УХВАЛА

18 жовтня 2021 року

м. Київ

Справа № 916/617/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Малашенкової Т.М. (головуючий), Бенедисюка І.М., Булгакової І.В.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Громадської організації "Центр сприяння інвалідам "НАДІЯ" (далі - ГО "ЦСІ "НАДІЯ", скаржник, відповідач)

на ухвалу Господарського суду Одеської області від 01.07.2021 та

постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 14.09.2021

у справі № 916/617/21

за позовом Одеської міської ради (далі- позивач)

до ГО "ЦСІ "НАДІЯ",

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Департамент комунальної власності Одеської міської ради

про розірвання договору та стягнення,

ВСТАНОВИВ:

ГО "ЦСІ "НАДІЯ" 22.09.2021 (згідно з відбитком штампу вхідної кореспонденції) через Південно-західний апеляційний господарський суд звернулася до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить, зокрема скасувати ухвалу Господарського суду Одеської області від 01.07.2021 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 14.09.2021 у справі № 916/617/21; направити справу до Господарського суду Одеської області для прийняття до розгляду зустрічної позовної заяви ГО "ЦСІ "НАДІЯ".

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 06.10.2021 для розгляду касаційної скарги у справі № 916/617/21 визначено колегію суддів у складі: Малашенкової Т.М. - головуючий, Бенедисюка І.М., Булгакової І.В.

Вирішуючи питання щодо прийнятності касаційної скарги та наявності підстав для відкриття/відмови у відкритті касаційного провадження, дослідивши доводи касаційної скарги ГО "ЦСІ "НАДІЯ" у контексті оскаржуваних судових рішень, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з огляду на таке.

Предметом касаційного оскарження є ухвала Господарського суду Одеської області від 01.07.2021, залишена без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 14.09.2021 у справі № 916/617/21, якою повернуто без розгляду зустрічний позов ГО "ЦСІ "НАДІЯ" до Одеської міської ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Департамента комунальної власності Одеської міської ради про визнання недійсним п.6.1. договору купівлі-продажу від 05.03.2018 на підставі частини шостої статті 180 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Судові рішення мотивовані тим, що ГО "ЦСІ "НАДІЯ" пропустила визначений статтею 180 ГПК України строк на пред`явлення зустрічного позову без заяви щодо продовження строку на подання зустрічного позову із викладенням причин пропуску процесуального строку.

Касаційна скарга мотивована тим, що судами попередніх інстанцій під час винесення оскаржуваних судових рішень порушено норми процесуального права, зокрема суд не виконав вимоги статті 174 ГПК України, а дійшов передчасного висновку про наявність підстав для повернення зустрічної позовної заяви ГО "ЦСІ "Надія", таким чином позбавивши останню можливості усунути недоліки зустрічної позовної заяви.

Доводи касаційної скарги зводяться до того, що встановивши наявність певних недоліків зустрічної позовної заяви, Господарський суд Одеської області мав залишити дану заяву без руху, зазначивши недоліки у відповідній ухвалі, а також надати заявнику строк на усунення таких недоліків.

Приписами статті 129 Конституції України передбачено, що однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Аналогічні положення закріплено і в частині першій статті 17 ГПК України за якими учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках на касаційне оскарження судового рішення.

Частиною 2 статті 6 та частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України та зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Приписами пункту 3 частини другої статті 46 ГПК України передбачено, що відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

Відповідно до частини шостої статті 180 ГПК України зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої цієї статті, ухвалою суду повертається заявнику.

За приписами частини першої цієї ж статті відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Частиною восьмою статті 165 ГПК України передбачено, що відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

У даному випадку у системному зв`язку з наведеними вище приписами застосуванню підлягають також норми статті 118 ГПК України за якими право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Таким чином у разі подання зустрічного позову поза межами строку встановленого судом для подання відзиву, суд повертає заяву заявнику.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 11.03.2020 про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі № 916/617/21 було встановлено учасникам справи строк для подання відзиву на позовну заяву із урахуванням вимог статті 165 ГПК України до 26.03.2021.

Вказану ухвалу направлено на адресу ГО "ЦСІ "НАДІЯ", яка міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, а саме - проспект Шевченко, буд. 6/2, місто Одеса, 65058. Також вказану адресу зазначено відповідачем в зустрічній позовній заяві (а.с. 149).

На адресу Господарського суду Одеської області органом поштового зв`язку повернуто лист з ухвалою Господарського суду Одеської області від 11.03.2020 у справі № 916/617/21, який був надісланий на адресу ГО "ЦСІ "НАДІЯ". У якості причин неотримання процесуального документу у довідці ф.20 поштовим відділенням проставлено відмітку: "адресат відсутній за вказаною адресою" (а.с 139).

Відповідно до частини сьомої статті 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суду про зміну свого місцезнаходження чи перебування під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про місце проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважаться врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

За приписами пункту 4 частини шостої статті 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому відділенні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

За таких обставин, враховуючи, що Господарським судом Одеської області було надіслано копію ухвали від 11.03.2020 у справі № 916/617/21 за належною адресою ГО "ЦСІ "НАДІЯ", яку зазначено в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність особи (адресата), то виходячи з положень пункту 4 частини шостої статті 242 ГПК України вважається, що адресат повідомлений належним чином.

Судами попередніх інстанцій враховано, що ГО "ЦСІ "НАДІЯ" 07.04.2021 звернулася до господарського суду першої інстанції з клопотанням про ознайомлення з матеріалами справи (а.с 95).

Представник відповідача ознайомився з матеріалами справи - 13.04.2021, що підтверджується відміткою на вищевказаному клопотанні, а, отже з 13.04.2021 відповідачу достеменно відомо про наявність судового спору у справі № 916/617/21.

Натомість, ГО "ЦСІ "НАДІЯ" із зустрічною позовною заявою засобами поштового зв`язку звернулася до місцевого господарського суду - 01.06.2021, тобто з порушенням строку, встановленого ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 10.03.2020 у справі № 904/1345/20 та із пропуском строку, передбаченого частиною першою статті 180 ГПК України, без клопотання про поновлення/продовження строку та зазначенням причин, через які він пропустив строк на звернення із зустрічною позовною заявою.

Доводи скаржника стосовно того, що, виявивши недоліки зустрічного позову, суд першої інстанції повинен був залишити зустрічний позов без руху на підставі статті 174 ГПК України та надати йому строк для усунення недоліків, спростовуються приписами частини шостої статті 180 ГПК України, якими передбачені наслідки подачі зустрічної позовної заяви з порушенням вимог частини першої цієї статті у вигляді повернення зустрічної позовної заяви.

Враховуючи викладене та встановлені судами попередніх інстанцій обставини справи щодо подання зустрічної позовної заяви з порушенням строків, встановлених частиною першою статті 180 ГПК України, місцевий господарський суд, з яким погодився суд апеляційної інстанції, дійшов правомірного висновку про повернення заявнику зустрічної позовної заяви.

Близька за змістом правова позиція щодо застосування статті 180 ГПК України є сталою та послідовною, висловленою Верховним Судом неодноразово, про що свідчить судова практика.

Доводи, викладені у касаційній скарзі, не свідчить про порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права та не викликають сумнівів щодо правомірності застосування норм права (частини шостої статті 180 ГПК України).

З огляду на зазначене правильне застосування судами попередніх інстанцій норм ГПК України під час прийняття оскаржуваних судових рішень є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо застосування чи тлумачення цих норм.

Відповідно до частини другої статті 293 ГПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Суд зазначає, що право на доступ до суду, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, не є абсолютним і може підлягати обмеженню; такі обмеження допускаються з огляду на те, що за своїм характером право доступу потребує регулювання з боку держави. Суд повинен переконатися, що застосовані обмеження не звужують чи не зменшують залишені особі можливості доступу до суду в такий спосіб або до такої міри, що це вже спотворює саму суть цього права (рішення ЄСПЛ від 12.07.2001 у справі "Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам II проти Німеччини").

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути більш суворими ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: "Levages Prestations Services v. France" від 23 жовтня 1996 року; "Brualla Gomes de la Torre v. Spain" від 19 грудня 1997 року).

Враховуючи викладене, колегія суддів визнає касаційну скаргу необґрунтованою та відмовляє у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ГО "ЦСІ "НАДІЯ" на ухвалу Господарського суду Одеської області від 01.07.2021 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 14.09.2021 у справі № 916/617/21 на підставі частини другої статті 293 ГПК України, оскільки у даній справі правильне застосовування судами попередніх інстанцій норм процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Суд також наголошує, що повернення зустрічного позову в межах цієї справи не є перешкодою у доступі до правосуддя або порушенням права на захист, адже учасник справи не позбавляється можливості подання такого позову як (самостійного) на загальних підставах.

Керуючись статтями 174, 234, 235, частиною другою статті 293 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Громадської організації "Центр сприяння інвалідам "НАДІЯ" на ухвалу Господарського суду Одеської області від 01.07.2021 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 14.09.2021 у справі № 916/617/21.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Т. Малашенкова

Суддя І. Бенедисюк

Суддя І. Булгакова