ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" жовтня 2021 р. Справа № 911/2520/21

Господарський суд Київської області у складі головуючого судді Горбасенка П.В., за участю секретаря судового засідання Андрух Д.В., розглянувши у місті Києві у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Фізичної особи-підприємця Котляра Івана Петровича

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агробудівельний альянс «Астра»

про стягнення 98 280,00 грн

за участю представників:

від позивача: Захарченко І.В. (ордер серії ВА № 1019462 від 10.09.2021);

від відповідача: Єдноралюк О.І. (дов. б/н від 11.01.2020).

обставини справи:

27.08.2021 через канцелярію Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Фізичної особи-підприємця Котляра Івана Петровича (далі - позивач/ФОП Котляр Іван Петрович) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агробудівельний альянс «Астра» (далі - відповідач/ТОВ «Агробудівельний альянс «Астра») про стягнення 98 280,00 грн, з яких: 90 000,00 грн основної заборгованості та 8 280,00 грн пені.

Позовні вимоги обґрунтовані обставинами порушення відповідачем обов`язку оплати послуг, наданих за договором суборенди (піднайму) будівлі, споруди б/н від 01.03.2021.

Відповідно до результатів автоматизованого розподілу судової справи між суддями, оформлених протоколом автоматизованого розподілу б/н від 27.08.2021 вказану позовну заяву передано до розгляду судді Горбасенку П.В.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 30.08.2021 у справі № 911/2520/21 позовну заяву ФОП Котляра Івана Петровича прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 17.09.2021.

10.09.2021 через систему «Електронний суд» до Господарського суду Київської області від Фізичної особи-підприємця Котляра Івана Петровича надійшли клопотання про вступ у справу адвоката Захарченка І.В. як представника позивача та проведення судового засідання, призначеного на 17.09.2021, в режимі відеоконференції.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 13.09.2021 відмовлено в задоволенні клопотання Фізичної особи-підприємця Котляра Івана Петровича про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

16.09.2021 через канцелярію Господарського суду Київської області від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого останній просить суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Вказаний відзив прийнято судом та долучено до матеріалів справи.

Також, 16.09.2021 через канцелярію Господарського суду Київської області від Товариства з обмеженою відповідальністю «Агробудівельний альянс «Астра» надійшли клопотання про витребування доказів та про відкладення розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 17.09.2021 у задоволенні клопотань Товариства з обмеженою відповідальністю «Агробудівельний альянс «Астра» про витребування доказів та про відкладення підготовчого засідання відмовлено, закрито підготовче провадження в справі № 911/2520/21, призначено справу до судового розгляду по суті на 01.10.2021.

21.09.2021 через систему «Електронний суд» до Господарського суду Київської області від Фізичної особи-підприємця Котляра Івана Петровича надійшло клопотання про проведення судового засідання, призначеного на 01.10.2021, в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 23.09.2021 задоволено клопотання Фізичної особи-підприємця Котляра Івана Петровича про участь представника позивача у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

У судовому засіданні 01.10.2021, після закінчення з`ясування обставин та перевірки їх доказів, судом оголошено про перехід до судових дебатів, по закінченню яких суд вийшов до нарадчої кімнати. Після виходу з нарадчої кімнати суд:

встановив:

Як вбачається з матеріалів справи, 01.03.2021 року між Фізичною особою-підприємцем Котляром Іваном Петровичем (далі - орендар) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агробудівельний альянс «Астра» (далі - суборендар) було укладено договір суборенди (піднайму) будівлі, споруди б/н (далі - договір) відповідно до умов якого орендар передає, а суборендар приймає в оплатне, на визначений договором строк користування (далі - суборенда), комплекс будівель (літ. А - адміністративна будівля, літ. кр - ганок, літ. І - вимощення, літ. кр. 1 - ганок з пандусом), площею 206,3 кв. м. вартістю майна - 625 000,00 грн, що знаходиться за адресою: Кіровоградська обл., Кропивницький р-н, с. Соколівське, вул. Мурманська, 3-Б.

Відповідно до п. п. 2.1., 2.2., 2.3., 3.1., 3.2., 8.2, 12.1., 12.2. договір набирає чинності з дня його підписання уповноваженими представниками сторін.

З моменту набрання договором чинності, починається обчислення строку договору. Використання суборендарем майна відповідно до цілей цього договору та нарахування орендної плати починається з дня приймання майна суборендарем за актом приймання-передачі, який є невід`ємною частиною договору.

Строк оренди: 122 дні. Початок строку суборенди: з моменту підписання акта приймання-передачі. Повернення суборендарем майна орендареві оформляється актом приймання-передачі, який підписується уповноваженими представниками сторін і з моменті такого підписання є невід`ємною частино договору.

Продовження строку суборенди оформлюється шляхом підписання додаткової угоди до договору.

Плата за використання майна, яку суборендар сплачує орендареві за один місць суборенди, на день підписання цього договору становить 88 903,00 грн.

Плата, передбачена п. 3.1. цього договору сплачується суборендарем не пізніше 5 днів з дня пред`явлення рахунку орендарем.

Суборендар несе відповідальність за порушення строків слати будь-яких платежів, незалежних з нього по договору, сплачуючи на користь орендаря за кожний день прострочення пеню в розмірі 0,1 % від розміру простроченої з оплатою суми.

Одностороння відмова від договору не допускається. Договір може бути розірваний за згодою сторін.

На вимогу сторони договір може бути розірваний з підстав, передбачених Цивільним кодексом України (ст. ст. 783, 784) та в порядку, передбаченим Господарським кодексом України.

Згідно підписаного сторонами акта приймання-передачі від 01.03.2021 до договору суборенди (піднайму) будівлі, споруди від 01.03.2021, Фізична особа-підприємець Котляр Іван Петрович передав, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Агробудівельний альянс «Астра» прийняло в користування у задовільному стані комплекс будівель згідно договору суборенди.

Як вбачається з долученого позивачем до позовної заяви листа № 17/03ЮД від 17.03.2021, відповідач звернувся до позивача з проханням зменшити орендну плату за березень 2021 до 45 000,00 грн, у зв`язку із зменшенням доходів відповідача, та зобов`язався сплатити цю суму протягом двох банківських днів від дня отримання відповіді на це звернення.

Позивач зазначив, що зважаючи на лист відповідача № 17/03ЮД від 17.03.2021, позивач зменшив орендну плату за березень 2021 за договором, виставивши рахунок № 84 від 19.03.2021 на суму 45 000,00 грн, яку відповідач оплатив згідно платіжного доручення № 2671 від 23.03.2021.

Копії вказаного листа, рахунка та платіжного доручення наявні в матеріалах справи.

Надалі, 01.04.2021 сторонами укладено угоду про внесення змін до договору суборенди (піднайму) будівлі, споруди від 01.03.2021, відповідно до п. п. 1., 2., 3. якої сторони дійшли згоди внести зміни до п. 3.1. договору та викласти його в наступній редакції «Плата за використання майна, яку суборендар сплачує орендареві за один місяць суборенди, на день підписання цього договору становить 45 000,00 грн».

Решта умов договору залишається в силі та діє з врахуванням змін внесених цією угодою.

Ця угода набирає сили з дня її підписання належними представниками сторін і є невід`ємною частиною договору суборенди (піднайму) будівлі, споруди від 01.03.2021.

Копії вказаних вище договору суборенди (піднайму) будівлі, споруди, акту приймання-передачі та угоди про внесення змін до договору суборенди наявні в матеріалах справи.

За ствердженням позивача, 15.04.2021 відповідач оплатив орендну плату за квітень 2021 згідно виставленого рахунку № 104 від 01.04.2021 на суму 45 000,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 3940, копії яких долучено до матеріалів позовної заяви.

Позивач зазначає, що 04.05.2021 останнім направлено на адресу відповідача рахунок для оплати оренди за травень 2021 № 153 від 30.04.2021, який отримано відповідачем 06.05.2021, що підтверджується копією поштового повідомлення про вручення поштового відправлення за № 239, однак зазначений рахунок відповідачем не оплачено.

Як стверджує позивач, надалі, відповідач звернувся до позивача листом № 21/05/2ЮД від 21.05.2021, згідно якого заявив про розірвання договору суборенди (піднайму) будівлі, споруди від 01.03.2021 з 30.04.2021, у зв`язку із непридатним для користування станом майна.

У відповідь на лист відповідача № 21/05/2ЮД від 21.05.2021 позивач направив на його адресу лист-повідомлення від 01.06.2021, згідно якого повідомив відповідача про те, що станом на 01.06.2021 борг Товариства з обмеженою відповідальністю «Агробудівельний альянс «Астра» за договором суборенди (піднайму) будівлі, споруди від 01.03.2021 складає 45 945,00 грн, з яких 45 000,00 грн боргу по орендній платі за травень 2021 та 945,00 грн пені, а також зазначив, що не бажає достроково розривати договір та вимагає оплатити орендну плату за червень 2021 в сумі 45 000,00 грн.

До зазначеного листа-повідомлення позивачем долучено рахунок на оплату оренди за червень 2021 № 207 від 01.06.2021. Вказані документи отримано відповідачем 03.06.2021, що підтверджується роздруківкою відстеження пересилання поштових відправлень з сайту Укрпошти за штрихкодовим ідентифікатором 641.

Копії вказаних листа та рахунку з доказами їх надіслання відповідачу наявні в матеріалах справи.

Позивач зазначає про те, що 30.06.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю «Агробудівельний альянс «Астра» повернуло Фізичній особі-підприємцю Котляру Івану Петровичу орендоване майно, у зв`язку із закінченням договору суборенди (піднайму) будівлі, споруди від 01.03.2021, що підтверджується підписаним та скріпленим відтисками печаток сторін актом приймання передачі (повернення) комплексу будівель до договору суборенди (піднайму) будівлі, споруди від 01.03.2021.

За ствердженням позивача, відповідач свій обов`язок по оплаті послуг, наданих за договором суборенди (піднайму) будівлі, споруди б/н від 01.03.2021 не виконав, в зв`язку з чим Фізичною особою-підприємцем Котляром Іваном Петровичем направлено на адресу відповідача претензію про сплату заборгованості від 01.07.2021, згідно якої позивач вимагав сплатити заборгованість в розмірі 93 340,00, з яких: 90 000,00 грн боргу по орендній платі за травень - червень 2021 року та 3 240,00 грн пені.

Копії вказаної претензії від 01.07.2021 разом з копією акту приймання передачі (повернення) комплексу будівель від 30.06.2021 та доказами їх надіслання відповідачу наявні в матеріалах справи.

В розрізі вказаного вище відповідач у своєму відзиві на позов зазначив, що позивач, всупереч ч. 1 ст. 74 ГПК України та ст. 774 ЦК України, не надав доказів правомірності укладання ним договору суборенди (піднайму) будівлі, споруди від 01.03.2021, оскільки позивач не надав дозволу власника майна на укладання договору суборенди.

До того ж, відповідач наголосив на тому, що позивач передав відповідачу майно в непридатному для цільового використання стані, не усунув цих недоліків та не погодився достроково розірвати договір суборенди (піднайму) будівлі, споруди від 01.03.2021, у зв`язку з чим відповідач був позбавлений можливості використовувати майно в своїй господарській діяльності.

З`ясувавши обставини справи та дослідивши подані докази, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до положень ст. 2 ГПК України, господарське судочинство здійснюється на певних засадах, зокрема, змагальності сторін та диспозитивності.

Так, у відповідності до ч. 3 ст. 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом, а частиною першою статті 14 ГПК України передбачено, що збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтями 73, 74, 76, 77 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 204 Цивільного кодексу України визначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно з ч. 3 ст. 215 Цивільного кодексу України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню.

Аналогічну правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 у справі № 643/17966/14-ц.

Суд зазначає, що відповідно до частини 2 статті 215 Цивільного кодексу України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Проте, положеннями статті 774 Цивільного кодексу України не встановлено недійсність договору піднайму у випадку його укладення без згоди наймодавця, такий договір є оспорюваним в розумінні частини 3 статті 215 Цивільного кодексу України, згідно з якою якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Так, матеріали справи не містять документів, які б свідчили про визнання недійсним укладеного між Фізичною особою-підприємцем Котляром Іваном Петровичем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агробудівельний альянс «Астра» договору суборенди (піднайму) будівлі, споруди від 01.03.2021.

При цьому суд встановив, що умовами договору суборенди (піднайму) будівлі, споруди від 01.03.2021, укладеного між Фізичною особою-підприємцем Котляром Іваном Петровичем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агробудівельний альянс «Астра», не передбачено зобов`язання Фізичної особи-підприємця Котляра Івана Петровича повідомляти орендодавця про передання ним орендованого приміщення в суборенду.

Відповідно до ст. 774 Цивільного кодексу України передання наймачем речі у користування іншій особі (піднайм) можливе лише за згодою наймодавця, якщо інше не встановлено договором або законом. Строк договору піднайму не може перевищувати строку договору найму. До договору піднайму застосовуються положення про договір найму.

Отже, піднайм (суборенда) є однією з форм використання найнятого (орендованого) майна. Передача майна в піднайм дозволяється лише за згодою наймодавця, якщо інше не передбачено законом або договором. Піднайм оформляється договором, за яким наймач передає піднаймачеві все або частину майна в тимчасове користування за плату.

З укладенням договору піднайму породжуються дві самостійні групи договірних зобов`язань, а саме: між наймодавцем і наймачем та між наймачем і піднаймачем. Самостійність цих зобов`язань означає, що у піднаймача виникають права і обов`язки щодо первісного наймодавця. Перед наймодавцем залишається зобов`язаним тільки наймач, а у піднаймача виникають права і обов`язки лише щодо наймача.

Отже, наймач (орендар) отримує відносно піднаймача (суборендар) права та обов`язки наймодавця (орендодавця). В свою чергу піднаймач має права та обов`язки наймача. При цьому піднаймач не вступає в якісь відносини із наймодавцем. Відповідальним за стан речі та внесення плати за користування перед наймодавцем залишається наймач, який повинен виконувати свої обов`язки незалежно від того, яким чином виконуються обов`язки піднаймачем.

Посилання ж відповідача на те, що позивач передав відповідачу майно в непридатному для цільового використання стані, визнаються судом неспроможними, позаяк відповідно до акту приймання передачі до договору суборенди (піднайму) будівлі, споруди від 01.03.2021 сторони погодили, що стан майна, яке передається - задовільний. Інших доказів на підтвердження непридатності орендованого майна відповідачем суду не надано.

Відповідно до статей 173 та 174 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Основними видами господарських зобов`язань є майново-господарські зобов`язання та організаційно-господарські зобов`язання.

Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

За приписами ст. ст. 759, 765 ЦК України наймодавець зобов`язаний передати наймачеві майно негайно або у строк, встановлений договором найму.

За договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк.

Матеріалами справи підтверджено, що 01.03.2021 позивач передав відповідачу в суборенду комплекс будівель (літ. А - адміністративна будівля, літ. кр - ганок, літ. І - вимощення, літ. кр. 1 - ганок з пандусом), площею 206,3 кв. м. вартістю майна - 625 000,00 грн, що знаходиться за адресою: Кіровоградська обл., Кропивницький р-н, с. Соколівське, вул. Мурманська, 3-Б.

Згідно із ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Приписами ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України визначено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у володіння та користування майно для здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ч. 1, ч. 5 ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Пунктами 1, 4 ст. 286 Господарського кодексу України визначено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

За змістом вищенаведених норм, в силу укладення договору оренди має місце передача однією особою (наймодавцем) майна у тимчасове користування іншій особі (наймачу) за плату на певний строк, що визначений сторонами такого договору.

У відповідності до ч. ч. 1, 3 ст. 251, ч. 1 ст. 252 ЦК України, строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Строк може бути визначений актами цивільного законодавства, правочином або рішенням.

Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами.

Отже, за домовленістю сторін у відповідному правочині встановлюються договірні строки з метою визначення сторонами за договором певного періоду у часі, у який мають бути виконані конкретні зобов`язання, визначені договором.

З огляду наведеного, підписання відповідачем договору суборенди (піднайму) будівлі, споруди від 01.03.2021, акту приймання-передачі до договору від 01.03.2021 без будь-яких зауважень чи заперечень щодо їх змісту свідчить про погодження відповідача з умовами відповідно укладеного правочину та породжує для відповідача обов`язок по оплаті оренди за травень - червень 2021 року згідно рахунків № 153 від 30.04.2021 та № 207 від 01.06.2021 на загальну суму 90 000,00 грн.

Враховуючи те, що договір суборенди (піднайму) будівлі, споруди від 01.03.2021 укладався строком на 122 дні з моменту підписання акту приймання-передачі, тобто з 01.03.2021, строк дії останнього закінчився 30.06.2021.

Відповідно до ч. 7 ст. 193 ГК України, не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

За таких обставин, оскільки відповідач взяті на себе грошові зобов`язання не виконав, вартість оренди за травень - червень 2021 року згідно рахунків № 153 від 30.04.2021 та № 207 від 01.06.2021 за договором суборенди (піднайму) будівлі, споруди від 01.03.2021 не оплатив, а розмір відповідно заявлених до стягнення коштів відповідає фактичним обставинам справи та є арифметично правильним, суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача 90 000,00 грн заборгованості підлягає задоволенню як така, що доведена позивачем належними та допустимими доказами та не спростована у встановленому порядку відповідачем.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем грошового зобов`язання, позивач просить суд стягнути з відповідача 8 280,00 грн пені, нарахованої:

- за період з 07.05.2021 по 25.08.2021 на 45 000,00 грн заборгованості за травень 2021 року,

- за період з 04.06.2021 по 25.08.2021 на 45 000,00 грн заборгованості за червень 2021 року.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 ГК України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Як вбачається з матеріалів справи, рахунок для оплати оренди за травень 2021 року № 153 від 30.04.2021 отримано відповідачем 06.05.2021, а рахунок на оплату оренди за червень 2021 року № 207 від 01.06.2021 - 03.06.2021

Отже, враховуючи п. 3.2. договору суборенди (піднайму) будівлі, споруди від 01.03.2021, останнім днем для виконання відповідачем зобов`язання щодо оплати оренди по рахунку № 153 від 30.04.2021 є 11.05.2021, а по рахунку № 207 від 01.06.2021 є 08.06.2021 відповідно.

З огляду наведеного, враховуючи передбачені п. 3.2 договору строки розрахунків, суд дійшов висновку, що право нарахування пені за порушення строків оплати грошового зобов`язання у позивача виникло та припиняється:

- з 12.05.2021 по 12.11.2021 на заборгованість 45 000,00 грн за рахунком № 153 від 30.04.2021;

- з 09.06.2021 по 09.12.2021 на заборгованість 45 000,00 грн за рахунком № 207 від 01.06.2021.

Втім, позивач здійснив нарахування пені за дні, коли відповідач не вважався таким, що прострочив грошове зобов`язання, що не відповідає законодавчим приписам та встановленими обставинами справи, а тому суд здійснив обрахування заявленої до стягнення пені в межах вказаних позивачем періодів.

Поряд з тим, згідно зі ст. ст. 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

За розрахунком пені, наданим позивачем, останній застосував пеню відповідно до умов п. 8.2. договору в розмірі 0,1% від суми заборгованості, що перевищує розмір, встановлений ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань».

Враховуючи наведене, передбачена в пункті 8.2. договору база нарахування пені суперечить нормам чинного законодавства, а тому, враховуючи зазначене та встановлені судом вище моменти виникнення у відповідача обов`язку по оплаті за договором оренди, суд здійснював перерахунок пені за подвійною обліковою ставкою НБУ:

- з 12.05.2021 по 25.08.2021 на суму боргу 45 000,00 грн;

- з 09.06.2021 по 25.08.2021 на суму боргу 45 000,00 грн.

Оскільки арифметично вірний розмір пені, перерахований судом в межах заявлених позивачем періодів, визначених з урахуванням умов договору, законодавчих приписів та встановлених судом обставин складає 3 486,57 грн пені, вимога позивача про стягнення з відповідача 8 280,00 грн пені підлягає частковому задоволенню у розмірі 3 486,57 грн.

Витрати позивача по сплаті судового збору, відповідно до ст. 129 ГПК України, покладаються судом на сторін пропорційно сумі задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 124 Конституції України, ст. ст. 129, 233, 236, 237 238 Господарського процесуального кодексу України, ст. ст. 525, 526, 655, 692 Цивільного кодексу України, ст. ст. 173, 174, 181, 193, 265 Господарського кодексу України, суд

ухвалив:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агробудівельний альянс «Астра» (08162, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, смт Чабани, вул. Машинобудівників, буд. 5-А, ідентифікаційний код 30050930) на користь Фізичної особи-підприємця Котляра Івана Петровича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) 90 000 (дев`яносто тисяч гривень) 00 коп. заборгованості за договором суборенди (піднайму) будівлі, споруди від 01.03.2021, 3 486 (три тисячі чотириста вісімдесят шість гривень) 57 коп. пені та 2 159 (дві тисячі сто п`ятдесят дев`ять гривень) 30 коп. судового збору.

3. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням суду законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається учасниками справи до Північного апеляційного господарського суду або через Господарський суд Київської області до Північного апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено: 18.10.2021.

Суддя П.В.Горбасенко