Господарський суд
Житомирської області
________________________________________________________________________
_______________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" жовтня 2021 р. м. Житомир Справа № 906/1497/20

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Прядко О.В.,

секретар судового засідання: Чухалова О.А.,

за участю представників сторін:

від позивача: Заяць О.В., Вдовиченко М.І. - ордер серії ВН №111353 від 15.12.2020;

від відповідача: Медведик П.П. - президент (наказ №1 від 01.03.2005);

від третьої особи-1: Вдовиченко М.І. - ордер серії №111354 від 18.05.2021;

від третьої особи-2: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Фізичної особи-підприємця Заяць Олександра Васильовича

до Приватного підприємства "М Аеро Корп"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на

стороні позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Фенікс Ейр"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на

стороні відповідача - Сільськогосподарського товариства з обмеженою

відповідальністю "Млинище"

про стягнення 25403,20 грн (згідно заяви про збільшення позовних вимог)

Процесуальні дії по справі.

Фізична особа-підприємець Заяць Олександр Васильович звернувся до суду з позовом про стягнення з Приватного підприємства "М Аеро Корп" заборгованості за договором оренди літака Ан-2 №0107/18 від 01.07.2018 у розмірі 23397,20грн, з яких: 19200,00грн основного боргу, 1355,60грн 3% річних, 2841,60грн інфляційних, а також витрат по сплаті судового збору - 2102,00 грн та витрат на правову допомогу - 4000,00 грн.

Ухвалою господарського суду від 28.12.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.

25.01.2021 на адресу господарського суду від позивача надійшла заява про долучення до матеріалів справи доказів на понесення витрат, у зв`язку з розглядом справи та проведення розподілу судових витрат пропорційно задоволеним вимогам.

Ухвалою суду від 26.01.2021 постановлено здійснювати розгляд справи №906/1497/20 у порядку спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням сторін та призначено судове засідання на 11.02.2021.

Ухвалою суду від 11.02.2021 продовжено строк розгляду справи до 01.04.2021 на підставі ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відкладено розгляд справи на 01.04.2021.

Ухвалою суду від 01.04.2021 здійснено перехід зі спрощеного позовного провадження до розгляду справи №906/1497/20 за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання на 20.04.2021; залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю "Фенікс Ейр"; залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Млинище".

19.04.2021 до суду від позивача надійшла заява від 16.04.2021 про збільшення позовних вимог, відповідно до якої позивач просить стягнути з відповідача 24682,50грн, з яких: 19200,00грн основного боргу, 1546,50 грн процентів за користування чужими грошовими коштами, 3936,00 грн інфляційних, а також судові витрати.

Ухвалою суду від 20.04.2021 заяву позивача про збільшення позовних вимог від 16.04.2021 прийнято до розгляду, ухвалено розгляд справи здійснювати з урахуванням поданої заяви; відкладено підготовче судове засідання на 14.05.2021.

Ухвалою суду від 14.05.2021 відкладено підготовче засідання на 31.05.2021.

Ухвалою суду від 31.05.2021 продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів; відкладено підготовче засідання на 15.06.2021.

В судовому засіданні 15.06.2021 продовжено строк підготовчого провадження, оголошено перерву до 05.07.2021.

Ухвалою суду від 05.07.2021 продовжено строк підготовчого провадження до 21.07.2021, на підставі ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; відкладено підготовче судове засідання на 21.07.2021.

Ухвалою суду від 21.07.2021 продовжено строк підготовчого провадження до 05.08.2021, на підставі ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; відкладено підготовче судове засідання на 05.08.2021.

Ухвалою суду від 05.08.2021 продовжено строк підготовчого провадження до 10.09.2021, на підставі ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; відкладено підготовче судове засідання на 10.09.2021.

06.09.2021 до суду від позивача надійшла заява від 01.09.2021 про збільшення позовних вимог, відповідно до якої позивач просить стягнути з відповідача 25403,20грн, з яких: 19200,00грн основного боргу, 1729,60грн процентів за користування чужими грошовими коштами, 4473,60грн інфляційних, а також судові витрати.

Ухвалою суду від 10.09.2021 заяву позивача про збільшення позовних вимог від 01.09.2021 прийнято до розгляду, ухвалено розгляд справи здійснювати з урахуванням поданої заяви; продовжено строк підготовчого провадження до 24.09.2021, на підставі ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; відкладено підготовче судове засідання на 24.09.2021.

Ухвалою господарського суду від 24.09.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу №906/1497/20 до судового розгляду по суті, судове засідання призначено на 04.10.2021.

В судовому засіданні 04.10.2021 відповідно до ст. 240 ГПК України суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем строків оплати послуг за договором оренди літака Ан-2 №0107/18 від 01.07.2018. Позивач вказує, що останнім було виконано умови договору у повній мірі та виконано авіаційні роботи у сільському господарстві на суму 19200,00грн, в свою чергу відповідач свої зобов`язання за договором щодо оплати виконаних робіт належним чином та у повній мірі не виконав, внаслідок чого позивач був змушений звернутись до суду з вимогою про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 19200,00 грн. Пояснив, що 22.11.2018 самостійно поповнив свою пенсійну картку для власних потреб, коли був у Житомирі, а оригінал квитанції у відповідача виявився випадково.

Відповідач проти позовних вимог заперечив з підстав, викладених у відзиві, запереченнях та поясненнях, (а.с. 28-29, 96-98 т. 1, а.с. 4 т. 2). Зазначив, що позовні вимоги є необґрунтованими та безпідставними. Посилається, зокрема на те, що заборгованість за виконані позивачем роботи відсутня, оскільки позивачу кошти частково сплачувались готівкою та перераховувались на банківську картку громадянина Заяць О.В . Вважає, що відсутність заборгованості підтверджується випискою по особовому рахунку за 22.11.2018, квитанцією до прибуткового касового ордеру, видатковим касовим ордером та квитанцією про поповнення рахунку громадянина Заяць О.В. на суму 30000,00 грн 22.11.2018. Крім того, вказав, що доданий до позовної заяви акт виконаних робіт не відповідає додатку 12 до п.8.3 "Правил організації та виконання авіаційних робіт у сільському та лісовому господарстві" затвердженому наказом Мінтрансзв`язку України №1179 від 22.12.2006.

Представник третьої особи (СТОВ "Млинище") у письмовому поясненні (а.с.115 т.1) зазначив, що роботи відповідно до акту виконаних робіт від 07.08.2018 виконано в повному обсязі, претензії у товариства відсутні.

Представник третьої особи (ТОВ "Фенікс Ейр") у письмовому поясненні (а.с.142-144 т.2) зазначив про правомірність звернення ФОП Заяць О.В. до суду про стягнення з відповідача заборгованості за договором №0107/18 оренди літака АН-2 від 01.07.2018 з огляду на виконання позивачем всіх своїх зобов`язань за договором.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

01.07.2018 між Фізичною особою-підприємцем Заяць Олександром Васильовичем (орендодавець/позивач) та Приватним підприємством "М Аеро Корп" (орендар/відповідач) укладено договір оренди літака №107/18 (а.с.9-11 т.1).

Згідно п.1.1 договору предметом договору є надання орендарю в оренду сільськогосподарського літака з екіпажем Ан-2 заводський № 1Г22113, per. UR-SNN, укомплектованого хімапаратурою, обладнанням і технічним майном для виконання авіаційних робіт на території України.

Відповідно до п. 1.2 договору оплата за оренду літака з екіпажем при виконанні робіт становить: по нормі 25л/га - 50 грн за 1 га; 50л/га - 60 грн за 1 га; 100л/га - 70грн за га. Орендар купує бензин А-95 і масло Аеро 22 для виконання авіаційних робіт і оплачує орендодавцю аванс в розмірі 25% від заявленого обсягу робіт. Повний розрахунок з орендодавцем проводиться протягом 3 банківських днів після закінчення робіт.

Експлуатантом по території України для виконання цілей цього договору є ТОВ "Фенікс Ейр" (п.2.4 договору).

Пунктом 2.5 договору визначено, що орендодавець буде самостійно отримувати дозволи на польоти орендованого повітряного судна.

За умовами п.5.4.2, п.5.4.5 договору орендар зобов`язаний надавати орендодавцю копії актів виконаних робіт; оплачувати орендодавцеві орендну плату протягом 3-х банківських днів після отримання оплати від замовника робіт.

Відповідно до плану-завдання №1 від 01.08.2018 на виконання авіаційних робіт у сільському та лісовому господарстві позивачу було довірено виконати авіаційні роботи в сільському господарстві - внесення рідких препаратів на підставі договору №0107/18 для СТОВ "Млинище" с. Вертокиївка. Обсяг робіт - 320 га, норма витрати робочої рідини - 50 л/га та підписати акти виконаних робіт (а.с.13 т.1).

Завданням на політ №76/2018р. від 01.08.2018 (а.с.12 т.1) був визначений маршрут польоту Старосельці - Вертокиївка - Старосельці з терміном виконання робіт з 06.08.2018 по 07.08.2018. Звітом про виконання завдання на політ виконання завдання підтверджено.

Відповідно до бортлиста №6 авіаційні роботи по внесенню інсектициду виконувались для СТОВ "Млинище" 06.08.2018 та 07.08.2018 на площі 320 га з нормою витрати робочої рідини - 50 л/га (а.с.14 т.1).

Із матеріалів справи слідує, що ФОП Заяць О.В. виконав свої зобов`язання за договором та надав в оренду літак з екіпажем при виконанні робіт по внесенню інсектицидів в СТОВ "Млинище" Житомирської області на сільськогосподарських угіддях площею 320 га з розрахунку 50л/га.

07.08.2018 сторонами підписано акт виконаних робіт, за яким сторони підтвердили виконання авіаційних сільськогосподарських робіт орендованим літаком з екіпажем за договором №0107/18 від 01.07.2018 в строки та в обсягах встановлені договором, визнали якість робіт "задовільно" та узгодили вартість в розмірі 19200,00грн (а.с.15 т.1). Акт виконаних робіт підписано без зауважень.

СТОВ "Млинище" також підтвердило виконання робіт на своїх сільськогосподарських угіддях.

Як зазначає позивач, відповідачем авансовий платіж в розмірі 25% від заявленого обсягу робіт не сплачувався, розрахунки згідно договору мали бути проведені на розрахунковий рахунок позивача в АТ "Райффайзен Банк "Аваль".

За даними позивача, заборгованість відповідача в зв`язку з неналежним виконанням договірних зобов`язань становить 19200,00грн.

В порядку досудового врегулювання спору позивач надсилав до відповідача претензію №2 від 01.04.2020 про погашення заборгованості, однак останній відповіді не надав.

З огляду на наведене, позивач звернувся до господарського суду з позовними вимогами про стягнення з відповідача 19200,00 грн основного боргу, а також за час прострочення виконання грошового зобов`язання, нарахував останньому 1729,60 грн процентів за користування чужими грошовими коштами та 4473,60грн інфляційних, які просить суд стягнути з ТОВ "М Аеро Корп" в судовому порядку.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Згідно ч. 1 ст. 173 ГК України Господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до частин 1, 2 статті 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як вбачається із матеріалів справи, між сторонами 01 липня 2018 року укладено договір №0107/18 оренди літака Ан-2. Даний договір містить у собі елементи договорів оренди та надання послуг.

Відповідно до статей 759, 760 Цивільного кодексу України договір найму за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ).

Згідно статті 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Сторонами у пункті 1.2 договору погоджено, що оплата за оренду літака з екіпажем при виконанні робіт становить: по нормі 25л/га - 50 грн за 1 га; 50л/га - 60 грн за 1 га; 100л/га - 70грн за га. Орендар купує бензин А-95 і масло Аеро 22 для виконання авіаційних робіт і оплачує орендодавцю аванс в розмірі 25% від заявленого обсягу робіт. Повний розрахунок з орендодавцем проводиться протягом 3 банківських днів після закінчення робіт.

За умовами п.5.4.2, п.5.4.5 договору орендар зобов`язаний надавати орендодавцю копії актів виконаних робіт; оплачувати орендодавцеві орендну плату протягом 3-х банківських днів після отримання оплати від замовника робіт.

Судом встановлено виконання позивачем як орендодавцем літака з екіпажем свого обов`язку за замовленням відповідача на суму 19200,00грн, в тому числі ПДВ, а саме надання в оренду літака з екіпажем при виконанні робіт на сільськогосподарських угіддях СТОВ "Млинище", що підтверджується належними та допустимими доказами у справі, а саме актом виконаних робіт.

Поряд з цим, надані відповідачем виписка по особовому рахунку за 22.11.2018, квитанція до прибуткового касового ордеру, видатковий касовий ордер та квитанція про поповнення рахунку громадянина Заяць О.В. на суму 30000,00 грн 22.11.2018 (а.с. 203-204 т. 1) не є належними доказами оплати відповідачем позивачу, який є суб`єктом підприємницької діяльності, вартості оренди літака за договором №0107/18 оренди літака Ан-2 від 01.07.2018 на суму 19200,00грн.

За таких обставин, вимога позивача в частині стягнення основного боргу в сумі 19200,00 грн є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Розглянувши вимоги позивача про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 1729,60грн та 4473,60грн інфляційних нарахувань, суд враховує наступне.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно розрахунку позивача (а.с.212-213 т.1) 3% річних на суму 1729,60грн нараховано за період з 11.08.2018 по 10.08.2021, інфляційні втрати нараховано за період серпня 2018 липень 2021.

Перевіривши розрахунок 3% річних та інфляційних суд встановив, що позивач при розрахунку допустив арифметичні помилки.

Суд здійснив власний розрахунок 3% річних та інфляційних з урахуванням встановлених обставин щодо настання строків розрахунків та враховуючи вихідні дані позивача, які становлять 1728,00грн та 4453,89грн відповідно.

Відтак, вимога позивача про стягнення 3% річних та інфляційних підлягає до задоволення частково у розмірі 1728,00грн та 4453,89грн. З огляду на наведене, 1,60грн 3% річних та 19,71грн інфляційних є безпідставним та такими, що не підлягають задоволенню.

Згідно із ч. 2, 3 ст. 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 4 ст. 13 ГПК України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Доводи відповідача судом оцінюються критично та до уваги не приймаються, оскільки спростовуються матеріалами справи.

Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню у розмірі 25381,89грн, з яких: 19200,00грн - основного боргу, 1728,00грн - 3% річних, 4453,89грн - інфляційних. В частині стягнення 1,60грн річних та 19,71грн інфляційних суд відмовляє.

Щодо розподілу судових витрат

Судовий збір, в порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача 4000,00грн витрат на професійну правничу допомогу суд враховує таке.

Як вбачається з матеріалів справи, одночасно з позовною заявою позивачем подано попередній розрахунок судових витрат, який складається з судового збору у розмірі 2270,00грн та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4000,00грн.

Приписами ч.8 ст.129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до ч.8 ст.129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою (ч.1 ст.16 ГПК України).

Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ч.2 ст.16 ГПК України).

Згідно ч.3 ст.123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Пунктом 1 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що адвокат - це фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.

Так, у матеріалах справи міститься копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №662 від 28.09.2009, виданого Вдовиченко М.І. та ордер на надання правничої (правової) допомоги серія ВН №111352 від 15.12.2020 (а.с. 20,66 т.1).

Відповідно до п.4 ч.1 ст.1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги (ч.1 ст.26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Відповідно до частини 3 статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до частин 1-4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

В підтвердження заявленого розміру витрат на правову допомогу, представником позивача надано укладений між Вдовиченко Марією Іванівною (адвокат) та Фізичною особою - підприємцем Заяць Олександром Васильовичем (клієнт) договір про надання правової допомоги №01/12 від 01.12.2020 (а.с. 38-40 т.1), за умовами якого клієнт доручає, а адвокат приймає доручення про надання правової допомоги з питань, визначених в п.1.1. договору.

Відповідно з домовленістю сторін клієнт доручає, а адвокат приймає на себе обов`язки підготувати в інтересах клієнта в установленому законом порядку документи для подання та подати позовну заяву про стягнення заборгованості за договором №0107/18 оренди літака АН-2 від 01.0.2018, укладеного між ФОП Заяць О.В. та АА "М Аеро Корп", код 334180, здійснювати представництво клієнта на підставі договору про надання правової допомоги або ордера про надання правової допомоги або довіреності в судових і інших державних органах та перед третіми особами, здійснювати надання інших видів правової допомоги в обсягах та на умовах даного договору (п.1.2 договору).

Згідно п.1.3 договору клієнт зобов`язується прийняти виконані роботи (надані послуги) та оплатити їх на умовах даного договору.

Пунктом 3.1 договору сторони погодили, що вартість наданої правової допомоги за даним договором визначається в актах прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг), які складаються і підписуються сторонами по мірі надання послуг за договором з врахуванням обсягу наданої правової допомоги і консультацій.

Відповідно до п.3.2 договору сторони домовились, що розмір гонорару адвоката розраховується на підставі вартості однієї години роботи адвоката - 700,00грн /год; розрахунок вартості гонорару наводиться в акті виконаних робіт (наданих послуг).

Факт наданих послуг підтверджується актом прийому передачі наданих послуг та понесених фактичних витрат за договором №01/12 від 01.12.2020 з додатком, в якому викладено детальний опис робіт, рахунком №14 від 1.12.2020 на підставі договору №01/12 від 01.12.2020 на оплату послуг "надання правової допомоги" на суму 4000,00грн та їх оплата платіжним дорученням №27 від 18.12.2020 на суму 4000,00грн в призначенні платежу яких вказано "за надання правової допомоги згідно рахунку №14 від 1.12.2020" (а.с. 41-42, 45-48 т.1).

Вирішуючи питання про розподіл витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги адвокатом, суд враховує, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Суд не має право втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Водночас, для включення всієї суми гонорару та фактичних витрат у відшкодування за рахунок відповідача має бути встановлено, що такі витрати позивача були необхідними, а розмір є розумний, виправданий, що передбачено у ст.126 ГПК України та у ст.30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність". Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Згідно ст.15 ГПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Отже, оцінивши заявлені до стягнення витрати, суд встановив, що сума гонорару в розмірі 4000,00грн є співмірною із предметом позову, наданими адвокатом послугами, часом, витраченим адвокатом на надання послуг, обсягом таких послуг.

Також судом прийнято до уваги, що заявлена сума на професійну правничу допомогу визначена за погодженням сторін договору на правову допомогу, як гонорар адвоката, без будь-яких застережень, зокрема, як щодо об`єму виконаних робіт, так і щодо результату вирішення спору.

Відповідач заперечень щодо суми витрат на професійну правничу допомогу не подав.

За вказаного та з врахуванням положень ст.129 ГПК України, витрати на професійну правничу допомогу покладаються на відповідача пропорційно сумі задоволених вимог в розмірі 3996,80грн.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

УХВАЛИВ:

1. Позов Фізичної особи-підприємця Заяць Олександра Васильовича до Приватного підприємства "М Аеро Корп" задоволити частково.

2. Стягнути з Приватного підприємства "М Аеро Корп" (12404, Житомирська область, Житомирський район, с.Березина, вул.Київська, б.16 А, )

- на користь Фізичної особи-підприємця Заяць Олександра Васильовича ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ):

- 19200,00грн - основного боргу,

- 4453,89грн - інфляційних,

- 1728,00грн - 3% річних,

- 2100,32грн - судового збору

- 3996,80грн витрат на правову допомогу.

3. В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 18.10.21

Суддя Прядко О.В.

Віддрукувати:

1 - в справу

2-5 - сторонам та третім особам (рек.)