ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2021 року, м. Херсон, справа № 923/192/21

Господарський суд Херсонської області у складі судді Соловйова К.В., розглянувши у відкритому засіданні справу

за позовом: Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ,

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Херсонрегіонгаз", м. Херсон,

про визнання недійсним одностороннього правочину про припинення зобов`язання зарахування зустрічних однорідних вимог

за участю секретаря судового засідання Рудченко І.О.,

за участю представників сторін:

від позивача: адвокат Піун С.П., довіреність №14-336 від 22.12.2020; свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №609 від 10.02.2012;

від відповідача: не прибув

в с т а н о в и в:

Обґрунтування позову

Правовими підставами позову АТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (позивач) до ТОВ "Херсонрегіонгаз" (відповідач) про визнання недійсним одностороннього правочину про припинення зобов`язання зарахування зустрічних однорідних вимог вказано ст.ст.203, 204, 215, 601, 632 Цивільного та ст.202, 203 Господарського кодексів України, а в якості обставин, якими обґрунтовано позовні вимоги зазначено про безпідставне (за відсутності будь-яких фактичних та юридичних (правових) підстав для цього (зокрема, за постановою Кабінету Міністрів України від 27.02.2019 № 143, що не передбачає таких підстав та, додатково, у відповідності до пунктів зазначеної постанови, які визнано протиправними та нечинними набравшим законної сили рішенням суду)), з власної ініціативи та в односторонньому порядку визначення відповідачем наявності зобов`язання позивача перед відповідачем в сумі 103571309,51грн, а також про заявлення про припинення зобов`язання відповідача зі сплати основного боргу у сумі 103571309,51грн за поставлений та неоплачений природній газ за договором № 18-552-Н від 06.11.2018, що оформлено у вигляді адресованої позивачеві заяви від 13.11.2020 №201113/Ю/02 відповідача про зарахування зустрічних однорідних вимог, при тому, що заборгованість відповідача за природний газ, частина з якої була предметом заліку за вказаною оспорюванню позивачем заявою відповідача стягується натепер позивачем з відповідача в судовому порядку (судова справа № 923/1075/20), тобто, сума, що була заявлена відповідачем до заліку не є безспірною.

За відповіддю на відзив (вх.№2114/21 від 16.03.2021, т.2 а.с.221-223) стверджується про необґрунтованість доводів відзиву, з огляду на наступне:

1) позивач заперечує проти заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог, у зв`язку з чим, звернувся за захистом порушеного права з позовом;

2) позивач не визнає свого обов`язку зі сплати заборгованості, що є предметом правочину про зарахування зустрічних однорідних вимог за заявою відповідача від 13.11.2020 №201113/Ю/02 про зарахування зустрічних однорідних вимог тобто, між сторонами існує неузгодженість щодо наявності зустрічного зобов`язання відтак, відсутня безспірність заявлених однорідних вимог;

3) відповідачем не конкретизовано в чому саме полягає невиконання позивачем постанови Кабінету Міністрів України від 27.02.2019 № 143, що спричинило визначення відповідачем наявності зобов`язання позивача перед відповідачем в сумі 103571309,51грн;

4) зобов`язання сторін за укладеними між ними договорами № 15-809-Н від 30.06.2015, №16-192-Н від 30.12.2015, №16- 486-Н від 28.10.2016, №17-252-Н від 06.04.2017, №17-452-Н від 29.09.2017, №18-352-Н від 12.10.2018, №18-552-Н від 06.11.2018 припинилися належним виконанням цих зобов`язань до прийняття Кабінетом Міністрів України постанови від 27.02.2019 № 143, положеннями якої не передбачено її зворотної дії у часі.

Позиція відповідача

За відзивом (вх.№1833/21 від 05.03.2021) відповідач позов не визнав та просить відмовити в повному обсязі у задоволенні позову, стверджуючи, що зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї з сторін, а також, що з боку позивача не заявлено заперечень, а отже зобов`язання відповідача перед позивачем за договором зменшено на загальну суму 103571309,51грн, яка утворилася внаслідок невиконання позивачем постанови Кабінету Міністрів України від 27.02.2019 № 143.

В судовому засіданні 28.04.2021 представником відповідача стверджувалося, що виникнення заявленої до заліку за оскаржуваною позивачем заявою від 13.11.2020 №201113/Ю/02 суми у розмірі 103571309,51грн, пов`язано з невиконанням позивачем абз.4 пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 27.02.2019 № 143.

Процесуальні дії та рішення суду

Ухвалою суду від 16.02.2021 відкрите провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначене на 17.03.2021, встановлено строки 09.03.2021 відповідачу для надання відзиву на позов, а позивачу - не пізніше 17.03.2021 для надання відповіді на відзив.

Ухвалою суду від 17.03.2021 продовжено строк проведення підготовчого провадження до 17.05.2021 та відкладено підготовче засідання на 28.04.2021. В судовому засіданні 28.04.2021 оголошено перерву до 11-00год. 30.04.2021.

Протокольною ухвалою від 30.04.2021 судом відмовлено за необґрунтованістю в задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі до набрання законної сили судового рішення у справі № 640/3438/21: за недоведенням відповідачем неможливості розгляду даної справи до вирішення справи № 640/3438/21. В судовому засіданні 30.04.2021 оголошено перерву до 10-00год. 17.05.2021.

Ухвалою суду від 17.05.2021 закрито підготовче провадження у справі та призначено її до розгляду по суті на 16.06.2021 о 14-30год. В судовому засіданні 16.06.2021 оголошено перерву до 11-00год. 05.07.2021.

Безпосередньо, підготовче провадження у справі проведене 17.03.2021, 28.04.2021, 30.04.2021, 17.05.2021, а розгляд справи по суті 16.06.2021, 05.07.2021.

Протокольною ухвалою від 05.07.2021 відмовлено, за необґрунтованістю, в задоволенні клопотання відповідача про відкладення судового засідання.

Сторонами дотримано вимоги ч.2 та ч.3 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, щодо подання доказів разом з поданням позовної заяви та відзиву, а тому письмові докази, які подано разом з позовною заявою та відзивом на неї прийнято судом до розгляду. Заяв та клопотань процесуального характеру сторонами не подано.

Після завершення розгляду справи в судовому засіданні 05.07.2021 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Обставини, які встановлено судом

У 2015-2018рр між Товариством з обмеженою відповідальністю "Херсонрегіонгаз" (надалі відповідач), як покупцем, та Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (а в подальшому, Акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (надалі позивач), як продавцем, було укладено низку типових за своєю формою та умовами договорів купівлі-продажу природного газу, а саме:

- договір № 15-809-Н від 30.06.2015 з строком дії в частині реалізації природного газу з дати підписання договору та до 31.12.2015, а в частині проведення розрахунків за газ до повного здійснення розрахунків (Розділ XI договору);

- договір № 16-192-Н від 30.12.2015 з строком дії в частині реалізації природного газу з дати підписання договору та до 30.04.2016 (включно), а в частині проведення розрахунків за газ до повного здійснення розрахунків (пункт 11.1. договору, з урахуванням додаткової угоди № 3 від 31.03.2016);

- договір № 16-486-Н від 28.10.2016, який поширює свою дію на відносини, що фактично склалися між сторонами з 01.10.2016, та з строком дії в частині реалізації природного газу до 31.03.2017 (включно), а в частині проведення розрахунків за газ до повного здійснення розрахунків (пункт 11.1. договору);

- договір № 17-252-Н від 06.04.2017, який поширює свою дію на відносини, що фактично склалися між сторонами з 01.04.2017, та з строком дії в частині реалізації природного газу до 30.09.2017 (включно), а в частині проведення розрахунків за газ до повного здійснення розрахунків (пункт 11.1. договору);

- договір № 17-452-Н від 29.09.2017 з строком дії в частині продажу природного газу з 01.10.2017 та по 30.09.2018 (включно), а в частині проведення розрахунків за газ до повного здійснення розрахунків (пункт 11.1. договору, з урахуванням додаткових угод № 4 від 06.06.2018, № 5 від 06.08.2018, № 6 від 04.09.2018);

- договір № 18-352-Н від 12.10.2018, який поширює свою дію на відносини, що фактично склалися між сторонами з 01.10.2018, та з строком дії в частині продажу природного газу до 31.10.2018 (включно), а в частині проведення розрахунків за газ до повного здійснення розрахунків (пункт 11.1. договору, з урахуванням додаткових угод №/№ 1 та 2 від 26.10.2018);

- договір № 18-552-Н від 06.11.2018, який поширює свою дію на відносини, що фактично склалися між сторонами з 01.11.2018, та з строком дії в частині продажу природного газу до 31.07.2020 (включно), а в частині проведення розрахунків за газ до повного здійснення розрахунків (пункт 11.1. договору, з урахуванням додаткових угод № 1 від 26.11.2018, № 2 від 26.12.2018, № 3 від 21.01.2019, № 4 від 22.02.2019, № 5 від 20.03.2019, № 7 від 23.04.2019, № 8 від 17.05.2019, № 10 від 27.06.2019, № 12 від 22.07.2019, № 13 від 20.08.2019, № 14 від 30.09.2019, № 15 від 21.10.2019, № 16 від 22.11.2019, № 17 від 23.12.2019, № 22 від 30.04.2020, № 25 від 03.07.2020).

На виконання умов вказаних договорів купівлі-продажу природного газу позивач передав, а відповідач, в свою чергу, прийняв протягом періоду з липня 2015 року по липень 2020 року природний газ в загальному обсязі 1110369,48858тис.м3 та загальною вартістю ,91грн., що підтверджено підписаними між сторонами актами приймання-передачі природного газу. Зокрема, обсяг купівлі-продажу (постачання) природного газу за договором №15-809-Н від 30.06.2015 склав 92072,943тис.м3 вартістю 293710632,75грн, за договором №16-192-Н від 30.12.2015 153473,916тис.м3 вартістю 572811423,41грн, за договором №16-486-Н від 28.10.2016 230381,243тис.м3 вартістю ,79грн, за договором №17-252-Н від 06.04.2017 40895,515тис.м3 вартістю 242526762,15грн, за договором №17-452-Н від 29.09.2017 234576,748тис.м3 вартістю ,32грн, за договором №18-352-Н від 12.10.2018 7191,523тис.м3 вартістю 42648608,00грн, за договором № 18-552-Н від 06.11.2018 351777,60058тис.м3 вартістю ,49грн.

Відповідачем сплачено повністю на користь позивача вартість обсягів природного газу, які було отримано відповідачем на підставі договорів №15-809-Н від 30.06.2015, №16-192-Н від 30.12.2015, №16-486-Н від 28.10.2016, №17-252-Н від 06.04.2017, №17-452-Н від 29.09.2017, №18-352-Н від 12.10.2018, а вартість обсягу природного газу, який було отримано відповідачем на підставі договору від 06.11.2018 № 18-552-Н сплачена частково, а саме, в розмірі (в сумі) ,64грн (несплачений залишок вартості газу становить 367317018,85грн), що підтверджується фінансовою та бухгалтерською документацією позивача (обліковими рахунками по договорах, банківськими виписками, реєстрами платежів тощо).

27.02.2019 Кабінетом Міністрів України прийнята постанова № 143 "Питання споживання природного газу", за якою:

- затверджено норми споживання природного газу побутовими споживачами природного газу у разі відсутності лічильників газу (пункт 1 постанови та додаток до неї);

- установлено, що: застосування норм споживання природного побутовими споживачами природного газу у разі відсутності лічильників газу, затверджених пунктом 1 цієї постанови, здійснюється з 09.08.2018 (абз.2 пункту 2); не допускається нарахування та облік заборгованості на особовому рахунку побутового споживача за природний газ, яка виникла у зв`язку з втратою чинності постановами Кабінету Міністрів України від 29.04.2015 № 237 "Про внесення змін до норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників" та від 23.03.2016 № 203 "Про норми споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників" (абз.3 пункту 2); не нараховуються постачальникам природного газу для потреб побутових споживачів заборгованість за природний газ в межах норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.06.1996 № 619, в редакції, що діяла до 01.10.2014, а також штрафні санкції, 3 відсотки річних та інфляційні втрати, нараховані на таку заборгованість (абз.4 пункту 2);

- операторам газорозподільних систем, на яких відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 19.10.2018 № 867 "Про затвердження Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу" покладено спеціальні обов`язки, подавати Міністерству фінансів до 15 числа місяця, що передує місяцю постачання, інформацію стосовно поштової адреси об`єкта газовикористання, дати та номера договору розподілу природного газу, укладеного з побутовим споживачем, персонального коду ідентифікації споживача як суб`єкта ринку природного газу або його точки комерційного обліку для її узагальнення (пункт 3 постанови).

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 03.11.2020 відкрито провадження у справі № 923/1095/20 за позовом АТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" до ТОВ "Херсонрегіонгаз" з вимогами про стягнення 367371028,85грн заборгованості з оплати природного газу за договором від 06.11.2018 №18-552-Н.

Поряд з цим ТОВ "Херсонрегіонгаз" надіслав АТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" заяву від 13.11.2020 №201113/Ю/02 про зарахування зустрічних однорідних вимог наступного змісту;

"Між ТОВ "Херсонрегіонгаз" та НАК "Нафтогаз України" укладено договори купівлі продажу природного газу: № 15-809-Н від 30.06.2015, № 16-192-Н від 30.12.2015, № 16-486-Н від 28.10.2016, № 17-252-Н11 від 16.04.2017, № 17-452-Н від 29.09.2017, № 18-352-Н від 12.10.2018, № 18-552-Н від 06.11.2018 (далі - договір).

Станом на 01.11.2020 загальна сума заборгованості НАК "Нафтогаз України" перед ТОВ "Херсонрегіонгаз" складає 103571309,51грн, яка утворилась внаслідок невиконання НАК "Нафтогаз України" постанови Кабінету Міністрів України від 27.02.2019 № 143 "Питання споживання природного газу":

- за договором № 15-809-Н від 30.06.27,92грн;

- за договором № 16-192-Н від 30.12.23,87грн;

- за договором № 16-486-Н від 28.10.29,49грн;

- за договором № 17-252-Н11 від 16.04.2,48грн;

- за договором № 17-452-Н від 29.09.20,79грн;

- за договором № 18-352-Н від 12.10.2018 520576,45грн;

- за договором № 18-552-Н від 06.11.2018 586539,51грн.

Станом на 01.11.2020 за даними бухгалтерського обліку ТОВ "Херсонрегіонгаз" заборгованість ТОВ "Херсонрегіонгаз" перед НАК "Нафтогаз України" за договором купівлі-продажу природного газу № 18-552-Н від 06.11.2018 складає 367 371 028,85грн.

Отже, зобов`язання ТОВ "Херсонрегіонгаз" перед НАК "Нафтогаз України" за договором купівлі-продажу природного газу №18-552-Н від 06.11.2018 складає 367 371 028,85грн та зобов`язання НАК "Нафтогаз України" перед ТОВ "Херсонрегіонгаз" за договорами складає 103 571 309,51грн, які є зустрічними та однорідними.

Відповідно до ч.1, 2 ст.598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї зі сторін допускається лише у випадках, установлених договором або законом. Відповідно до ч.1,2 ст.601 ЦК України зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї з сторін.

На підставі викладеного та керуючись ст.601 ЦК України заявляємо про часткове зарахування зустрічних однорідних вимог наступним чином:

- зобов`язання ТОВ "Херсонрегіонгаз" перед НАК "Нафтогаз України" за договором купівлі-продажу природного газу № 18-552-Н від 06.11.2018 зменшуються внаслідок часткового зарахування зустрічних однорідних вимог на загальну суму 103 571 309,51грн та становлять 263 799 719,34грн."

Правові норми, що підлягають застосуванню

Відповідно до ч.1-ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. Відповідно до ст.202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Одностороннім правочином є дія однією сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами.

Відповідно до ст.173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінськогосподарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно з ст.174 Господарського кодексу України однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір.

Відповідно до ч.1 ст.193 Господарського кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону та договору. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно з ч.7 ст.193 Господарського кодексу України одностороння відмова від виконання умов договору не допускається

Відповідно до ч.1 ст.203 Господарського кодексу України господарське зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Поряд з цим, відповідно до ст.601 Цивільного та ч.3 ст.203 Господарського кодексів України зобов`язання припиняється, також, зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однією з сторін.

Відповідно до ч.1 ст.203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Відповідно ж до ч.1 ст.215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину сторонами (стороною) вимог зокрема, ч.1 ст.203 Цивільного кодексу України.

Згідно з ч.3 ст.215 Цивільного кодексу України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Відповідно до ч.1 ст.216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

Відповідно до ч.1 ст.631 Цивільного кодексу України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права та виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Оцінка судом встановлених обставин, з урахуванням положень правових норм, що підлягають застосуванню при вирішенні спору

Наявність укладених між сторонами даної справи договорів №15-809-Н від 30.06.2015, №16-192-Н від 30.12.2015, №16- 486-Н від 28.10.2016, №17-252-Н від 06.04.2017, №17-452-Н від 29.09.2017, №18-352-Н від 12.10.2018, № 18-552-Н від 06.11.2018 купівлі-продажу природного газу свідчить на користь виникнення між ними майново-господарських зобов`язань, в силу яких, як-то встановлено за приписами ст.ст.173-175 Господарського кодексу України, одна сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони, а інша управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Зобов`язання сторін даної справи за договорами №15-809-Н від 30.06.2015, №16-192-Н від 30.12.2015, №16- 486-Н від 28.10.2016, №17-252-Н від 06.04.2017, №17-452-Н від 29.09.2017 та №18-352-Н від 12.10.2018 купівлі-продажу природного газу припинилися у відповідності до положень ч.1 ст.203 Господарського кодексу України виконанням, проведеним належним чином (розрахунки за природний газ проведені в повному обсязі згідно з актами приймання-передачі природного газу) до прийняття 27.02.2019 Кабінетом Міністрів України постанови № 143 "Питання споживання природного газу". Докази іншого у справі відсутні (оскільки, зокрема, не надані відповідачем).

За таких обставин проведення будь-яких заліків грошових зобов`язань по вказаних шести договорах купівлі-продажу природного газу по завершенні зазначених в цих договорах (Розділ XI або п.11.1, з урахуванням додаткових угод) строків дії договорів, після припинення зобов`язань сторін за цими договорами виконанням, проведеним належним чином, та на підставі нормативного акту, що прийнятий після завершення строків дії вказаних шести договорів та припинення належним виконанням зобов`язань за цими договорами, а також положення якого (нормативного акту) не передбачають його зворотної дії у часі (безвідносно до висновків суду про встановлення або невстановлення за цим нормативним актом будь-яких зобов`язань АТ "НАК "Нафтогаз України" перед відповідачем ТОВ "Херсонрегіонгаз", серед інших суб`єктів господарюванн), не відповідає положенням ст.601 Цивільного кодексу України, ч.1 ст.203 Господарського кодексу України, з урахуванням положень ч.1 ст.631 Цивільного кодексу України.

Вказане, в свою чергу, є підставою для визнання, в порядку ст.203 та ст.215 Цивільного кодексу України недійсним одностороннього правочину ТОВ"Херсонрегіонгаз" у вигляді заяви від 13.11.2020 № 201113/Ю/02 про зарахування зустрічних однорідних вимог, в частині зарахування за цим правочином вимог ТОВ"Херсонрегіонгаз" до АТ "НАК "Нафтогаз України" за договорами купівлі-продажу природного газу №15-809-Н від 30.06.2015, № 16-192-Н від 30.12.2015, №16-486-Н від 28.10.2016, № 17-252-Н від 06.04.2017, № 17-452-Н від 29.09.2017, № 18-352-Н від 12.10.2018.

Поряд з цим, за абз.4 пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 27.02.2019 №143 наявна вимога, зокрема, не нараховувати постачальникам природного газу для потреб побутових споживачів заборгованість за природний газ в межах норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.06.1996 № 619, в редакції, що діяла до 01.10.2014. Вказана вимога нормативного акту, що встановлює заборону таких нарахувань на майбутнє (протягом дії нормативного акту), об`єктивно зумовлює й обов`язок проведення відповідних коригувань (перерахунків) нарахувань заборгованості за діючими договорами постачальників природного газу для потреб побутових споживачів з АТ "НАК "Нафтогаз України", у якого цими постачальниками закуповується природний газ для потреб населення. Станом на час розгляду даної справи положення абз.4 пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 27.02.2019 № 143 не визнано протиправними та нечинними. Докази іншого у справі відсутні.

Строк дії договору № 18-552-Н від 06.11.2018 купівлі-продажу природного газу в частині здійснення постачання природного газу закінчився 31.07.2020, а в частині проведення розрахунків за природний газ даний договір діє дотепер, оскільки ці розрахунки в повному обсязі не проведено. Тобто, вказаний договір № 18-552-Н від 06.11.2018 на момент прийняття 27.02.2019 Кабінетом Міністрів України постанови №143 "Питання споживання природного газу" діяв, як в частині здійснення постачання природного газу, так і в частині проведення розрахунків за природний газ.

Також, розрахунки за природний газ за договором № 18-552-Н від 06.11.2018 купівлі-продажу природного газу не було завершено на час вчинення відповідачем одностороннього правочину у вигляді заяви від 13.11.2020 № 201113/Ю/02 відповідача до позивача про зарахування зустрічних однорідних вимог в сумі 103571309,51грн.

Вимоги, які можуть підлягати зарахуванню, мають відповідати таким умовам: 1) бути зустрічними (кредитор за одним зобов`язанням є боржником за іншим, а боржник за першим зобов`язанням є кредитором за другим); 2) бути однорідними, тобто вони повинні бути однорідними у розумінні їх матеріального змісту, тобто мати однорідний предмет; 3) строк виконання щодо таких вимог настав, не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги. Доказів того, що вимоги до зарахування в сумі 586539,51грн за договором № 18-552-Н від 06.11.2018 купівлі-продажу природного газу згідно з заявою від 13.11.2020 № 201113/Ю/02 відповідача не відповідають за своєю природою (характером) зазначеним вимогам щодо зустрічності, однорідності та строковості, суду не надано.

Твердження позивача, АТ "НАК "Нафтогаз України", про відсутність безспірності стосовно вимог до зарахування в сумі 103571309,51грн згідно з заявою від 13.11.2020 №201113/Ю/02 відповідача (зокрема, в сумі 586539,51грн за договором № 18-552-Н від 06.11.2018 купівлі-продажу природного газу), що обґрунтовано розглядом судом господарської справи № 923/1095/20 за позовом АТ "НАК "Нафтогаз України" до ТОВ"Херсонрегіонгаз" з вимогами про стягнення 367317028,85грн заборгованості за договором № 18-552-Н від 06.11.2018 судом відхиляються та, відповідно, не приймаються до уваги, оскільки, за оцінкою суду, власне лише наявність зазначеного позову у справі №923/1095/20 не є достатнім доказом існування між АТ "НАК "Нафтогаз України" та ТОВ"Херсонрегіонгаз" спору щодо коригування розрахунків за природний газ по діючих договорах, в контексті положень абз.4 пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 27.02.2019 № 143.

Твердження позивача, АТ "НАК "Нафтогаз України", про відсутність безспірності стосовно вимог до зарахування в сумі 103571309,51грн згідно з заявою від 13.11.2020 №201113/Ю/02 відповідача (зокрема, в сумі 586539,51грн за договором № 18-552-Н від 06.11.2018 купівлі-продажу природного газу), що обґрунтовано розглядом судом даної справи № 923/192/21 за позовом АТ "НАК "Нафтогаз України" до ТОВ "Херсонрегіонгаз" з вимогами про визнання недійсним одностороннього правочину про припинення зобов`язання зарахування зустрічних однорідних вимог судом відхиляються та, відповідно, не приймаються до уваги, оскільки, саме, на дату вчинення відповідачем одностороннього правочину у вигляді вказаної заяви від 13.11.2020 № 201113/Ю/02 спір, пов`язаний з проведенням такого правочину або ж стосовно оскарження АТ "НАК "Нафтогаз України" положень абз.4 пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 27.02.2019 №143 був відсутній (відповідний адміністративний позов був поданий АТ"НАК "Нафтогаз України" до суду лише у 2021 році (адміністративна справа №640/3438)). Докази іншого у справі відсутні.

Висновки суду

За вказаних встановлених судом фактичних обставин та на підставі наведених правових норм, позовні вимоги підлягають задоволенню в частині визнання недійсним одностороннього правочину стосовно (в частині) зарахування за цим правочином зустрічних однорідних вимог по шести з семи договорів. Це договори №15-809-Н від 30.06.2015, №16-192-Н від 30.12.2015, №16-486-Н від 28.10.2016, №17-252-Н від 06.04.2017, №17-452-Н від 29.09.2017, №18-352-Н від 12.10.2018. В решті позовних вимог має бути відмовлено.

Розподіл судових витрат

Судовими витратами у справі є витрати позивача на сплату судового збору за подання позовної заяви за платіжним дорученням від 22.01.2021 № в сумі 2270грн.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.129 Господарського процесуального кодексу України, а саме "у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог".

Даний позов є позовом немайнового характеру. За висновків суду про наявність підстав для визнання недійсним одностороннього правочину в частині зарахування за цим правочином зустрічних однорідних вимог по шести з семи договорів, 1945,71грн судового збору, що становить шість сьомих від 2270грн підлягають стягненню з відповідача, а інші відносяться на позивача. 1945,71грн = (2270грн/6) х 7

Керуючись ст.ст.238, 240 Господарського процесуального кодексу України суд, -

в и р і ш и в:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Визнати недійсним односторонній правочин Товариства з обмеженою відповідальністю "Херсонрегіонгаз" (місцезнаходження: 73025, м.Херсон, вул.Михайлівська, буд.18; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 39500143) заяву від 13.11.2020 № 201113/Ю/02 про зарахування зустрічних однорідних вимог, в частині зарахування за цим правочином вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Херсонрегіонгаз" до Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (місцезнаходження: 01601, м. Київ, вул. Б.Хмельницького,6; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 20077720) за договорами на купівлю-продаж (купівлі-продажу) природного газу № 15-809-Н від 30.06.2015, № 16-192-Н від 30.12.2015, № 16-486-Н від 28.10.2016, № 17-252-Н від 06.04.2017, № 17-452-Н від 29.09.2017, № 18-352-Н від 12.10.2018.

3. Відмовити в задоволенні позову в іншій частині позовних вимог.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Херсонрегіонгаз" (місцезнаходження: 73025, м. Херсон, вул. Михайлівська, буд.18; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 39500143) на користь Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (місцезнаходження: 01601, м.Київ, вул. Б.Хмельницького,6; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 20077720) 1945,71грн компенсації на сплату судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 13.10.2021

Суддя К.В. Соловйов