ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.10.2021м. ДніпроСправа № 904/7258/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Форест-Будекспорт", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

до Акціонерного товариства "ДНІПРОВАЖМАШ", м. Дніпро

про стягнення суми заборгованості за договором постачання

Суддя Ярошенко В.І.

Без участі (повідомлення) представників сторін

ПРОЦЕДУРА:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Форест-Будекспорт" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Акціонерного товариства "ДНІПРОВАЖМАШ", в якому просить стягнути заборгованість у розмірі 39 132, 08 грн, яка складається з: основного боргу у розмірі 20 000 грн; пені у розмірі 834, 85 грн; 3% річних у розмірі 299, 18 грн; інфляційних втрат у розмірі 998, 05 грн;

Ухвалою суду від 16.08.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 904/7258/21. Вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу для подання відзиву на позов встановлено 15-тиденний строк з дня отримання даної ухвали.

Через канцелярію суду 27.08.2021 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

Статтею 248 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

В порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України судом прийнято рішення у справі.

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача викладена у позовній заяві

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором постачання № 121-/20 від 12.10.2020 та порушенням вимог пункту 2 специфікації № 1 від 12.10.2020.

Позиція відповідача викладена у відзиві на позовну заяву

Відповідач зазначає, що ним погашено суму основного боргу у розмірі 20 000 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 13105 від 09.08.2021.

Заперечує проти задоволення вимог про стягнення пені, зазначає, що позивачем неправильно визначено період нарахування пені.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ

12.10.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Форест-Будекспорт» (далі - постачальник, позивач) та Акціонерним товариством «ДНІПРОВАЖМАШ» (далі покупець, відповідач) було укладено договір постачання « 1210/20 (далі договір).

Відповідно до пункту 1.1 договору постачальник зобов`язується поставити, а покупець прийняти і сплатити продукцію, найменування, асортимент, ціна, кількість і якість якої вказані в Специфікації, яка є невід`ємною частиною цього договору.

Пунктами 2.1, 2.2 договору встановлено, що ціна на продукцію складає грошову суму, виражену в національній валюті України (гривнях) і вказана в Специфікації. Загальна вартість договору визначається як сумарна вартість продукції, постачання якої здійснюється згідно Специфікацій, що додаються до нього. Зміна загальної вартості договору здійснюється шляхом підписання уповноваженими представниками сторін Специфікацій на додаткові партії продукції.

Згідно пункту 3.1 договору термін і умови постачання кожної партії продукції вказані в Специфікації цього договору.

Постачання продукції здійснюється відповідно до міжнародних правил інтерпретації комерційних термінів INCOTERMS в редакції 2010 р. З кожною партією продукції постачальник надає покупцеві наступні документи: видаткову накладну; товарно-транспортну накладну; рахунок (рахунок-фактуру); сертифікат, паспорт якості (пункти 3.2, 3.3 договору).

Відповідно до пункту 6.1 договору розрахунки за продукцію, що поставляється, здійснюються покупцем прямим банківським переказом на поточний рахунок постачальника, зазначений в цьому договорі, згідно з рахунками-фактурами, виставленими постачальником, на умовах, викладених в специфікаціях.

Пунктом 8.1 договору передбачено, що за порушення термінів оплати покупець сплачує постачальникові пеню у розмірі 0,5 % від вартості неоплаченої продукції за кожен день прострочення.

Цей договір набуває чинності з моменту його підписання обома сторонами і діє до повного виконання сторонами зобов`язань за даною угодою (пункт 10.4 договору).

Згідно зі Специфікацією № 1 від 12.10.2020 позивач зобов`язався поставити:

- шпали дерев`яні просочена тип 2А ГОСТ 78-2009 просочення ППВ (прогрів паром-холодна ванна) у кількості 50 шт на загальну суму 26 562 грн з ПДВ, в т.ч ПДВ 20 % - 4 427, 50 грн (арк. с. 11).

Факт поставки товару за Специфікацією № 1 підтверджується видатковою накладною № 422 від 04.11.2020 на суму 26 562 грн підписаною в двосторонньому порядку (арк. с. 14).

Згідно зі Специфікацією № 2 від 12.10.2020 позивач зобов`язався поставити:

- шпали дерев`яні просочена тип 2А ГОСТ 78-2009 просочення ППВ (прогрів паром-холодна ванна) у кількості 50 шт на загальну суму 25 772, 40 грн з ПДВ, в т.ч ПДВ 20 % - 4 295, 40 грн (арк. с. 12).

Факт поставки товару за Специфікацією № 2 підтверджується видатковою накладною № 17 від 04.02.2021 на суму 25 772, 40 грн підписаною в двосторонньому порядку (арк. с. 14).

В Специфікаціях 1, 2 сторони домовилися, що поставка продукції здійснюється на умовах ДДР (склад покупця: м. Дніпро згідно Міжнародних правил інтерпретації комерційних термінів INCOTERMS в редакції 2010 р. Оплата здійснюється не пізніше 60 календарних днів з дати поставки продукції. Поставка здійснюється у термін 14-ти календарних днів з моменту отримання заявки (пункти 1-3 Специфікацій).

У відповідності до умов пункту 3.3 договору позивачем відповідачу були надані видаткові накладні; товарно-транспортні накладні, рахунки (рахунки-фактури).

Відповідач частково сплатив заборгованість за наданні послуги 32 334, 40 грн.

На момент подання позову у відповідача наявна заборгованість у розмірі 20 000 грн.

Зазначені обставини і стали причиною звернення позивача до суду з даним позовом, в якому позивач просить стягнути, крім суми основного боргу у розмірі 20 000 грн, пеню - 17 834, 80 грн, інфляційні втрати - 998, 05 грн та 3 % річних - 299, 18 грн.

Під час розгляду справи відповідач сплатив суму основного боргу у розмірі 20 000 грн, що підтверджується платіжним № 13105 від 09.08.2021.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Щодо правовідносин сторін

Частиною 1 статті 712 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

З огляду на наявний в матеріалах справи договір та обставини справи, між позивачем та відповідачем виникли правовідносини з поставки товару.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України).

Щодо суми боргу

За приписом частини 1 статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Факт прийняття покупцем товару на загальну суму 51 334, 40 грн підтверджується матеріалами справи.

Виходячи зі змісту умов договору, відповідач повинен був оплатити вартість отриманого від позивача товару за накладною № 422 від 04.11.2020 до 04.01.2021 (включно) та накладною № 17 від 04.02.2021 до 05.04.2021 (включно).

Отже, строк виконання відповідачем зобов`язання з оплати за договором є таким, що настав.

Згідно зі статтею 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Положеннями статей 525, 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства тощо. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач 09.08.2021 сплатив суму заборгованості у розмірі 20 000 грн за платіжними дорученнями № 13105 від 09.08.2021.

Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості в сумі 20 000 грн, сплаченої відповідачем після відкриття провадження у справі, підлягають закриттю за відсутністю предмета спору на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України.

Щодо сум інфляційних втрат та 3% річних

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач заявив вимоги про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 293, 19 грн з яких за період з 04.01.2021 по 25.01.2021 в сумі 48, 03 грн, з 06.04.2021 по 08.07.2021 в сумі 199, 12 грн, з 09.07.2021 по 06.08.2021 в сумі 46, 03 грн та інфляційних втрат у розмірі 998, 05 грн за лютий червень 2021 року.

Здійсненням перевірки розрахунку 3% річних судом встановлено, що він виконаний неправильно, а саме при розрахунку позивачем використано неправильні дати початку періодів нарахування на заборгованість за поставлений товару та дати закінчення таких нарахувань.

За приписом частини 5 статті 254 Цивільного кодексу України якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Після здійсненого судом перерахунку 3 % річних за період з 05.01.2021 по 24.01.2021 (04.01.2021 останній день оплати, оскільки 03.01.2021 вихідний день; 25.01.2021 погашення заборгованості) складає 43, 66 грн; за період з 06.04.2021 по 07.07.2021 (08.07.2021 здійснена часткова оплата) складає 197 грн; за період 08.07.2021 по 06.08.2021 складає 49, 32 грн.

Таким чином, позовні вимоги в цій частині позову підлягають частковому задоволенню в розмірі 289, 98 грн. У позовних вимогах про стягнення 3 % річних у розмірі 3, 20 грн слід відмовити.

Щодо стягнення інфляційних втрат, суд зазначає наступне.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція) (п. п. 3.2 п. 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань»).

Тобто, базою для нарахування розміру боргу з урахуванням індексу інфляції є сума основного боргу не обтяжена додатковими нарахуваннями, яка існує на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, а у випадку її часткового погашення - лише залишкова сума основного боргу на останній день місяця, у якому здійснено платіж. Періодом, на який розраховуються інфляційні втрати, є період прострочення, починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція (дефляція).

При цьому, індекс інфляції нараховується не на кожну дату місяця, а в середньому за місяць.

Невиконання грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається за прострочення, що триває повний місяць, поки існує борг, та може бути визначено з урахуванням положень Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» у наступному місяці.

Якщо період прострочення виконання грошового зобов`язання складає неповний місяць, то інфляційна складова враховується або не враховується в залежності від математичного округлення періоду прострочення у неповному місяці.

Перевіривши розрахунок інфляційних втрат, суд встановив, що нарахування здійснено позивачем невірно: в більшому розмірі та застосовано невірний період нарахувань.

Після здійсненого перерахунку інфляційних втрат за період травень червень 2021 на суму заборгованості 25772, 40 грн становить 387, 26 грн, за період липень 2021 на суму заборгованості 20 387, 26 грн (фактична вартість грошей на кінець розрахункового місяця з урахуванням інфляційних процесів) становить 20, 39 грн.

Таким чином, позовні вимоги в цій частині позову підлягають частковому задоволенню в розмірі 407, 65 грн. У позовних вимогах про стягнення інфляційних втрат у розмірі 590, 40 грн слід відмовити.

Щодо нарахування пені

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 8.1 договору передбачено, що за порушення термінів оплати покупець сплачує постачальникові пеню у розмірі 0, 5 % від вартості неоплаченої продукції за кожен день прострочення.

Розмір пені визначений позивачем розрахований у відповідності з вимогами ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" якою, передбачено, що пеня обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується.

З огляду на те, що факт порушення відповідачем своїх зобов`язань зі своєчасної оплати вартості продукції позивачу є доведеним, тобто мало місце порушення відповідачем строків оплати товару, встановлених в договорі, врахувавши те, що в договорі передбачено право позивача на нарахування штрафних санкцій (пені, штрафу), як захід відповідальності за порушення строків виконання зобов`язання, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача пені заявлена позивачем обґрунтована та правомірна.

Однак, здійснивши перерахунок пені, суд зазначає, що він є арифметично невірним, оскільки позивач невраховані положення статті 254 ЦК України.

Після здійсненого судом перерахунку пені за період з 05.01.2021 по 24.01.2021 (04.01.2021 останній день оплати, оскільки 03.01.2021 вихідний день; 25.01.2021 погашення заборгованості) складає 2 656, 20 грн; за період з 06.04.2021 по 07.07.2021 (08.07.2021 здійснена часткова оплата) складає 11 984, 17 грн; за період 08.07.2021 по 06.08.2021 складає 3 000 грн.

Таким чином, позовні вимоги в цій частині позову підлягають частковому задоволенню в розмірі 17 640, 37 грн. У позовних вимогах про стягнення пені у розмірі 194, 48 грн слід відмовити.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Згідно з частиною 2 статті 123 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

За приписом пункту 4 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Таким чином, сплачена позивачем при поданні позовної заяви сума судового збору в розмірі 1 160, 17 грн за вимогою позивача про стягнення боргу в розмірі 20 000 грн, який погашено відповідачем після відкриття провадження у справі, підлягає поверненню позивачеві за ухвалою суду в разі подання ним відповідного клопотання.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача пропорційно задоволеним позовним вимогам у розмірі 1 063, 77 грн.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 165, 178, 233, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства «Дніпроважмаш» (49000, м. Дніпро, вул.. Сухий Острів, буд. 3; ідентифікаційний код 00168076) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Форест-Будекспорт» (50055, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, Нікопольське шосе, буд. 55; ідентифікаційний код) 3% річних у розмірі 289, 98 грн, інфляційні втрати у розмірі 407, 65 грн, пеню у розмірі 17 640, 37 грн та витрати зі сплати судового збору в розмірі 1 063, 77 грн.

Провадження у справі в частині стягнення суми основного боргу в розмірі 20 000 грн закрити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.І. Ярошенко