ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.09.2021 Справа № 917/204/21

Господарський суд Полтавської області у складі судді Сіроша Д. М., за участю секретаря судового засідання Бойченко Л. О., розглянув у порядку загального позовного провадження справуза позовом

Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області

до фізичної особи - підприємця Чернявського Костянтина Анатолійовича

про стягнення безпідставно збережених коштів,

за участю представників сторін:

від позивача Соляник А. І., док. в мат. справи

відповідача не з`явився.

Обставини справи: Кременчуцька міська рада Кременчуцького району Полтавської області звернулася з позовом до фізичної особи - підприємця Чернявського Костянтина Анатолійовича про стягнення 238051,44 грн безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати.

У позові зазначає, що підставою для звернення до суду стало те, що в період з 13.02.2018 по 28.02.2020 відповідач використовував земельну ділянку без правовстановлюючих документів, орендну плату не сплачував, що призвело до неотримання Кременчуцькою міською радою доходу від орендної плати за землю в сумі 238051,44 грн, який остання отримала б у разі оформлення відповідачем згідно з вимогами статей 125 та 126 Земельного кодексу України правовстановлюючих документів на земельну ділянку. Відповідач, як фактичний користувач земельної ділянки, що без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини 1 статті 1212 Цивільного кодексу України.

29.03.2021 від відповідача надійшов відзив на позов (вх. № 3383), в якому відповідач зазначає, що провадження у цій справі має бути закрито, оскільки власником нерухомого майна, будівель і споруд, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , є Чернявський К. А. - фізична особа. При цьому, наявність у відповідача статусу підприємця не свідчить про те, що він виступає у такій якості, зокрема, у правовідносинах щодо користування земельною ділянкою без оформлення відповідних правовстановлюючих документів. Таким чином, відповідач вважає, що справа № 917/204/21 не відноситься до юрисдикції господарського суду, та має розглядатися за правилами цивільного судочинства.

Відповідач у відзиві на позов, також зазначив, що після припинення дії договору - з 17.01.2009 фактично використовував земельну ділянку для обслуговування будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1 , площею 752 кв. м, в той час, як розрахунок неодержаної орендної плати здійснено виходячи з площі земельної ділянки в 1436 кв. м. На підтвердження зазначеного долучив до відзиву на позов Висновок експерта № 52-20, складений 27.08.2020 за результатами проведення земельно - технічної експертизи земельної ділянки, розташованої в АДРЕСА_1 .

Крім того, відповідач вказує, що позивачем не надано доказів наявності вини відповідача у завданні збитків позивачеві.

Також, відповідач стверджує про відсутність доказів використання ним, в тому числі протиправного, земельної ділянки з видом використання: «Реконструкція будівель та споруд лазні для експлуатації та обслуговування будівель та споруд».

Крім того, вказує про сплату щомісяця орендної плати за фактичне використання земельної ділянки в розмірі 25427,39 грн, яка не врахована позивачем під час розрахунку.

29.03.2021 від відповідача надійшла зава про залишення позову без розгляду чи закриття провадження у справі (вх. № 3417).

Суд відмовляє у задоволенні зазначеного клопотання, оскільки правовідносини, які виникли між сторонами у справі, є господарсько-правовими, оскільки існує спір між юридичною особою - Кременчуцькою міською радою Кременчуцького району Полтавської області та ФОП Чернявським К. А. , який є суб`єктом господарювання і цей спір пов`язаний із здійсненням останнім підприємницької діяльності на спірній земельній ділянці щодо належного йому нерухомого майна, тому спір між сторонами повинен розглядатися за правилами господарського судочинства. Аналогічний висновок викладено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 15 травня 2019 року у справі № 686/19389/17 (провадження № 14-42цс19) та у висновку Великої Палати Верховного Суду у постанові від 09 жовтня 2019 року у справі №209/1721/14-ц (провадження №14-418цс19), у якій були встановлені подібні правовідносини. Позивач надав відповідні докази фактичного використання відповідачем, як підприємцем, спірної земельної ділянки для здійснення господарської діяльності.

Ухвалою Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 26.01.2021 у справі № 524/844/20, яка залишена в силі Постановою Полтавського апеляційного суду від 28.04.2021, провадження у справі за позовом Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області до Чернявського К. А. про стягнення безпідставно збережених коштів закрито на підставі пункту 1 частини 1 статті 255 Цивільного процесуального кодексу України та роз`яснено, що спір підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Також, від відповідача надійшло клопотання про витребування доказів на підставі статті 81 господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з неможливістю їх отримання самостійно, відповідно до якого просить суд витребувати у Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області належним чином посвідчену копію Проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок від 20.08.2009 з цільовим призначенням - "Реконструкція будівель та споруд лазні для експлуатації та обслуговування будівель та споруд".

Суд задовольнив клопотання відповідача про витребування доказів. Зобов`язав Виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Полтавської області надати суду належним чином посвідчену копію Проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок від 20.08.2009 з цільовим призначенням - «Реконструкція будівель та споруд лазні для експлуатації та обслуговування будівель та споруд», або обґрунтування підстав неможливості надати такий проект суду.

Крім того, зобов`язав Виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Полтавської області надати суду докази на підтвердження фактичного використання відповідачем, як підприємцем, спірної земельної ділянки у період з 13.02.2018 по 28.02.2020.

На виконання вимог ухвали суду позивач надав суду копію Проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки фізичній особі - підприємцю Чернявському Костянтину Анатолійовичу для майбутньої реконструкції будівель та споруд по АДРЕСА_1 та докази на підтвердження фактичного використання відповідачем, як підприємцем, спірної земельної ділянки у період з 13.02.2018 по 28.02.2020, а саме: договір оренди нежитлового приміщення від 01.12.2017, укладений між фізичною особою - підприємцем Чернявським К. А. та Товариством з обмеженою відповідальністю «Екстрател», Додаткову угоду до договору оренди нежитлового приміщення від 19.03.2018, Додаток № 1 до договору оренди нежитлового приміщення б/н від 01.12.2017, Додаток № 2 до договору оренди нежитлового приміщення б/н від 01.12.2017 та платіжні доручення за період з 01.02.2018 по 31.01.2020 на підтвердження сплати фізичній особі - підприємцю Чернявському К. А. орендної плати.

14.05.2021 від позивача надійшла відповідь на відзив (вх. № 5292), у якій позивач зазначає, що Чернявський Костянтин Анатолійович з 15.12.2000 зареєстрований як фізична особа-підприємець. Видами діяльності відповідача, як ФОП є: « 69.10 Діяльність у сфері права (основний)»; « 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна». Згідно з договором оренди нежилого приміщення від 01.12.2017, укладеного між ФОП Чернявським К. А. та ТОВ «Екстрател», предметом якого було передання в оренду нежилого приміщення, розташованого на третьому поверсі будинку, призначеній для майбутньої реконструкції будівель та споруд лазні передано в оренду ТОВ «Екстрател» саме ФОП Чернявським К. А. , що підтверджує використання ФОП Чернявським К. А. спірної земельної ділянки в господарській діяльності.

06.07.2021 від відповідача надійшло клопотання про витребування інформації (вх. № 7355). З метою вирішення питання щодо можливості врегулювання спору в цій справі відповідач просить витребувати у позивача номер розрахункового рахунку та інші реквізити Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, на який має бути проведена оплата суми безпідставно збережених коштів.

Суд задовольнив зазначене клопотання.

На виконання вимог ухвали суду 19.07.2021 від позивача надійшли реквізити для оплати суми безпідставно збережених коштів за користування земельною ділянкою.

22.09.2021 від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з хворобою представника.

Проте доказів на підтвердження зазначеного відповідач суду не надав.

Крім того, відповідач не позбавлений можливості залучити до участі у справі іншого представника.

За таких обставин суд відмовляє у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 05.01.2021 суд залишив позовну заяву без руху на підставі частини 1 статті 174 Господарського процесуального кодексу України, встановив спосіб усунення недоліків позовної заяви.

Кременчуцька міська рада Полтавської області у встановлений судом строк, усунула недоліки позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 09.03.2021 суд прийняв позовну заяву до розгляду і відкрив провадження у справі, постановив справу розглядати у порядку загального позовного провадження, призначив підготовче засідання у справі на 15:00 29.03.2021.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 29.03.2021 суд продовжив строк проведення підготовчого провадження на 30 днів та відклав підготовче засідання на 11:00 17.05.2021.

У судовому засіданні 17.05.2021 суд оголосив перерву до 11:00 31.05.2021.

У підготовчому засіданні 31.05.2021 суд оголосив перерву до 14:00 08.06.2021.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 08.06.2021 суд закрив підготовче провадження у справі 917/204/21, призначив справу до судового розгляду по суті в засіданні суду на 11:00 06.07.2021.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 06.07.2021 суд відклав розгляд справи по суті на 11:00 19.07.2021.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 19.07.2021 суд відклав розгляд справи по суті на 15:00 21.09.2021.

Відповідно до статті 219 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення та повідомлено про термін виготовлення повного рішення.

Розглянувши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, на підставі договору купівлі-продажу від 07.07.2005, посвідченого Ганночкою О. В. за №10695, приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу будівлі та споруди на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 належали до 28.02.2020 Чернявському Костянтину Анатолійовичу .

17.01.2008 Кременчуцька міська рада та фізична особа-підприємець Чернявський Костянтин Анатолійович уклали договір оренди землі щодо земельної ділянки по АДРЕСА_1 , кадастровий номер № :08:005:0462, загальною площею 1436 для майбутньої реконструкції будівель та споруд по АДРЕСА_1 , зареєстрований у Кременчуцькому районному відділі Полтавської регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах» 26.01.2008 за № 48.

Зазначений договір укладено терміном на один рік.

Згідно умов вказаного договору, поновлення договору оренди здійснюється шляхом укладання додаткової угоди між сторонами та її державної реєстрації. Дія договору припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено.

Враховуючи викладене, вказаний договір оренди землі припинено 26.01.2009.

Рішенням Кременчуцької міської ради Полтавської області від 24.12.2009 «Про надання, вилучення та оформлення земельних ділянок в оренду фізичним і юридичним особам в м. Кременчуці» ФОП Чернявському Костянтину Анатолійовичу затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання договору оренди землі для експлуатації та обслуговування будівель та споруд по АДРЕСА_1 та передано ФОП Чернявському Костянтину Анатолійовичу в оренду земельну ділянку площею 1439 кв. м для експлуатації та обслуговування будівель і споруд по АДРЕСА_1 .

Проте відповідач не оформив в установленому законом порядку право користування земельною ділянкою під належним йому на праві власності до 28.02.2020 нерухомим майном.

Як убачається з Акту обстеження земельної ділянки, виконаного 14.09.2020 спеціалістами підрозділів виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області Яцків Ю. А. та Скринник К. В., проведено обстеження земельної ділянки площею 1436 м2, кадастровий номер :08:005:0462, за адресою: АДРЕСА_1 . Обстеженням підтверджено наявність на спірній земельній ділянці площею 1436 кв. м будівель та споруд, які згідно інформації з ДРРП належать з 29.02.2020 ТОВ «КРЕМІНЬ РЕНТАЛ» (попередній власник - Чернявський К. А. ), а саме: будівля сараю-навісу, гараж та частина будівлі лазні, яка використовується як приміщення змішаного використання для надання в оренду в комерційних цілях. За результатами обстеження складено відповідний акт обстеження земельної ділянки.

Відповідно до інформації з ДРРП право власності на будівлі та споруди по АДРЕСА_1 згідно з актом приймання-передачі нерухомого майна, серія та номер: 598,599 від 27.02.2020 (дата державної реєстрації: 28.02.2020) належать ТОВ «КРЕМІНЬ РЕНТАЛ» (новий власник).

Як зазначає позивач, у період з 13.02.2018 по 28.02.2020 відповідач використовував земельну ділянку без правовстановлюючих документів, орендну плату за договором не сплачував, хоча земельна ділянка використовувалась для розміщення об`єкту нерухомого майна (магазину продовольчих товарів), що призвело до неотримання Кременчуцькою міською радою Полтавської області доходу від орендної плати за землю, який остання отримала б у разі оформлення відповідачем згідно з вимогами статей 125 та 126 Земельного кодексу України правовстановлюючих документів на земельну ділянку.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позову, суд виходив з наступного.

Так, предметом позову у даній справі є вимога позивача про стягнення з відповідача як власника об`єкта нерухомого майна на орендованій земельній ділянці безпідставно збережених коштів орендної плати у розмірі 238051,44 грн на підставі статей 1212-1214 Цивільного кодексу України за фактичне користування без належних на те правових підстав земельною ділянкою комунальної власності, площею 1439 кв. м за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Згідно зі статтею 1214 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов`язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна.

Кондикційне зобов`язання виникає за наявності таких умов: 1) набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

Конструкція статті 1212 Цивільного кодексу України, як і загалом норм глави 83 Цивільного кодексу України, свідчить про необхідність установлення так званої "абсолютної" безпідставності набуття (збереження) майна не лише в момент його набуття (збереження), а й станом на час розгляду спору.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення i його юридичному змісту. Тобто, набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Загальна умова частини 1 статті 1212 Цивільного кодексу України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, або отримане однією із сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі статті 1212 Цивільного кодексу України тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання.

Тобто, у разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 Цивільного кодексу України може бути застосована тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.

Суд зазначає, що для вирішення даного спору встановленню підлягають обставини, зокрема, чи є земельна ділянка, за користування якою позивач просить стягнути безпідставно збережені кошти, об`єктом цивільних прав та обґрунтованість порядку та підстав здійснення нарахування орендної плати за користування такою.

Згідно зі статтею 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

У частині 1 статті 93 Земельного кодексу України встановлено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Землекористувачі також зобов`язані своєчасно сплачувати орендну плату (пункт "в" частини 1 статті 96 Земельного кодексу України).

Як вбачається із положень статті 120 Земельного кодексу України, виникнення права власності на об`єкт нерухомості не є підставою для автоматичного виникнення права власності чи укладення (продовження, поновлення) договору оренди земельної ділянки.

Водночас за змістом статті 125 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права.

Отже, за змістом указаних приписів виникнення права власності на будинок, будівлю, споруду не є підставою для виникнення права оренди земельної ділянки, на якій вони розміщені та яка не була відведена в оренду попередньому власнику. Право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права. Проте з огляду на приписи частини 2 статті 120 Земельного кодексу України не вважається правопорушенням відсутність у власника будинку, будівлі, споруди зареєстрованого права оренди на земельну ділянку, яка має іншого власника і на якій розташоване це нерухоме майно.

У разі надання земельної ділянки в оренду укладається договір оренди земельної ділянки, яким за положенням частини 1 статті 21 Закону України «Про оренду землі» визначається орендна плата за землю як платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідач був власником нерухомого майна, будівель та споруд, розміщених на відповідній земельній ділянці, на підставі договору купівлі-продажу будівель та споруд до 28.02.2020.

При цьому відсутнє належне оформлення права користування вказаною земельною ділянкою, зокрема, укладення відповідних договорів оренди з Кременчуцькою міською радою та державної реєстрації такого права.

Таким чином, відповідач користувався цією земельною ділянкою у період з 13.02.2018 по 28.02.2020 без достатньої правової підстави.

Відповідно до частини другої статті 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Статтею 120 Земельного кодексу України передбачено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Отже, за загальним правилом, закріпленим у частині першій статті 120 Земельного кодексу України, особа, яка набула права власності на будівлю чи споруду стає користувачем земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому землекористувачу.

Саме з моменту оформлення права власності на нерухоме майно до особи переходить право на земельну ділянку (статті 657 Цивільного кодексу України).

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 12.10.2016 у справі № 6-2225цс16, від 13.04.2016 у справі № 6-253цс16.

Саме на землекористувача покладається обов`язок вчинення певних дій, спрямованих на оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку.

Визначення земельної ділянки наведено в частині 1 статті 79 Земельного кодексу України, відповідно до положень якої земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Відповідно до приписів частини 1, 3, 4 та 9 статті 79-1 Земельного кодексу України, формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру; сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі; земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера; земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Зазначені обставини, з урахуванням вимог статті 77 Господарського процесуального кодексу України, повинні бути підтверджені певними засобами доказування відповідно до земельного законодавства і не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 15 Закону України "Про оренду землі" інформація про об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки) є істотною умовою договору.

На підтвердження сформованості земельної ділянки Кременчуцька міська рада надала разом з позовною заявою витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку з датою її державної реєстрації, кадастровий план земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, розташованої за зазначеною адресою загальною площею 1436 кв. м від 29.10.2019.

Відповідно до зазначеного Витягу земельна ділянка, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 1436 кв. м та має кадастровий номер :08:005:0462.

Вказане свідчить про сформованість земельної ділянки, як об`єкта цивільних прав, у порядку статті 79 Земельного кодексу України.

Відсутні підстави вважати, що земельна ділянка використовувалась відповідачем в іншому розмірі, ніж той, що визначений при розробці проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та визначений відповідно до інвентаризаційної справи Кременчуцького МБТІ.

Відповідач не надав жодних доказів на підтвердження формування за зазначеною адресою земельної ділянки меншою площею для експлуатації та обслуговування вказаних нежитлових будівель.

Доданий відповідачем до відзиву на позов Висновок експерта № 52-20, складений 27.08.2020 за результатами проведення земельно - технічної експертизи земельної ділянки, розташованої в м. Кременчуці Полтавської області по вул. 29 вересня, 7, суд не бере до уваги, оскільки зазначений Висновок не є належним та допустимим доказом, оскільки він не містить відомостей, що такий Висновок підготовлено для подання до суду. Зазначена правова позиція викладена в Постанові ВП ВС від 18.12.2019 у справі № 522/1029/18.

Кременчуцька міська рада здійснила розрахунок суми безпідставно збережених коштів за використання земельної ділянки комунальної форми власності, відповідно до якого, сума безпідставно збережених коштів ФОП Чернявського К. А. за використання земельної ділянки за період з 13.02.2018 року по 28.02.2020 включно становить 238051,44 грн.

Відповідно до даних Витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки за вказаною адресою, який є основою проведення розрахунку вартості безпідставно збережених коштів у вигляді орендної плати:

- цільове призначення - для іншої комерційної діяльності;

- площа - 1436 кв. м;

- базова вартість земельної ділянки -154,11;

- коефіцієнт Км2 - 2,45;

- коефіцієнт Кф - 3,0;

- сукупний коефіцієнт Км3- 1,32849;

- нормативна грошова оцінка земельної ділянки 5001372,60.

Відповідний розрахунок здійснений позивачем на підставі Порядку нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 25.11.2016 № 489 з правильним застосуванням вихідних даних (базової вартості 1 кв. м землі в м. Кременчук, коефіцієнту Км2, Км3, Кф, К(і), площі земельної ділянки, орендної ставки, коефіцієнту складних інженерно-геологічних умов, коефіцієнту розміру земельної ділянки, відсотку строку оренди, коефіцієнту індексації) для розрахунку розміру нормативної грошової оцінки та розрахунку розміру орендної плати.

Також порядок нарахування визначений п. п. 288.5.1 п. 288.5 статей 288 та 289 Податкового кодексу України, а нормативно - грошова оцінка земельної ділянки визначена міськрайонним управлінням у Кременчуцькому районі та м. м. Кременчуці, Горішніх Плавнях Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області.

Основою для визначення розміру орендної плати для земель державної і комунальної власності є нормативна грошова оцінка земель, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати, який в будь-якому разі не може бути меншим, ніж встановлено положеннями пункту 288.5.1 статті 288 Податкового кодексу України.

Згідно з вимогами статті 289 Податкового кодексу України, для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до законодавства. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин здійснює управління у сфері оцінки земель та земельних ділянок.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель, на який індексується нормативна грошова оцінка земель і земельних ділянок на 1 січня поточного року, що визначається за формулою:

Кi = І:100,

де І - індекс споживчих цін за попередній рік.

У разі якщо індекс споживчих цін перевищує 115 відсотків, такий індекс застосовується із значенням 115. Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель, зазначеної в технічній документації з нормативної грошової оцінки земель та земельних ділянок. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації не пізніше 15 січня поточного року забезпечують інформування центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, і власників землі та землекористувачів про щорічну індексацію нормативної грошової оцінки земель.

Відповідно до частини 2 статті 20 та частини 3 статті 23 Закону України "Про оцінку земель" дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель. Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Згідно з абзацом 3 частини 1 статті 13 Закону України "Про оцінку земель" нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться у разі визначення розміру орендної плати за земельні ділянки, зокрема, комунальної власності. Крім того, згідно з абзацом 1 пункту 289.1 Податкового кодексу України для визначення розміру орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

Отже, за умови незмінності інших технічних показників земельної ділянки визначення актуального розміру нормативно грошової оцінки земельної ділянки проводиться шляхом її індексації на 1 січня поточного року.

Таким чином, витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки є належним та допустимим доказом, що підтверджує дані про нормативно-грошову оцінку.

Такої ж правової позиції притримується і Верховний Суд у постанові від 29.05.2020 у справі № 922/2843/19) та зазначає, що чинне земельне законодавство, в тому числі стаття 20 Закону України "Про оцінку земель", не містить обґрунтування обов`язковості надання витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки за кожен календарний рік упродовж спірного періоду, а лише зазначає про необхідність фіксування нормативної грошової оцінки окремої земельної ділянки у відповідному витязі; витяги про нормативну грошову оцінку земельної ділянки формуються за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру на підставі актуальних відомостей про земельні ділянки, внесених до Державного земельного кадастру, а формування витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки здійснюється автоматично в режимі "реального часу", тобто на час звернення заявників, у зв`язку з чим програмним забезпеченням і чинним законодавством не передбачено формування вказаних витягів на певну дату, яка вже минула.

До того ж, вказана вище нормативна грошова оцінка не є предметом позовних вимог та не оскаржувалась відповідачем.

До матеріалів справи Кременчуцька міська рада Кременчуцького району Полтавської області надала розрахунок суми позову та відповідні документи а саме: копію витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 29.10.2019; копію рішення Кременчуцької міської ради Полтавської області від 02.02.2016 «Про внесення змін до рішення Кременчуцької міської ради Полтавської області від 29.05.2012 «Про розгляд протесту прокурора м. Кременчука від 23.01.2012 № 94-908вих12 на рішення Кременчуцької міської ради від 27.12.2011 «Про внесення змін до рішення міської ради від 24.11.2009 «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель м. Кременчука Полтавської області»; копію рішення Кременчуцької міської ради Полтавської області від 21.04.2011 «Про внесення змін до рішення Кременчуцької міської ради від 23.09.2008 «Про орендну плату за землю в м. Кременчуці» та інформацію про індексацію нормативної грошової оцінки земель Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 03.01.2020 №6-28-0.22-38/2-20, де визначено коефіцієнти індексації нормативної грошової оцінки земель за 2015 - 2020 роки, та порядок їх застосування. Нормативно грошова оцінка спірної земельної ділянки площею 1436 кв. м по АДРЕСА_1 (кадастровий номер :08:005:0462) є складовою розрахунку грошових коштів що необхідно сплатити відповідачу та становить 5001372,60 грн.

З наданого розрахунку розміру орендної плати за 2018 - 2020 роки вбачається, що Кременчуцька міська рада застосувала відповідні коефіцієнти індексації нормативної грошової оцінки земель, встановлені Державною службою України з питань геодезії, картографії та кадастру.

Позивач надав суду проект землеустрою №В-1081 щодо відведення земельної ділянки фізичній особі - підприємцю Чернявському Костянтину Анатолійовичу для майбутньої реконструкції будівель та споруд по АДРЕСА_1 .

Доводи відповідача щодо відсутності доказів використання ним земельної ділянки з видом використання "Реконструкція будівель та споруд лазні для експлуатації та обслуговування будівель та споруд" суд відхиляє, як необґрунтовані.

Позивач довів належними та допустимими доказами використання відповідачем спірної земельної ділянки у період з 13.02.2018 по 28.02.2020 саме як суб`єктом підприємницької діяльності (копії Проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки фізичній особі - підприємцю Чернявському Костянтину Анатолійовичу для майбутньої реконструкції будівель та споруд по АДРЕСА_1 , договору оренди нежитлового приміщення від 01.12.2017, укладеного між фізичною особою - підприємцем Чернявським К. А. та Товариством з обмеженою відповідальністю «Екстрател», Додаткової угоди до договору оренди нежитлового приміщення від 19.03.2018, Додатку № 1 до договору оренди нежитлового приміщення б/н від 01.12.2017, Додатку № 2 до договору оренди нежитлового приміщення б/н від 01.12.2017 та платіжних доручень за період з 01.02.2018 по 31.01.2020 на підтвердження сплати фізичній особі - підприємцю Чернявському К. А. орендної плати долучені до матеріалів справи).

Доводи відповідача, викладені у відзиві на позов про сплату щомісяця орендної плати за фактичне використання земельної ділянки в розмірі 25427,39 грн суд відхиляє, як такі, що не підтверджені належними та допустимими доказами.

Зважаючи на те, що відповідач, як фактичний користувач земельної ділянки, що без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини 1 статті 1212 Цивільного кодексу України.

Отже, вимога позивача про стягнення з відповідача безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати в сумі 238051,44 грн за період з 13.02.2018 по 28.02.2020 підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 129, 232 - 233, 237 - 238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи - підприємця Чернявського Костянтина Анатолійовича ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області (площа Перемоги, 2, м. Кременчук, 9600, ) безпідставно збережені кошти за використання земельної ділянки в розмірі орендної плати за землю в сумі 238051,44 та 3570,77 грн витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Відповідно до пункту 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено 01.10.2021.

Суддя Д. М. Сірош