РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

11.10.2021Справа № 910/8562/21
Господарський суд міста Києва у складі судді Грєхової О.А., за участю секретаря судового засідання Коверги П.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали господарської справи

за позовом Комунального автотранспортного підприємства № 273904 КАТП-273904

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Експрес-Буд"

про стягнення заборгованості в розмірі 250 565,17 грн.

Представники сторін:

від позивача: Лисяний В.В., довіреність б/н від 14.06.2021;

від відповідача: не з`явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне автотранспортне підприємство № 273904 КАТП-273904 звернулось до Господарського суду міста Києва із позовними вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю «Експрес-Буд» про стягнення заборгованості в розмірі 250 565,17 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань за Договором про надання послуг № 171116 від 17.11.2016, в частині здійснення розрахунків.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.05.2021 судом залишено позовну заяву без руху, встановлено строк для усунення недоліків позовної заяви - протягом десяти днів з дня вручення ухвали суду та спосіб їх усунення.

15.06.2021 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва надійшла заява позивача про усунення недоліків.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.06.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче судове засідання призначено на 26.07.2021.

У судове засідання 26.07.2021 представники сторін не з`явились.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.07.2021 підготовче судове засідання відкладено на 09.08.2021.

У судове засідання 09.08.2021 представник позивача з`явився, представник відповідача не з`явився.

За результатами судового засідання судом постановлено ухвалу про продовження строку підготовчого провадження у справі №910/8562/21 на 30 днів та про відкладення підготовчого засідання на 20.09.2021, яку занесено до протоколу судового засідання.

25.08.2021 представником позивача подано клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

У судове засідання 20.09.2021 представник позивача з`явився, представник відповідача не з`явився.

За результатами підготовчого засідання, призначеного на 20.09.2021, судом постановлено протокольну ухвалу про закриття підготовчого засідання та призначено справу до судового розгляду по суті на 11.10.2021.

11.10.2021 представником позивача подано клопотання про долучення документів до матеріалів справи

У судове засідання 11.10.2021 представник позивача з`явився, представник відповідача не з`явився.

З метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвали суду були направлені судом рекомендованими листами з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, однак були повернуті відділом поштового зв`язку до суду з поміткою «адресат відсутній».

Відповідно до ч. 7 ст. 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Враховуючи наведене, оскільки відповідачем не повідомлено суд про зміну місцезнаходження та не забезпечено внесення відповідних змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, суд дійшов висновку, що в силу положень пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України день складення підприємством поштового зв`язку повідомлення про неможливість вручення поштового відправлення, вважається днем вручення відповідачу ухвал Господарського суду міста Києва.

Згідно з ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Згідно з ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

При цьому, за приписами ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Зважаючи на викладене, оскільки неявка представника відповідача не перешкоджає всебічному, повному та об`єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

На виконання вимог ст. 223 Господарського процесуального кодексу України складено протоколи судових засідань, які долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 219 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

У судовому засіданні 11.10.2021 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

17 листопада 2016 року між Комунальним автотранспортним підприємством № 273904 КАТП-273904 (далі - виконавець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Експрес-Буд» (далі - замовник, відповідач) укладено Договір про надання послуг № 171116 (далі - Договір), за умовами якого виконавець зобов`язується за дорученням замовника надавати замовникові послуги дорожньої техніки (далі - послуги), а замовник зобов`язується прийняти і оплатити вказані послуги.

Послуги надаються виконавцем з використанням дорожньої техніки згідно додатку до Договору № 1, в повністю справному технічному стані з екіпажем виконавця (п. 1.2 Договору).

Відповідно до п. 2.1 Договору порядок, обсяги, строки початку й закінчення надання і отримання послуг, вид і кількість техніки, необхідної для надання послуг, визначаються замовником у відповідних замовленнях, що складаються у довільній формі та доводяться до відома виконавця не пізніше ніж за 2 доби вказаного у них моменту початку надання послуг у письмовій формі, факсимільним або телефонним зв`язком уповноваженим представником замовника і є невід`ємною частиною Договору.

Згідно з п. 2.2 Договору замовлення від замовника виконавцем приймаються за номерами 257-20-05, 257-37-14 (ф).

Пунктами 3.1.1, 3.1.4 Договору визначено, що виконавець зобов`язаний своєчасно та якісно надавати послуги зазначені в п. 1.1 цього Договору; оформлювати і передавати замовникові документацію на оформлення наданих послуг, передбачену чинним законодавством та цим Договором.

В свою чергу п. 3.2.1 Договору визначено, що замовник зобов`язаний здійснювати прийняття та оплату послуг, в т.ч. понаднормове надання послуг на умовах і в порядку, визначених цим Договором та діючим законодавством України.

У відповідності до п. 4.2 Договору розцінки вартості роботи техніки визначені сторонами у Додатку № 1, що є невід`ємною частиною даного Договору, та можуть здійснюватись у зв`язку зі зміною цін на заробітну плату, запасні частини, інші витратні матеріали тощо, шляхом внесення відповідних змін до Договору.

Згідно з п. 4.3 Договору вартість наданих послуг, що підлягають оплаті замовником, щомісячно визначається виконавцем на підставі підписаної уповноваженими представниками замовника первинної документації (замовлення, талони замовника, змінні рапорти тощо) шляхом оформлення Акту про надані послуги, що надаються замовнику у двох примірниках у останній день місяця, в якому такі послуги були надані.

Замовник зобов`язаний перевірити та підписати отриманий від виконавця Акт про надані послуги в строк до 5-го числа місяця, наступного за місяцем фактичного надання послуг, та повернути один примірник підписаного Акту виконавцю (п. 4.4 Договору).

Відповідно до п. 4.5 Договору за наявності зауважень щодо отриманого Акту про надані послуги замовник зобов`язаний надати виконавцю їх перелік та погодити із виконавцем строки їх усунення. У випадку відсутності до 5-го числа місяця, наступного за місяцем фактичного надання послуг, підписаного замовником Акту про надані послуги або переліку зауважень до нього - надані послуги, пред`явлені виконавцем до прийняття вважаються прийнятими замовником в повному обсязі та підлягають оплаті у встановлені Договором терміни.

За умовами п. 4.6 Договору замовник зобов`язаний оплатити вартість послуг, у розмірі, визначеному Актом про надані послуги відповідно до пунктів 4.3-3.5 цього Договору, безготівковим платежем на поточний рахунок виконавця, в національній валюті України до 7-го числа місяця, наступного за місяцем фактичного надання послуг.

Даний Договір набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками та скріплення печатками сторін і діє до 31.12.2017, а у частині взаєморозрахунків між сторонами - до повного їх завершення (п. 7.1 Договору в редакції Додаткової угоди № 1 від 30.12.2016).

Додатковою угодою № 3 від 29.09.2017 до Договору сторони, відповідно до п. 4.2, п. 8.1 Договору домовились змінити Додаток № 1 до договору та викласти його у новій редакції.

Додатком № 1 до Додаткової угоди № 3 від 29.09.2017 до Договору сторонами узгоджено Тарифи на послуги дорожньої техніки з 01.10.2017.

Як зазначає позивач, ним було належним чином виконано взяті на себе зобов`язання за Договором, однак відповідач за надані послуги у повному обсязі не розрахувався, в зв`язку з чим, станом на день складання позовної заяви, за відповідачем обліковується заборгованість в розмірі 164 291,21 грн.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, договір є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків. Цивільні права і обов`язки виникають як з передбачених законом договорів, так і з договорів, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічні положення містяться і в Господарському кодексі України. Так, відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договорів, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Приписами ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України встановлено, що в силу зобов`язання одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За своєю правовою природою укладений між сторонами договір є договором про надання послуг.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем взяті на себе зобов`язання з надання послуг дорожньою технікою замовнику виконані на загальну суму 221 465,71 грн., що підтверджується наявними у справі копіями талонів замовника (типової форми 1-ТЗ, затвердженої наказом Мінтрансу, Мінстату України № 488/346 від 29.12.1995 року).

Також, як вбачається з матеріалів справи, позивачем направлено відповідачу на узгодження Акт надання послуг № 846 від 30.11.2017 на суму 221 465,71 грн., який відповідачем не підписано, водночас, і зауважень щодо обсягу та вартості наданих послуг відповідачем не надано, доказів протилежного матеріали справи не містять, в зв`язку з чим, в силу п. 4.5 Договору, послуги на суму 221 465,71 грн. вважаються прийнятими замовником в повному обсязі та підлягають оплаті у встановлені Договором терміни.

Суд зазначає, що згідно з договором про надання послуг важливим є не сам результат, а дії, які до нього призвели. З урахуванням наведених особливостей слід зазначити, що стаття 177 Цивільного кодексу України серед переліку об`єктів цивільних прав розглядає послугу як самостійний об`єкт, при цьому її характерною особливістю, на відміну від результатів робіт, є те, що послуга споживається замовником у процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності виконавцем. Тобто, характерною ознакою послуги є відсутність результату майнового характеру, невіддільність від джерела або від одержувача та синхронність надання й одержання послуги.

Таким чином, матеріали справи не містять, а відповідачем не надано належних та допустимих доказів в підтвердження надання позивачем послуг неналежної якості та у менших об`ємах.

Отже, суд приходить до висновку, що послуги є такими, що надані позивачем та прийняті відповідачем без зауважень.

Згідно з ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За умовами п. 4.6 Договору замовник зобов`язаний оплатити вартість послуг, у розмірі, визначеному Актом про надані послуги відповідно до пунктів 4.3-3.5 цього Договору, безготівковим платежем на поточний рахунок виконавця, в національній валюті України до 7-го числа місяця, наступного за місяцем фактичного надання послуг.

Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Доказів на підтвердження сплати заборгованості за отримані послуги, в тому числі станом на час розгляду справи в суді, до матеріалів справи не надано.

Таким чином, відповідач, в порушення взятих на себе зобов`язань за Договором, оплату отриманих послуг у повному обсязі не здійснив, у зв`язку з чим, за відповідачем обліковується заборгованість в розмірі 164 291,21 грн.

Згідно частини 1 статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Пунктом 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Порушенням зобов`язання, у відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 614 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлене договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

З урахуванням вищевикладеного, враховуючи, що факт надання позивачем відповідачу узгоджених послуг та факт порушення відповідачем своїх договірних зобов`язань в частині своєчасної та повної оплати отриманих послуг підтверджений матеріалами справи і не спростований відповідачем, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення основного боргу в сумі 164 291,21 грн.

Також у зв`язку з порушенням відповідачем взятих на себе зобов`язань за Договором, позивачем нараховано та заявлено до стягнення пеню в розмірі 26 372,09 грн., 3% річних в розмірі 16 825,00 грн. та інфляційні втрати в розмірі 43 076,87 грн.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки.

Згідно зі ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч. 1 ст. 550 Цивільного кодексу України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

Частиною 2 ст. 551 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Суб`єктами права застосування штрафних санкцій є учасники відносин у сфері господарювання, зазначені у статті 2 цього Кодексу.

Згідно з п. 5.1 Договору у випадку порушення строків оплати, визначених цим Договором, замовник сплачує на користь виконавця пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період прострочення, від загальної вартості послуг, визначеної Актом про надані послуги відповідно до пунктів 4.3-4.5 цього Договору, за кожен день прострочення.

Здійснивши перерахунок заявленого до стягнення розміру пені, судом встановлено, що стягненню підлягає пеня в розмірі 26 372,09 грн.

Статтею 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Здійснивши перерахунок заявлених до стягнення 3% річних та інфляційних втрат за заявлений позивачем період, судом встановлено, що стягненню з відповідача підлягають 3% річних в розмірі 16 825,00 грн. та інфляційні втрати в розмірі 43 076,87 грн.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач під час розгляду справи не надав суду жодних доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги та свідчили про виконання взятих на себе зобов`язань за Договором в частині оплати отриманих послуг.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з покладенням судового збору на відповідача в порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 236 - 240 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Експрес-Буд" (02218, м. Київ, вул. Райдужна, 13А, оф. 201; ідентифікаційний код: 33884250) на користь Комунального автотранспортного підприємства № 273904 КАТП-273904 (03066, м. Київ, вул. Охтирська, 8; ідентифікаційний код: 05433011) заборгованість в розмірі 164 291 (сто шістдесят чотири тисячі двісті дев`яносто одна) грн. 21 коп., пеню в розмірі 26 372 (двадцять шість тисяч триста сімдесят дві) грн. 09 коп., 3% річних в розмірі 16 825 (шістнадцять тисяч вісімсот двадцять п`ять) грн. 00 коп., інфляційні втрати в розмірі 43 076 (сорок три тисячі сімдесят шість) грн. 87 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 758 (три тисячі сімсот п`ятдесят вісім) грн. 48 коп.

3. Після набрання рішенням Господарського суду міста Києва законної сили видати відповідний наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 19.10.2021.

Суддя О.А. Грєхова