ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" жовтня 2021 р. м. Київ Справа № 911/1815/21

Господарський суд Київської області у складі судді Зайця Д.Г., за участю секретаря судового засідання О.О.Стаднік, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Управління поліції охорони в Київській області, м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бориспільський комбікормовий завод», Київська область, м. Бориспіль

про стягнення заборгованості

за участю представників:

від позивача О.А.Лабутіна

від відповідача не з`явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Управління поліції охорони №1900/43/30/01-2021 від 07.06.2021 року (вх. №1823/21 від 18.06.2021) (далі позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бориспільський комбікормовий завод» (далі відповідач) про стягнення заборгованості за Договором №2017/19 про централізовану охорону майна на об`єкті з реагуванням наряду поліції охорони від 30.05.2019 року у сумі 3803,60 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов Договору №2017/19 про централізовану охорону майна на об`єкті з реагуванням наряду поліції охорони від 30.05.2019 року, у зв`язку із чим позивач просить стягнути з відповідача 3675,90 грн. основного боргу, 127,70 грн. пені.

Ухвалою суду від 22.06.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №911/1815/21 за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 20.07.2021 року.

Сторони, належним чином повідомленні про час і місце розгляду справи, у судове засідання 20.07.2021 року не з`явились, про причини неявки суд не повідомили. Відповідач відзив на позов не надіслав.

Ухвалою суду від 20.07.2021 року продовжено строк підготовчого провадження у справі №911/1815/21 на тридцять днів та відкладено розгляд справи на 14.09.2021 року.

Сторони, належним чином повідомленні про час і місце розгляду справи, у судове засідання 14.09.2021 року не з`явились, про причини неявки суд не повідомили. Відповідач відзив на позов не надіслав.

Ухвалою суду від 14.09.2021 року закрито підготовче провадження у справі №911/1815/21 та призначено розгляд справи по суті на 05.10.2021 року.

Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, у судове засідання 05.10.2021 року не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Представник позивача у судовому засіданні 05.10.2021 року позовні вимоги підтримав та просив суд позов задовольнити повністю.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, яка ратифікована Україною 17.07.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Судом враховано, що ухвали Господарського суду Київської області направлялись відповідачу на юридичну адресу: 08200, Київська обл., м. Бориспіль, вул. Привокзальна, буд. 46, згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань №18, однак, поштові конверти, адресовані відповідачу, повернуто суду підприємством зв`язку «Укрпошта» із зазначенням причин повернення: «адресат відсутній за вказаною адресою».

Відповідно до п. 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» від 26.12.2011 року №18, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв`язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Крім того, ухвали суду у справі офіційно оприлюднено у Єдиному державному реєстрі судових рішень - www.reyestr.court.gov.ua, вони знаходяться у вільному доступі, тоді як згідно ст.ст. 2, 4 Закону України «Про доступ до судових рішень» кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом, а всі судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд вважає, що відповідач належним чином та завчасно повідомлявся про розгляд справи, а також, керуючись ст. 42 Господарського процесуального кодексу України, яка зобов`язує учасників справи сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи та надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, суд дійшов висновку про вчинення усіх необхідних дій щодо повідомлення відповідача та про розгляд справи за відсутності повноважного представника відповідача.

Враховуючи достатність в матеріалах справи доказів для повного, всебічного та об`єктивного розгляду спору по суті у судовому засіданні 10.05.2021 року, відповідно до ч. 1 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Між Управлінням поліції охорони в Київській області (за договором виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Бориспільський комбікормовий завод» (за договором замовник) 30.05.2020 року укладено Договір №20/7/19 про централізовану охорону майна на об`єкті з реагуванням наряду поліції охорони (далі Договір), згідно умов п. 1.1 якого, за цим Договором замовник доручає, а виконавець зобов`язується здійснювати охорону майна замовника на об`єктах, за адресою: м. Бориспіль, вул. Привокзальна, 46, у дні і години, вказані у Дислокації (Додаток 1 до Договору), обслуговування сигналізації на цьому об`єкті. Виконавець здійснює охорону майна шляхом спостереження за станом встановленої на об`єкті сигналізації, яка контролює цілісність його будівельних конструкцій в період охорони та забезпечує виїзд до об`єкту НПО у випадку спрацювання сигналізації на об`єкті.

Відповідно до п. 2.1 Договору, ціна охоронних послуг за цим Договором є договірною і визначається сторонами в розрахунку та протоколі узгодження договірної ціни (додатки №2, 3 до Договору), які є невід`ємною частиною цього Договору.

Оплата охоронних послуг здійснюється замовником на умовах попередньої оплати, шляхом перерахування плати, встановленої пунктом 2.1 цього Договору на рахунок виконавця до 5-го числа поточного місяця за поточний місяць (п. 2.5 Договору).

Пунктом 2.8 та 2.9 Договору визначено, що до закінчення поточного місяця виконавець надає замовнику два примірники Акту приймання наданих послуг, який останній зобов`язаний протягом п`яти перших робочих днів наступного місяця підписати і один примірник підписаного Акту повернути виконавцю. У випадку наявності у замовника заперечень щодо обсягу послуг, наданих виконавцем у звітному місяці, змовник зобов`язаний в той же строк у письмовій формі надати виконавцю свої обґрунтовані заперечення. За умови неповернення замовником підписаного Акту приймання наданих послуг чи ненадання обґрунтованих заперечень щодо обсягу послуг, наданих виконавцем у звітному місяці, в строк, визначений в п. 2.9 даного Договору, вважається, що послуги у такому місяці надані виконавцем в повному обсязі і прийняті замовником без зауважень, а Акт приймання наданих послуг таким, що підписаний сторонами.

Відповідно до п.п. 9.1, 9.2 Договору, даний Договір набирає чинності з 01.07.2019 року і діє до 31.12.2019 року. Договір пролонгується строком на один рік, якщо жодна із сторін не менше ніж за 10 календарних днів до закінчення строку чинності Договору письмово не заявить про його припинення. Кількість разів пролонгації Договору не обмежується.

Згідно Протоколу узгодження ціни за здійснення заходів охорони (Додаток 3 до Договору) та Дислокації (Додаток 1 до Договору) сторонами погоджено договірну ціну за здійснення заходів охорони.

Згідно Додаткової угоди №1 від 01.03.2021 року до Договору, сторони погодили у зв`язку зі зміною вартості однієї години по централізованому спостереженню за станом систем технічних засобів сигналізації та обслуговуванню, викласти Додатки 1, 2 та 3 до Договору №2017/19 від 30.05.2019 року в новій редакції; збільшити вартість договору та визначити ціну Додаткової угоди у розмірі 24900,00 грн. в тому числі ПДВ 20% - 4150,00 грн. Дана додаткова угода є невід`ємною частиною Договору № 2017/19 від 30.05.2019 року, та набирає чинності з моменту її укладання. Сторони дійшли спільної згоди, що відповідно до ч. 2 ст. 631 Цивільного кодексу України умови цієї додаткової угоди застосовуються до відносин, які склалися між сторонами з 01.03.2021 року.

Згідно наказу Управління національної поліції охорони в Київській області Національної поліції України №3512 від 20.06.2021 року «Про прийняття під охорону ПЦС ТОВ «Бориспільський комбікормовий завод», об`єкт прийнято під спостереження з 01.07.2019 року.

На виконання умов Договору, позивачем було надано послуги з охорони на об`єкті відповідача на загальну суму 3675,90 грн., що підтверджується Актом прийому-здачі виконаних робіт/послуг №БСП-002269 від 28.02.2021 року за лютий 2021 року на суму 1565,90 грн. та Актом прийому-здачі виконаних робіт/послуг №БСП-003945 від 31.03.2021 року за березень 2021 року на суму 2110,00 грн. Однак, відповідач, в порушення умов Договору, за надані послуги згідно актів прийому-здачі виконаних робіт/послуг №БСП-002269 від 28.02.2021 року та №БСП-003945 від 31.03.2021 року не розрахувався, в результаті чого за ним утворилась заборгованість у розмірі 3675,90 грн.

Позивачем на адресу відповідача надіслано претензію №814/43/30/9-21 від 15.03.2021 року з вимогою сплатити наявну заборгованість у розмірі 3675,90 грн., однак, як зазначено позивачем, вказану претензії відповідачем залишено без відповіді та реагування.

Згідно наказу Управління національної поліції охорони в Київській області Національної поліції України №2769 від 15.04.2021 року «Про зняття з-під охорони ГПЦС УПО Київської області приміщення ТОВ «Бориспільський комбікормовий завод», припинено спостереження та знято з-під охорони об`єкт відповідача у зв`язку із дебіторською заборгованістю відповідача за Договором та вирішено вважати таким, що втратив чинність з 01.04.2021 року Договір від 30.05.2019 року №2017/19.

Враховуючи, що на момент звернення позивача до суду відповідач вказану заборгованість не погасив, позивач просить суд стягнути з відповідача 3675,90 грн. заборгованості.

Згідно ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України (далі ГК України), господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 174 ГК України встановлено, що господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч. 1 ст. 193 ГК України).

Відповідно до ч. 7 ст. 193 ГК України, не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно ч. 1 ст. 202 ГК України, господарське зобов`язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Статтею 903 ЦК України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Стаття 193 ГК України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з приписами ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що відповідач в порушення умов Договору своєчасно не розрахувався за надані позивачем послуги, зокрема, допустив прострочення грошового зобов`язання щодо оплати наданих йому позивачем за лютий, березень 2021 року послуг з охорони об`єкта відповідача. Оскільки, заборгованість відповідача перед позивачем за надані послуги у сумі 3675,90 грн. станом на день прийняття рішення не погашена, розмір вказаної заборгованості відповідає фактичним обставинам справи, факт надання послуг відповідачу документально підтверджено, отримання відповідачем послуг не спростовано, тому, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості у сумі 3675,90 грн. є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Також, у зв`язку із невиконанням відповідачем умов Договору, позивач просить стягнути з відповідача 127,70 грн. пені, нарахованої на заборгованість відповідача у сумі 3675,90 грн. за період з 06.03.2021 по 03.06.2021, згідно виконаного ним розрахунку.

Частиною 1 ст. 230 ГК України передбачено, що штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п. 6 ст. 231 ГК України, штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Згідно пп. 5.2.1 п. 5.2 Договору, за кожен день прострочення оплати за цим Договором замовник сплачує виконавцю пеню у розмір подвійної ставки НБУ від суми заборгованості.

Статтею 253 ЦК України передбачено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Виходячи зі змісту ст. 232 ГК України, ст. 253 ЦК України та умов Договору, нарахування пені має тривати протягом шести місяців, перебіг яких починається з наступного дня після спливу 5 числа поточного місяця, коли зобов`язання замовника оплатити послуги за кожним окремим актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) мало бути виконано.

Таким чином, розрахунок пені має бути здійснено окремо за кожним актом здачі-прийняття робіт (надання послуг), за яким обліковується заборгованість, з дотриманням приписів ст. 253 ЦК України (щодо визначення дати, з якої відповідач вважається таким, що прострочив оплату товару).

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені судом встановлено, що позивач здійснив нарахування пені на загальну суму заборгованості, а не на суми за кожним актом здачі-прийняття робіт (надання послуг), внаслідок чого позивач невірно визначив як період нарахування пені, заборгованість, на яку нараховано таку пеню, так і розмір пені.

Згідно вірного розрахунку, зробленого судом, щодо кожного акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) на суму такого акту, з урахуванням умов договору, прострочення по сплаті грошового зобов`язання та періодів нарахування, розмір пені є більшим, а тому, стягненню підлягає визначена позивачем сума пені у розмірі 127,70 грн., оскільки, суд при ухваленні рішення не може вийти за межі позовних вимог.

Частиною 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст. ст. 123, 129, 231, 233, 236 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Управління поліції охорони в Київській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бориспільський комбікормовий завод» про стягнення 3803,60 грн. задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Бориспільський комбікормовий завод» (08300, Київська область, м. Бориспіль, вул. Привокзальна, буд. 46, ) на користь Управління поліції охорони в Київській області (01033, м. Київ, вул. Сім`ї Прахових, буд. 8, ) 3675 (три тисячі шістсот сімдесят п`ять) грн. 90 коп. основного боргу, 127 (сто двадцять сім) грн. 70 коп. пені та 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 20 днів з дня складення повного тексту рішення шляхом подання апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України з врахуванням п. 17.5 Розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 18.10.2021 року.

Суддя Д.Г. Заєць