РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

06.05.2021Справа № 910/2498/21

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Демидова В.О., за участю секретаря судового засідання Коваленко М.О.

розглянувши справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ГОРИЗОНТ» (вул. Шота Руставелі, буд. 44, офіс 104, м. Київ, 01033) до Акціонерного товариства «Українська залізниця» (вул. Єжи Гедройця, буд. 5, м. Київ, 03150) про стягнення заборгованості у розмірі 2016562,74 грн

Представники сторін:

від позивача: Комаровський Д.В.

від відповідача:Кулініч А.П.

В С Т А Н О В И В:

17.02.2021 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ГОРИЗОНТ» до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення заборгованості у розмірі 2016562,74 грн та передана судді Демидову В.О. відповідно до автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Відповідно до заявлених позовних вимог позивач просить суд стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ГОРИЗОНТ» пеню у розмірі 1 256 763,78 грн та 3% річних у розмірі 759 798,96 грн. від суми основного боргу за кредитним договором № KKPOSKD.991040.026 від 30.04.2013.

Позовна заява мотивована тим, що рішенням господарського суду Донецької області від 10 листопада 2015 року по справі № 905/1774/15 з Державного підприємства «Донецька залізниця» (правонаступником якого є відповідач) на користь Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський банк розвитку» (правонаступником якого є позивач) стягнуто заборгованість за поточними процентами у розмірі 27 764,02 дол. США та за простроченими процентами у розмірі 280 725,09 дол. США. Відповідно до постанови про закінчення виконавчого провадження №50767221 від 04.02.2021 рішення виконано фактично у повному обсязі. Станом на дату погашення боргу, сума заборгованості складала 8 434 507,91 грн., на яку позивачем нараховано та заявлено до стягнення пеню та 3% річних.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.02.2021 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ГОРИЗОНТ» прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 25.03.2021.

10.03.2021 від представника відповідача через канцелярію суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому останній просив у позові відмовити в повному обсязі, посилаючись на сплив позовної давності, а також подав клопотання про зупинення провадження у справі.

Відповідно до клопотання про зупинення провадження у справі представник просить зупинити провадження у справі у зв`язку з тим, що в провадженні Господарського суду міста Києва перебуває справа № 910/15354/20 за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Горизонт" та Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський банк розвитку" третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання Договору недійсним, а також справа за позовом Приватного акціонерного товариства "КОРУМ УКРАЇНА" до Публічного акціонерного товариства "ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ БАНК РОЗВИТКУ" та Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ГОРИЗОНТ" про визнання договору недійсним на підставі того, що предмет спорів у вищевказаних судових справах пов`язаний між собою, зокрема підставою виникнення спорів у справах 910/2498/21, 910/15354/20 та 910/15192/20 є договір №148 від 30.10.2019, укладений між ТОВ «ФК ГОРИЗОНТ» та ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» про відступлення права вимоги за пулом активів та додаткової угоди до нього.

22.03.2021 позивач подав відповідь на відзив на позовну заяву, в якому вказав, що у разі заміни кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора, що спростовує твердження відповідача стосовно вичерпності набутих позивачем прав вимоги лише за залишком тіла кредиту та нарахованих процентів. Зазначав, що закінчення строку дії договору не є підставою для припинення зобов`язань за договором та нарахування 3 % річних за ст. 625 ЦК України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.03.2021 відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача Акціонерного товариства «Українська залізниця» про зупинення провадження у справі № 910/2498/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ГОРИЗОНТ» до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення заборгованості у розмірі 2016562,74 грн, до набрання законної сили судовими рішеннями у справі № 910/15354/20 та у справі 910/15192/20.

У судовому засіданні 25.03.2021 оголошено перерву до 08.04.2021.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.04.2021 закрито підготовче провадження у справі № 910/2498/20 та призначено справу до судового розгляду по суті на 22.04.2021.

У судовому засіданні 22.04.2021 оголошено перерву до 06.05.2021.

05.05.2021 представник відповідача адвокат Кулініч А.П. подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із відпусткою.

У судове засідання 06.05.2021 з`явились представники сторін, надали пояснення по справі.

В судовому засіданні 06.05.2021 судом оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані докази, суд встановив такі фактичні обставини.

30.04.2013 між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський банк розвитку» та Державним підприємством «Донецька залізниця» (позичальник) був укладений кредитний договір №ККРОSKD.991040.026 (кредитний договір), відповідно до умов якого банк надає позичальнику у тимчасове користування на умовах повернення, строковості, платності, забезпечення та цільового характеру використання грошові кошти, на умовах визначених договором. Кредит надається в сумі 3127736,76 доларів США, термін користування кредитом до 29.04.2016 (п.п. 1.1., 1.1.1, 1.1.3 кредитного договору).

Рішенням господарського суду Донецької області від 10.11.2015 по справі №905/1774/15 стягнуто з Державного підприємства «Донецька залізниця» заборгованість за поточними процентами у розмірі 27764,02 доларів США, заборгованість за простроченими процентами у розмірі 280725,09 доларів США.

На виконання вищевказаного рішення суду 18 грудня 2015 року видано наказ.

11.04.2016 відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) відкрито виконавче провадження № 50767221 з примусового виконання вказаного наказу.

30.10.2019 між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський банк розвитку» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Горизонт» укладено договір №148 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги.

За цим договором в порядку та на умовах, визначених цим договором, банк відступає шляхом продажу новому кредитору належні банку, а новий кредитор набуває в обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги банку до позичальників, іпотекодавців, заставодавців та поручителів, зазначених у додатку 31 до цього договору (боржники), включаючи права вимоги до правонаступників боржника, спадкоємців боржника, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржника, або які зобов`язані виконати обов`язки боржників, за кредитними договорами, договорами поруки, договорами іпотеки, договорами застави, з урахуванням всіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у додатку №1 до цього договору.

Банк, серед іншого, також відступив новому кредитору, а новий кредитор набув права вимоги банку за кредитним договором №ККРОSKD.991040.026 від 30.04.2013.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 17.02.2020 замінено сторону (стягувача) Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський банк розвитку» (01135, м.Київ, вул. Чорновола В`ячеслава, 25, ідентифікаційний код юридичної особи - 36470620) його правонаступником - Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Горизонт» (01033, м.Київ, вул. Шота Руставелі, буд. 44, оф. 104; ідентифікаційний код юридичної особи 39013897) у виконавчому провадженні з примусового виконання наказу Господарського суду Донецької області від 18.12.2015 про стягнення з Державного підприємства «Донецька залізниця», м. Донецьк (83001, м.Донецьк, вул.Артема, 68, ідентифікаційний код юридичної особи - 01074957) на користь Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський банк розвитку» (01135, м.Київ, вул. Чорновола В`ячеслава, 25, ідентифікаційний код юридичної особи - 36470620) заборгованість за поточними процентами у розмірі 27764,02 доларів США, заборгованість за простроченими процентами у розмірі 280725,09 доларів США.

Постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків) від 09.07.2020 замінено сторону (стягувача) у виконавчому провадженні № 50767221 з Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський банк розвитку» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Горизонт».

Ухвалою господарського суду Донецької області від 15.10.2020 у справі № 905/1774/15 замінено сторону (боржника) з Державного підприємства «Донецька залізниця» (, місцезнаходження: 83000, м.Донецьк, вул.Артема, 68) (боржник) на Акціонерне товариство «Українська залізниця» (, місцезнаходження: 03150, м.Київ, вул.Єжи Ґедройця, 5) на підставі правонаступництва.

Постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків) від 06.01.2021 замінено сторону у виконавчому провадженні, а саме боржника - з ДП «донецька залізниця» на його правонаступника - Акціонерне товариство «Українська залізниця» (, місцезнаходження: 03150, м.Київ, вул.Єжи Ґедройця, 5).

Постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків) від 04.02.2021 закінчено виконавче провадження №50767221 у зв`язку із фактичним виконанням рішення суду у повному обсязі згідно платіжних доручень, які перебувають у виконавчому провадженні.

Звертаючись до суду з цим позовом, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Горизонт» посилається на те, що закінчення строку дії договору не є підставою для припинення зобов`язань за договором та нарахування 3 % річних за ст. 625 ЦК України. Оскільки станом на дату погашення боргу сума заборгованості складала 8 434 507,91 грн., позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача пеню за несвоєчасне виконання зобов`язань у розмірі 1 256 763,78 грн та 3% річних від суми основного боргу у розмірі 759 798,96 грн.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з огляду на таке.

Згідно із статтею 526 ЦК України та статтею 193 Господарського кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною першою статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статей 599, 629 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною першою статті 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною першою статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням господарського суду Донецької області від 10.11.2015 по справі №905/1774/15 стягнуто з Державного підприємства «Донецька залізниця» заборгованість за поточними процентами у розмірі 27764,02 доларів США, заборгованість за простроченими процентами у розмірі 280725,09 доларів США.

При цьому, при розгляді справи №905/1774/15, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог банку щодо дострокового стягнення заборгованості за кредитом, оскільки позивачем не доведено факту зміни терміну повернення кредиту у відповідності до чинного законодавства та умов кредитного договору.

Відповідно до п. 1.1.3 термін користування кредитом встановлено до 29.04.2016.

Тобто з вказаної дати дія кредитного договору закінчилась.

Разом з тим, звертаючись до суду з цим позовом, позивач просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 1 256 763,78 грн за період з 25.01.2020 по 25.01.2021.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18) зробила висновок, що право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

Таким чином враховуючи, що дія кредитного договору припинилась 29.04.2016, позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача пені за період з 25.01.2020 по 25.01.2021 є безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають.

Крім того, позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача 3% річних у сумі 759 798,96 грн за період з 25.01.2018 по 25.01.2021.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.02.2020 у справі № 912/1120/16 наведено висновки про те, що наслідки прострочення грошового зобов`язання (коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх) також урегульовані законодавством. У випадках, коли боржник порушив умови договору, прострочивши виконання грошового зобов`язання, за частиною першою статті 1050 ЦК України застосуванню у таких правовідносинах підлягає положення статті 625 цього Кодексу.

За наведеним у цій статті регулюванням відповідальності за прострочення грошового зобов`язання на боржника за прострочення виконання грошового зобов`язання покладається обов`язок сплатити кредитору на його вимогу суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Проценти, встановлені статтею 625 ЦК України, підлягають стягненню саме при наявності протиправного невиконання (неналежного виконання) грошового зобов`язання.

Тобто проценти, що стягуються за прострочення виконання грошового зобов`язання за частиною другою статті 625 ЦК України, є спеціальним видом відповідальності за таке порушення зобов`язання. На відміну від процентів, які є звичайною платою за користування грошима, зокрема за договором позики, до них застосовуються загальні норми про цивільно-правову відповідальність.

Велика Палата Верховного Суду наголосила, що вона вже звертала увагу, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Подібні висновки сформульовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 у справах № 703/2718/16-ц та № 646/14523/15-ц.

Оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма частини першої статті 1048 ЦК України і охоронна норма частини другої статті 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно. Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та частини першої статті 1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до частини другої статті 625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання.

Таким чином, за правомірне користування кредитними коштами (в межах строку дії кредитного договору) стягуються проценти на підставі частини першої статті 1048 ЦК України, а за неправомірне користування кредитними коштами (поза межами строку дії кредитного договору) - на підставі положень частини другої статті 625 ЦК України.

Оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених статтею 625 ЦК України, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на стягнення інфляційних втрат і 3 % річних виникає з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову, якщо основне зобов`язання боржником не виконано.

Як вбачається з матеріалів справи, позов ТОВ «Фінансова компанія Горизонт» було подано до суду 15.02.2021 (згідно відбитку поштового штемпеля на конверті, долученого до позовної заяви).

Відповідач просив відмовити у задоволенні позову у зв`язку із пропуском позивачем строку позовної давності.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Згідно із ст. 262 ЦК України заміна сторін у зобов`язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності.

Таким чином, вимоги позивача підлягають задоволенню в межах строку позовної давності і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову (з 15.02.2018 по 25.01.2021 (дата закінчення розрахунку, визначена позивачем)).

Перевіривши розрахунок 3% річних, з урахуванням строків позовної давності та дати подачі позову до суду, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню у розмірі 745 240,77 грн. В іншій частині позову слід відмовити.

Відповідно до положень ст.129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст.86, 129, 233, 236-240, 250-252 господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» (вул. Єжи Гедройця, буд. 5, м. Київ, 03150, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ГОРИЗОНТ» (вул. Шота Руставелі, буд. 44, офіс 104, м. Київ, 01033, ) 3% річних від суми основного боргу за договором № KKPOSKD.991040.026 від 30.04.2013 у розмірі 745 240 (сімсот сорок п`ять тисяч двісті сорок) грн. 77 коп.

3. Стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» (вул. Єжи Гедройця, буд. 5, м. Київ, 03150, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ГОРИЗОНТ» (вул. Шота Руставелі, буд. 44, офіс 104, м. Київ, 01033, ) судові витрати в розмірі 11 178 (одинадцять тисяч сто сімдесят вісім) грн. 61 коп.

4. В решті позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили у строк та в порядку, встановленому ст.241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в строк, встановлений ст.256 Господарського процесуального кодексу України та в порядку, передбаченому ст.257 Господарського процесуального кодексу України.

З повним текстом рішення можна ознайомитись у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою:http://reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст рішення складено та підписано 22.10.2021.

Суддя В.О.Демидов