - передачі природного газу за період з 19.01.2021 року по 24.01.2021 року, обсягом 2977,701 куб.м. на суму 20 033,99 грн., неможливо, у зв`язку із повним виконанням договору в частині взятих бюджетних зобов`язань (а.с. 44).

Вищевказані обставини, стали причиною звернення позивача із відповідним позовом до суду.

Надаючи правову кваліфікацію доказам, які надані сторонами та викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки (стаття 11 Цивільного кодексу України).

У відповідності до статті 509 Цивільного кодексу України, статті 173 Господарського кодексу України, в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до статей 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості.

Стаття 628 Цивільного кодексу України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частинами 1, 3 статті 12 Закону України «Про ринок природного газу» визначено, що постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Права та обов`язки постачальників і споживачів визначаються цим Законом, Цивільним і Господарським кодексами України, правилами постачання природного газу, іншими нормативно-правовими актами, а також договором постачання природного газу.

Згідно з пунктом 2 розділу ІІ Правил постачання природного газу, затверджених Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року № 2496, постачання природного газу споживачу здійснюється за договором постачання природного газу, який укладається відповідно до вимог цього розділу, за яким постачальник зобов`язаний поставити споживачу природний газ у необхідних для споживача об`ємах (обсягах), а споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором.

Статтею 265 Господарського кодексу України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

За змістом статті 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно вимог статей 525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

За приписами статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 193 Господарського кодексу України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Факт наявності у відповідача заборгованості за поставлений позивачем газ підтверджується актом приймання - передачі від 31.01.2021 року на суму 20 033,99 грн. (а.с. 42).

За розрахунком позивача, сума заборгованості відповідача за поставлений природний газ у період з 19.01.2021 року по 24.01.2021 року за договором № 332/К-2 на постачання природного газу від 20.11.2020 року складає суму у розмірі 20 033,99 грн.

Статтею 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Доказів здійснення повної оплати за спірною господарською операцією відповідач суду не надав

Відповідач у наданих до суду запереченнях викладених у відзиві на позовну заяву (вх. № 20740 від 07.09.2021 року) зазначає, що поставка додаткового природного газу у період з 19.01.2021 року по 24.01.2021 року не охоплювалась укладеним між сторонами договором. Також зазначає, що згідно пункту 8.2. договору оплата за природний газ здійснюється споживачем за рахунок коштів Державного бюджету. Законодавством визначено спеціальний режим проведення взаєморозрахунків у спірних правовідностинах, що усуває відповідача від процедури розподілу отриманих коштів. На 2021 ріж між позивачем та відповідачем відсутній укладений договір щодо закупівлі природного газу. а пункт 15.1. договору передбачав здійснення постачання природного газу до 31.12.2020 року. Також зазначає, що за 2020 рік розрахунки відповідно до умов договору проведені відповідачем у повному обсязі. Природний газ в обсязі, що становить 20 відсотків від суми, визначеної у початковому договорі про закупівлю було спожито відповідачем на підставі акту приймання - передачі природного газу від 23.02.2021 року та сплачено на підставі платіжного доручення від 24.02.2021 року № 614. У зв`язку із чим, зважаючи на положення Бюджетного кодексу України, Порядку № 309, Закону України "Про публічні закупівлі" відповідач не може впливати на джерела фінансування та порядок, строки і розмір розрахунків із позивачем за поставлений газ у сумі, що перевищує умови укладеного договору (а.с. 63-66).

У наданих до суду 18.10.2021 року письмових поясненнях (вх. № 24263) відповідач зокрема зазначив, що позивач без укладання додаткової угоди, без надання пропозицій щодо збільшення ціни та обсягів постачання, самостійно визначив та поставив у січні 2021 року природний газ в обсязі, що порушує умови договору. Позивач підписав зобов`язання, щодо вартості природного газу за договором за період з 01.01.2021 року по 24.01.2021 року у розмірі 36 792,00 грн. відповідач зі свого боку підписав відповідну додаткову угоду. У подальшому відповідачем отримано від позивача акти приймання - передачі природного газу із збільшеними обсягами та ціною, що зумовили останнього направити позивачу листа від 08.06.2021 року № 22018/6/20-40-10-05-07 у якому зазначено про неможливість підписання та оплати акту за період з 19.01.2021 року по 24.01.2021 року на суму 20 033, 99 грн. У зв`язку із чим, що відповідачем було здійснено оплату природного газу поставлено у січні 2021 року на суму 36 792,00 грн. на умовах договору (зокрема 20 % від суми договору № 332/К-2 за попередній рік), кет приймання - передачі газу за період з 19.01.2021 року по 24.01.2021 року ще на суму 20 033,99 грн. не породжує жодних правових наслідків для сторін, та є таким, що складений з порушенням умов договору та Закону України "про публічні закупівлі". У зв`язку із чим. за твердженнями відповідача, відсутні підстави для задоволення вимог про стягнення заборгованості у розмірі 20 033,99 грн.

Суд не приймає вищевикладені заперечення відповідача з огляду на наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, додатковою угодою № 4 від 22.01.2021 року сторони погодили, що загальна вартість даного договору складається із суми вартостей усіх обсягів газу, поставленого протягом усіх газових місяців та замовлення (бронювання) потужності протягом строку дії даного договору та становить 220 752,00 грн. у т.ч. ПДВ 36 792,00 грн. (а.с. 40).

- з 20.11.2020 року по 31.12.2020 року (включно) - 183 960,00 грн.;

- з 01.01.2021 року по 24.01.2021 року (включно) - 36 792,00 грн.

Пунктом 1.2. додаткової угоди № 4, сторони погодили викласти пункт 14.6. у наступній редакції: 14.6. дія договору про закупівлю може бути продовжена на строк, достатній для проведення процедури закупівлі/спрощеної закупівлі на початку наступного року в обсязі, що не перевищує 20 відсотків суми, визначеної в початковому договорі про закупівлю, якщо видатки на досягнення цієї цілі затверджені в установленому порядку, а саме до 24.01.2021 року.

При цьому, норми вказаного Закону є спеціальними по відношенню до загальних вимог цивільного та господарського законодавства.

Як вбачається із матеріалів справи, та акту приймання - передачі природного газу від 31.01.2021 року (а.с. 42), поставлений в січні 2021 року за період з 19.01.2021 року по 24.01.2021 року природний газ на суму 20 033,99 грн. перевищує вартість обсягу, який визначений сторонами у додатковій угоді № 4 від 22.01.2021 року (20 відсотків суми, визначеної в договорі, укладеному в попередньому році - 36 792,00 грн).

Частиною 2 статті 712 Цивільного кодексу України передбачено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з частини 3 статті 670 Цивільного кодексу України якщо покупець прийняв більшу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі - продажу, він зобов`язаний оплатити додатково прийнятий товар за ціною, встановленою для товару, прийнятого відповідно до договору, якщо інша ціна не встановлена за домовленістю сторін.

Відповідно до абзацу 1, 4 пункту 10 розділу II Правил постачання природного газу (затв. Постановою № 2496 від 30.09.2015 року Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, зареєстрованих в Мін`юсті України 06.11.2015 року за №1382/27827) споживач самостійно контролює власне газоспоживання та для недопущення перевищення підтвердженого обсягу природного газу в розрахунковому періоді має самостійно і завчасно обмежити (припинити) власне газоспоживання. Якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний об`єм (обсяг) постачання природного газу споживачу його постачальником буде перевищувати підтверджений обсяг природного газу на цей період, споживач має компенсувати постачальнику вартість різниці між підтвердженим обсягом природного газу та фактичним об`ємом (обсягом) споживання природного газу за ціною вартості природного газу, визначеною договором постачання природного газу.

Крім того, у пункті 6.3.8 договору, сторони погодили, що споживач забов`язаний самостійно обмежувати (припиняти) споживання газу у випадках: перевищення допустимого відхилення та/або підтвердження обсягу газу без узгодження з постачальником (а.с. 25).

Відповідно до підпункту 6.3.12 пункту 6.3.8. споживач зобов`язаний самостійно контролювати власне газопостачання.

Дослідивши договір та Додаткову угоду №4 до нього, акт приймання - передачі від 31.01.2021 року на суму 20 033, 99 грн., судом встановлено, що відповідачем спожито за період з 19.01.2021 року по 24.01.2021 року природного газу об`ємом 2,977701 на загальну суму 20 033,099 грн. (а.с. 42).

Враховуючи вищевикладене, у відповідача виник обов`язок сплатити позивачу суму у розмірі 20 033,99 грн. за понадлімітне споживання природного газу за договором.

Згідно з частини 1 статті 96 Цивільного кодексу України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями.

Частина 2 статті 218 Господарського кодексу України передбачає, що учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Аналогічні положення містяться у статті 617 Цивільного кодексу України.

Отже, відповідач як юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями за договором, і така відповідальність не може ставитися у залежність від дій чи бездіяльності будь-яких третіх осіб, в тому числі і від надходження видатків.

Оскільки між сторонами виникли майнові відносини, які засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників (частина перша статті 1 Цивільного кодексу України), що регулюються актами цивільного законодавства України, то відсутність у відповідача необхідних коштів або взяття нею зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень не звільняє її від обов`язку виконати зобов`язання за спірним договором (аналогічна правова позиція викладена також у постанові Верховного Суду від 03.05.2018 року у справі №914/1556/17).

При цьому, Європейським судом з прав людини в рішенні від 18.10.2005 року у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" та в рішенні від 30.11.2004 року у справі "Бакалов проти України" зазначено, що відсутність бюджетного фінансування (бюджетних коштів) не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до положень статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Суду як джерело права (аналогічна правова позиція викладена також у постанові Верховного Суду від 07.11.2019 у справі №916/1345/18).

Частиною 2 статті 42 Господарського процесуального кодексу України, передбачено, що учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (стаття 74 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи викладене, а також те що матеріалами справи доведений факт споживання відповідачем природного газу за спірний період, відсутність доказів здійснення повної оплати спожитого газу, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення суми боргу у розмірі 20 033,99 грн. за період з 19.01.2021 року по 24.01.2021 року є такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, судовий збір у даній справі покладається на відповідача у розмірі 2 270,00 грн.

Керуючись статтями 4, 12, 20, 73, 74, 76-79, 86, 129, 236-238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Державної податкової служби України (04053, м. Київ, пл. Львівська, буд. 8, ) в особі Головного управління ДПС у Харківській області (61057, м. Харків, вул. Пушкінська, буд. 46, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Газенергопроект" (61072, м. Харків, вул. Тобольська, буд. 38, літ. "А-5", ) заборгованість у розмірі 20 033,99 грн. за поставлений природний газ у період з 19.01.2021 року до 24.01.2021 року та 2 270, 00 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду, у межах апеляційного округу, протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення, відповідно до статей 256, 257 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням пункту 17.5 Перехідних положень Кодексу.

Інформація у справі може бути одержана зі сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/.

Реквізити сторін:

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Газенергопроект" (61072, м. Харків, вул. Тобольська, буд. 38, літ. "А-5", );

відповідач: Державна податкова служба України (04053, м. Київ, пл. Львівська, буд. 8, ) в особі Головного управління ДПС у Харківській області (61057, м. Харків, вул. Пушкінська, буд. 46, ) .

Повне рішення складено "22" жовтня 2021 р.

Суддя О.О. Ємельянова