ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" вересня 2021 р. Справа№ 927/715/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тищенко О.В.

суддів: Станіка С.Р.

Шаптали Є.Ю.

за участю секретаря судового засідання Рудь Н.В.

представники сторін у судове засідання не з`явились

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фермерського господарства «Покошицьке НП» на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 07.07.2021 про забезпечення позову

у справі №927/715/21 (суддя Романенко А.В.)

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія»

до: 1) Фермерського господарства «Покошицьке НП»

2) Державного підприємства «Агенство з ідентифікації і реєстрації тварин» в особі Чернігівської філії Державного підприємства «Агенство з ідентифікації і реєстрації тварин»

про забезпечення позову

в с т а н о в и в:

06.07.2021 до Господарського суду Чернігівської області від Товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія» (надалі - ТОВ «Мрія», заявник) надійшла заява про забезпечення позову в порядку п.1 ч.1 ст. 138 Господарського процесуального кодексу України.

У вказаній заяві ТОВ «Мрія» просило суд:

- заборонити Фермерському господарству «Покошицьке НП» (надалі - ФГ «Покошицьке НП») користуватись та розпоряджатись великою рогатою худобою (за вказаними в заяві ідентифікаційними номерами);

- заборонити Державному підприємству «Агенство з індетифікації і реєстрації тварин» (надалі - ДП «Агенство з індетифікації і реєстрації тварин»), в особі Чернігівської філії Державного підприємства «Агенство з індетифікації і реєстрації тварин» (надалі - ЧФ ДП «Агенство з індетифікації і реєстрації тварин») вчиняти дії з реєстрації в Єдиному державному реєстрі тварин щодо великої рогатої худоби (за вказаними в заяві ідентифікаційними номерами).

В обгрунтування заяви про забезпечення позову заявник зазначає, що 18.06.2021, між ТОВ «Мрія» (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Покошицьке» (надалі - ТОВ «Покошицьке», постачальник) (надалі - сторони) було укладено договір б/н від 18.06.2021 про поставку великої рогатої худоби (надалі - договір) та специфікацію вартості товару від 18.06.2021 (додаток до договору №1) (надалі - специфікація).

За умовами пп.1.1 та пп.1.2 договору предметом поставки є жива велика рогата худоба по видах (надалі - товар), кількість (820 голів) та вартість (8906767,83грн) якого визначено специфікацією.

Відповідно до пп. 2.1.4 та пп.2.3.1 договору постачальник взяв на себе зобов`язання зокрема оформити товарно-транспортну накладну на кожну партію товару чи на весь товар, а покупець прийняти поставлену худобу на підставі товаро-транспортних накладних або видаткових накладних.

Підпунктами 7.3 та 7.4 сторонами договору визначено, що днем виконання постачальником зобов`язань по договору щодо продажу худоби вважається дата складання приймально-здавального документу (товаро-транспортної накладної або видаткової накладної). Право власності на товар переходить до покупця в момент оформлення (підписання) товаро-транспортних накладних або видаткових накладних.

За видатковою накладною №80 від 18.06.2021, постачальник передав, а покупець прийняв у власність товар, а саме: бички 0-2 місяці в кількості 22 голів; телички 0-2 місяці - 26 голів; бички 2-6 місяців - 33 голів; телички 2-6 місяців - 56 голів; бички старше 6 місяців - 140 голів; телиці 6-14 місяців - 102 голів; нетель- 197 голів та корови - 244 голів, на загальну суму (з ПДВ) 8906767,83грн.

За інформацією з Реєстру наявності ідентифікованих і зареєстрованих тварин в Реєстрі тварин станом на 01.06.2021 (дата формування реєстру 15.06.2021) вбачається, що придбана заявником велика рогата худоба має ідентифікаційні номери та на кожну із голів оформлено паспорти великої рогатої худоби.

Як зазначає заявник, разом з передачею великої рогатої худоби у власність ТОВ «Мрія» постачальником передано оригінали паспортів великої рогатої худоби в кількості 820 штук.

25.06.2021, ТОВ «Мрія» та TOB «Покошицьке» звернулися до ЧФ ДП «Агенство з індетифікації і реєстрації тварин» для реєстрації переміщення в Реєстрі тварин 820 голів великої рогатої худоби на підставі вказаного договору, натомість від керівника філії Крисько Вікторії Станіславовни, дізналися про проведення нею, як реєстратором, переміщення в Реєстрі тварин 820 голів великої рогатої худоби, які є предметом поставки за даним договором, на користь та у власність Фермерського господарства «Покошицьке НП».

Заявник зазначає, що 26.06.2021 в порядку статті 214 Кримінального процесуального кодексу України, TOB «Покошицьке» звернулося до РВ Національної поліції України ГУНП в Чернігівській області з заявою про вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи зазначені обставини заявник вважає, що невжиття негайно заходів із забезпечення позову шляхом заборони ФГ «Покошицьке НП» вчиняти дії щодо користування та розпорядження спірною великою рогатою худобою та заборони ДП «Агенство з індетифікації і реєстрації тварин», в особі ЧФ ДП «Агенство з індетифікації і реєстрації тварин» вчиняти дії з реєстрації в Єдиному державному реєстрі тварин щодо спірної великої рогатої худоби істотно утруднить або може зробити неможливим виконання рішення суду в випадку задоволення позову щодо витребування на користь заявника від ФГ «Покошицьке НП» 820 голів великої рогатої худоби за вказаними ідентифікаційними номерами.

На думку заявника, такий захід забезпечення, як заборона користуватись та розпоряджатись спірною великою рогатою худобою та вчиняти дії з реєстрації в Єдиному державному реєстрі тварин щодо неї, прямо пов`язаний з предметом позовної вимоги, чим забезпечується співмірність та адекватність такого заходу.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 07.07.2021 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія» про забезпечення позову задоволено повністю.

Заборонено Фермерському господарству «Покошицьке НП» користуватись та розпоряджатись великою рогатою худобою, згідно з ідентифікаційними номерами, зазначеними в резолютивні частині оскаржуваної ухвали.

Заборонено Державному підприємству «Агенство з індетифікації і реєстрації тварин», в особі Чернігівської філії Державного підприємства «Агенство з індетифікації і реєстрації тварин» вчиняти дії з реєстрації в Єдиному державному реєстрі тварин щодо великої рогатої худоби, згідно з ідентифікаційними номерами, зазначеними в резолютивній частині оскаржуваної ухвали.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 21.07.2021 скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою суду від 07.07.2021 у справі №927/715/21, в частині заборони Фермерському господарству «Покошицьке НП» в користуванні великою рогатою худобою, за ідентифікаційними номерами, зазначеними в резолютивні частині даної ухвали.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою суду першої інстанції про забезпечення позову, Фермерське господарство «Покошицьке НП» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 07.07.2021 у справі №927/715/21.

В обґрунтування апеляційної скарги, скаржник вказав, що місцевий господарський суд, не повно та не об`єктивно з`ясував усі фактичні обставини справи, не дослідив і не надав правової оцінки наявним у матеріалах справи доказам, а тому, на думку скаржника, така ухвала прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню.

Скаржник зазначає, що заява позивача про вжиття заходів забезпечення позову не містить обґрунтованих доводів, щодо реальних, існуючих обставин, які вказують на ймовірну складність або неможливість виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог, так само як і не містить документального обґрунтування наявності фактичних обставин, які свідчать про загрозу невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу №927/715/21 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Тищенко О.В. судді: Станік С.Р., Шаптала Є.Ю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.08.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фермерського господарства «Покошицьке НП» на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 07.07.2021, розгляд справи призначено на 02.09.2021.

17.08.2021 через канцелярію Північного апеляційного господарського суду від Державного підприємства «Агенство з ідентифікації і реєстрації тварин» в особі Чернігівської філії Державного підприємства «Агенство з ідентифікації і реєстрації тварин» надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності його представника.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.09.2021 розгляд справи відкладено на 16.09.2021.

У судове засідання 16.09.2021 представники учасників справи не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Від скаржника до Північного апеляційного господарського суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника ФГ «Покошицьке НП».

Крім того, скаржник повідомив суд апеляційної інстанції, що ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 09.08.2021 у справі №927/741/21 прийнято відмову позивача - ТОВ «Мрія» від позову до ФГ «Покошицьке НП» за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ТОВ «Покошицьке», Державного підприємства «Агенство з ідентифікації і реєстрації тварин» в особі Чернігівської філії Державного підприємства «Агенство з ідентифікації і реєстрації тварин» про витребування з чужого незаконного володіння майна, вартістю 8 906 767,83 грн. Провадження у вказаній справі №927/741/21 - закрито.

ТОВ «Мрія» про причини неявки у судове засідання, суд не повідомило.

Колегія суддів апеляційного господарського суду з урахуванням ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 202, ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України, вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами, оскільки представники сторін, що не з`явилися, про дату та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, участь представників сторін у судовому засіданні судом обов`язковою не визнавалась. При цьому, судом враховані клопотання відповідачів в якому вони просили суд апеляційної інстанції справу розглядати без їх участі.

Крім того, судова колегія вважає за необхідне зазначити, що у випадку, коли представники сторін чи інші учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Відтак, неявка учасників судового процесу у судове засідання за умови належного повідомлення сторін про час і місце розгляду справи, не є безумовною підставою для відкладення розгляду справи.

Колегія суддів апеляційного господарського суду, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувану ухвалу місцевого господарського суду слід скасувати з наступних підстав.

Звертаючись із заявою про забезпечення позову до подачі позову заявник вказував, що 18.06.2021, між ТОВ «Мрія» та ТОВ «Покошицьке» було укладено договір б/н від 18.06.2021 про поставку великої рогатої худоби. 25.06.2021, ТОВ «Мрія» та TOB «Покошицьке» звернулися до ЧФ ДП «Агенство з індетифікації і реєстрації тварин» для реєстрації переміщення в Реєстрі тварин 820 голів великої рогатої худоби на підставі вказаного договору, натомість від керівника філії Крисько Вікторії Станіславовни, дізналися про проведення нею, як реєстратором, переміщення в Реєстрі тварин 820 голів великої рогатої худоби, які є предметом поставки за даним договором, на користь та у власність ФГ «Покошицьке НП».

26.06.2021 в порядку статті 214 Кримінального процесуального кодексу України, TOB «Покошицьке» звернулося до РВ Національної поліції України ГУНП в Чернігівській області з заявою про вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи зазначені обставини заявник вважає, що невжиття негайно заходів із забезпечення позову шляхом заборони ФГ «Покошицьке НП» вчиняти дії щодо користування та розпорядження спірною великою рогатою худобою та заборони ДП «Агенство з індетифікації і реєстрації тварин», в особі ЧФ ДП «Агенство з індетифікації і реєстрації тварин» вчиняти дії з реєстрації в Єдиному державному реєстрі тварин щодо спірної великої рогатої худоби істотно утруднить або може зробити неможливим виконання рішення суду у випадку задоволення позову щодо витребування на користь заявника від ФГ «Покошицьке НП» 820 голів великої рогатої худоби за вказаними ідентифікаційними номерами.

На думку заявника, такий захід забезпечення, як заборона користуватись та розпоряджатись спірною великою рогатою худобою та вчиняти дії з реєстрації в Єдиному державному реєстрі тварин щодо неї, прямо пов`язаний з предметом позовної вимоги, чим забезпечується співмірність та адекватність такого заходу.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 07.07.2021 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія» про забезпечення позову задоволено повністю.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 21.07.2021 скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою суду від 07.07.2021 у справі №927/715/21, в частині заборони Фермерському господарству «Покошицьке НП» в користуванні великою рогатою худобою, за ідентифікаційними номерами, зазначеними в резолютивні частині даної ухвали.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 15.07.2021, тобто з дотриманням 10-ти денного строку, встановленого частиною 3 статті 138 ГПК України, до господарського суду Чернігівської області надійшов позов ТОВ «Мрія» до ФГ «Покошицьке НП» про витребування з чужого незаконного володіння майна великої рогатої худоби у кількості 820 голів (за їх видами та ідентифікаційними номерами, наведеними в Специфікації до Договору, та внесеними до Єдиного державного реєстру тварин), загальною вартістю 8906767,83грн.

Ухвалою суду від 19.07.2021 даний позов прийнято до розгляду та відкрито провадження в справі №927/741/21 за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 09.08.2021.

При цьому, ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 09.08.2021 у справі №927/741/21 прийнято відмову позивача - ТОВ «Мрія» від позову до ФГ «Покошицьке НП» за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ТОВ «Покошицьке», Державного підприємства «Агенство з ідентифікації і реєстрації тварин» в особі Чернігівської філії Державного підприємства «Агенство з ідентифікації і реєстрації тварин» про витребування з чужого незаконного володіння майна, вартістю 8 906 767,83 грн. Провадження у вказаній справі №927/741/21 - закрито.

Разом з тим, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду зазначає, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено право на ефективний засіб юридичного захисту, встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

У п. 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) 119961 ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути «ефективним» як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Афанасьєв проти України» від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02).

Ефективний засіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову.

Відповідно до ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з п. 2, 4 ст. 137 ГПК України позов забезпечується забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Частинами 5-7, 11 ст. 137 ГПК України передбачені випадки, в яких не допускається забезпечення позову.

Забезпечення позову - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Таким чином, заходи до забезпечення позову можуть вживатися лише за умов, визначених ст. 136 ГПК України, а саме:

- якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду;

- якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника по забезпеченню позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Отже, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення або ефективний захист.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, з метою забезпечення яких він вживається.

Обрані заходи забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання, якщо така діяльність, своєю чергою, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 4 ст. 137 ГПК України). Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Отже, відповідно до ст. 74 ГПК України позивач зобов`язаний надати докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Аналогічні правові висновки щодо застосування ст. ст. 136, 137 ГПК України наведені в постановах Верховного Суду від 10.04.2018 у справі №910/19256/16, від 14.05.2018 у справі №910/20479/17, від 14.06.2018 у справі №916/10/18, від 23.06.2018 у справі №916/2026/17, від 16.08.2018 у справі №910/5916/18, від 11.09.2018 у справі №922/1605/18, від 14.01.2019 у справі №909/526/18, від 21.01.2019 у справі №916/1278/18, від 25.01.2019 у справі №925/288/17, від 26.09.2019 у справі №904/1417/19 тощо.

На переконання колегії суддів, не вдаючись до оцінки правомірності заявленого позову у справі №927/741/21 та вірогідності його задоволення, суд має лише керуватися власним уявленням про те, чи може невжиття відповідних заходів забезпечення позову утруднити чи зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду, у разі задоволення позову.

Разом з тим, звертаючись до суду з заявою про забезпечення позову, позивачем не наведено достатніх підстав, які б унеможливили захист прав, свобод та інтересів позивача без вжиття відповідних заходів, не надано належних доказів щодо існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди його правам, свободам та інтересам до ухвалення рішення у справі №927/741/21 (про витребування з чужого незаконного володіння майна), або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Заява позивача про вжиття заходів забезпечення позову не містить обґрунтованих доводів, щодо реальних, існуючих обставин, які вказують на ймовірну складність або неможливість виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог, так само як і не містить документального обґрунтування наявності фактичних обставин, які свідчать про загрозу невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову. Таких обставин не наведено і судом першої інстанції при прийнятті ухвали про забезпечення позову.

Більш того, вжиті судом заходи забезпечення позову у вигляді заборони ФГ «Покошицьке НП», який є фактичним користувачем (утримувачем) великої рогатої худоби в кількості 820 голів (за ідентифікаційними номерами внесеними до Єдиного державного реєстру тварин), в частині користування цим майном створює загрозу його знищення або істотного знецінення.

Використання тварин у сільському господарстві ґрунтується на принципах, що в тому числі включає забезпечення умов життя тварин, які відповідають їх біологічним, видовим та індивідуальним особливостям (п.1.3. Порядку використання тварин у сільському господарстві, затвердженого Міністерством аграрної політики та продовольства України від 25.10.2012 №652) (надалі - Порядок).

Умови використання тварин у сільському господарстві повинні відповідати їх фізіологічним, видовим та індивідуальним особливостям, а також задовольняти їх природні потреби в кормах, воді, сні, рухах, у природній активності та інші потреби (п.2.1. Порядку).

Фізичні та юридичні особи, які утримують та використовують тварин у сільському господарстві, зобов`язані, зокрема, охороняти здоров`я та благополуччя тварин шляхом забезпечення виконання ветеринарно-санітарних заходів, включаючи зоогігієнічні вимоги та умови, що мають забезпечуватися на потужностях для утримання тварин (а); забезпечення тварин якісними та безпечними кормами і водою (б); застосування профілактичних ветеринарно-санітарних заходів щодо здоров`я тварин (в); своєчасного звернення за послугами до лікаря ветеринарної медицини щодо встановлення діагнозу та лікування хворих тварин (г); використання ветеринарних препаратів згідно з вказівками лікаря ветеринарної медицини (ґ); недопущення жорстокого поводження з тваринами (д) тощо.

Виходячи з загальних вимог до благополуччя сільськогосподарських тварин під час їх утримання, що затверджені наказом Міністерства розвитку економіки, торгів та сільського господарства України від 08.02.2021 №224, пункти 4-6, 8, 18-20, 22, за утримання і благополуччя сільськогосподарських тварин відповідають їх власники і утримувачі. Власники і утримувачі мають вживати всіх необхідних заходів, передбачених законодавством України, з метою забезпечення благополуччя сільськогосподарських тварин, які їм належать або знаходяться в них на утриманні, та не завдавати їм невиправданого болю, страждань або травм.

Сільськогосподарських тварин (крім риб, плазунів і земноводних) розводять і утримують з урахуванням їх різновиду, стадії розвитку, адаптації і одомашнення, фізіологічних і етологічних потреб, на підставі досвіду і наукових знань, а також із дотриманням цих Загальних вимог.

Догляд за сільськогосподарськими тваринами має здійснювати достатня кількість кваліфікованого персоналу, який володіє відповідними знаннями, навичками роботи з тваринами та професійною компетентністю.

Раціон сільськогосподарських тварин має бути повноцінним і збалансованим відповідно до їх віку і виду, у кількості, достатній для підтримання здоров`я сільськогосподарських тварин на належному рівні і задоволення їх фізіологічних потреб.

Сільськогосподарські тварини повинні мати доступ до кормів і води з інтервалами, що відповідають їх фізіологічним потребам.

Сільськогосподарські тварини повинні мати доступ до води в належній кількості або мати можливість задовольнити свої потреби у споживанні рідини в інший спосіб.

З метою профілактики і лікування хвороб (у тому числі зоотехнічного лікування) мають застосовуватись ветеринарні лікарські засоби, використання яких дозволено в Україні і які, як доведено науковими дослідженнями, не справляють негативного впливу на здоров`я та благополуччя сільськогосподарських тварин.

З наявних матеріалів справи слідує, що фактичним утримувачем живої великої рогатої худоби (спірного майна) є ФГ «Покошицьке НП», на якого, за наведеними підзаконними актами, покладено обов`язок забезпечити утримання сільськогосподарських тварин, з урахуванням їх фізіологічних, видових та індивідуальних особливостей, а також задовольняти їх природні потреби в кормах, воді, рухах, у природній активності та інші потреби.

Враховуючи, що заборона користування живою великою рогатою худобою через її особливість, створює загрозу її здоров`ю, благополуччю та знищення або істотного знецінення, беручи до уваги основоположні принципи в сфері використання сільськогосподарських тварин, з метою забезпечення умов життя тварин, які відповідають їх біологічним, видовим та індивідуальним особливостям (у тому числі належного харчування та ветеринарно-санітарного обслуговування), на переконання колегії суддів апеляційного господарського суду, місцевий господарський суд необґрунтовано та помилково заборонив ФГ «Покошицьке НП» користування великою рогатою худобою за ідентифікаційними номерами зазначеними в резолютивній частині оскаржуваної ухвали.

Судом апеляційної інстанції враховано, що на підставі ч. 1 ст. 145 ГПК України, місцевим господарським судом своєю ухвалою від 21.07.2021 скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою суду від 07.07.2021 у даній справі №927/715/21, у частині заборони ФГ «Покошицьке НП» в користуванні великою рогатою худобою, за ідентифікаційними номерами вказаними в ухвалі суду. Скасовуючи частково заходи забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з доводів зазначених в апеляційній скарзі ФГ «Покошицьке НП» на ухвалу суду від 07.07.2021 про забезпечення.

У відповідності до приписів ч.ч. 1, 2 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Разом з тим, судова колегія звертає увагу на те, що суд апеляційної інстанції переглядає оскаржувану ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 07.07.2021 про забезпечення позову та надає правову оцінку судовому акту з підстав його невідповідності нормам матеріального і процесуального права та фактичним обставинам справи на момент його прийняття (враховуючи правову позицію Верховного Суду викладену у постановах від 13.02.2020 у справі № 50/790-43/173, від 31.08.2021 у справі №910/27779/14).

Як зазначив Верховний Суд у постановах від 13.02.2020 у справі № 50/790-43/173, від 31.08.2021 у справі №910/27779/14, ухвала суду про вжиття заходів забезпечення позову зумовлює конкретні обмеження щодо вчинення певних дій чи, навпаки, обов`язок вчинити дії учасниками справи або третіми особами, що мають строковий характер та діють до моменту скасування таких заходів судом, який їх вжив, чи судом вищої інстанції у разі скасування ухвали про вжиття спірних заходів забезпечення за їх безпідставністю.

Тобто необхідно розмежовувати як окремі юридичні факти «скасування заходів забезпечення» господарським судом, який їх встановив, у зв`язку з тим, що такі заходи вичерпали свою дію чи потреба у їх збереженні відпала, а також «скасування ухвали суду про вжиття заходів забезпечення» судом вищої інстанції з підстав її невідповідності нормам матеріального і процесуального права та фактичним обставинам справи.

Таким чином, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що місцевим господарським судом при прийнятті ухвали суду від 07.07.2021 у даній справі №927/715/21 як, щодо заборони Державному підприємству «Агенство з індетифікації і реєстрації тварин», в особі Чернігівської філії Державного підприємства «Агенство з індетифікації і реєстрації тварин» вчиняти дії з реєстрації в Єдиному державному реєстрі тварин щодо великої рогатої худоби, згідно з ідентифікаційними номерами, зазначеними в резолютивній частині оскаржуваної ухвали, так і щодо заборони Фермерському господарству «Покошицьке НП» розпоряджатись великою рогатою худобою, згідно з ідентифікаційними номерами, зазначеними в резолютивні частині оскаржуваної ухвали, не наведено обґрунтованих висновків, щодо реальних, існуючих обставин, які вказують на ймовірну складність або неможливість виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог. Заява про забезпечення позову не містить документального обґрунтування наявності фактичних обставин, які свідчать про загрозу невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, або ефективний захист, чи поновлення порушених або оспорюваних прав, інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Позивачем, не було надано суду докази того, що ФГ «Покошицьке НП» має намір відчужити велику рогату худобу, чи відповідачем вчиняються дії з відчуження вказаного спірного майна, а ДП «Агенство з індетифікації і реєстрації тварин», в особі Чернігівської філії ДП «Агенство з індетифікації і реєстрації тварин» проводяться дії з реєстрації. Такі докази в матеріалах справи відсутні. У частині заборони ФГ «Покошицьке НП» в користуванні великою рогатою худобою узвала суду прийнята незаконно.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 227 ГПК України підставами для скасування рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на те, що судом першої інстанції прийнято ухвалу за відсутності належної оцінки наведених позивачем доводів стосовно наявності підстав для застосування заходів забезпечення позову, з порушенням норм матеріального права, що регулюють спірні відносини та здійснені передчасні висновки про наявність підстав для забезпечення позову, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення у справі, яким відмовити у задоволенні заяви ТОВ «Мрія» про забезпечення позову у справі №927/715/21.

Зважаючи на задоволення апеляційної скарги відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на ТОВ «Мрія».

Керуючись ст. ст. 129, 232-241, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Фермерського господарства «Покошицьке НП» на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 07.07.2021 про забезпечення позову у справі №927/715/21 - задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 07.07.2021 про забезпечення позову у справі №927/715/21 - скасувати.

3. Відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія» про забезпечення позову у справі №927/715/21.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія» (16040, Чернігівська область, Новгород-Сіверський район, село Печенюги, вул. Центральна, 80, ) на користь Фермерського господарства «Покошицьке НП» (16221, Чернігівська область, Коропський район, село Покошичі(з), вул. Московська, будинок 95Б, ) 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) гривень судового збору за розгляд справи судом апеляційної інстанції.

5. Видачу наказу по справі №927/715/21 доручити Господарському суду Чернігівської області.

6. Матеріали справи №927/715/21 повернути до Господарського суду Чернігівської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття на яку може бути подано касаційну скаргу в порядку, строки та у випадках передбачених ст.ст. 287-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст складено 22.10.2021 після виходу суддів з відпустки.

Головуючий суддя О.В. Тищенко

Судді С.Р. Станік

Є.Ю. Шаптала