ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.10.2021 справа № 914/1697/21
За позовом: Львівського міського центру зайнятості, м.Львів,

до відповідача: Військової частини НОМЕР_1 , м. Львів,

про: стягнення.

Суддя І. Б. Козак
При секретарі Г.Гелеш
Представники сторін:
Позивач: не з`явився,

Відповідач: Хиря В.В. представник.

На розгляд Господарського суду Львівської області Львівським міським центром зайнятості подано позов до Військової частини НОМЕР_1 про стягнення допомоги по безробіттю.

Ухвалою суду від 08.07.2021 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та підготовче судове засідання призначено на 03.08.2021. 28.09.2021 закрито підготовче провадження, розгляд справи призначено на 12.10.2021.

Правова позиція позивача.
У судове засідання 12.10.2021 представник позивача не з`явився. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що ОСОБА_1 будучи звільненим 10.05.2017 року з Військової частини НОМЕР_2 зареєструвався 01.06.2017 року у Львівському міському центрі зайнятості з метою пошуку роботи. Відповідно до наказу Львівського міського центру зайнятості ОСОБА_1 було надано статус безробітного з 01.06.2017р. і було призначено допомогу з безробіття з 08.06.2017 року та розпочато з 08.06.2017 року виплату допомоги з безробіття відповідно до п.п.1,3,4 ст.22 та п.1 ст.23 Закону України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття. Наказом ЛМЦЗ від 15.02.2018 року №НТ180215 припинено реєстрацію безробітного ОСОБА_1 у зв`язку із поданням ним заяви про припинення реєстрації як безробітного з 15.02.2018року. Допомога по безробіттю ОСОБА_1 була виплачена з 08.06.2017 року по 14.02.2018 року в сумі 46 466,68 грн. Львівським міським центром зайнятості 02.04.2021 позивачем скеровано Військовій частині НОМЕР_2 повідомлення про повернення коштів в сумі 46 466,68 грн. у зв`язку із поновленням на роботі ОСОБА_1 , яке залишено без задоволення. Відповідно до наказу Адміністрації Держприкордонслужби України від 01.06.2020 №52 «Про припинення діяльності військової частини НОМЕР_2 у результаті реорганізації» припинити діяльність Військової частини НОМЕР_2 в результаті реорганізації шляхом приєднання до Військової частини НОМЕР_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , яку визначити правонаступником військової частини НОМЕР_2 . Згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб -підприємців та громадських формувань, діяльність військової частини НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) припинено у зв`язку із реорганізацією 29.03.2021 року. Згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб -підприємців та громадських формувань, Військова частина НОМЕР_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 є правонаступником Військової частини НОМЕР_2 код ЄДРПОУ НОМЕР_5 і саме з відповідача позивач просить стягнути заявлену суму.

Попередній розрахунок судових витрат:
-2270,00 грн- сплачений судовий збір.

Правова позиція відповідача.
Відповідач у судове засідання 12.10.2021 з`явився проти позову заперечив з підстав, викладених у відзиві на позов, що був поданий у судовому засіданні 03.08.2021. Зокрема, зазначив, що наказом начальника 93 прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 22.06.2018 скасовано підпункт 7.2 пункту 7 наказу начальника 93 прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 05.06.2017 №83-ос щодо звільнення старшого прапорщика ОСОБА_1 . На думку відповідача, ОСОБА_2 не повідомив Львівський міський центр зайнятості про поновлення його на роботі. Крім того, 01.06.2020 Адміністрацією Державної прикордонної служби України було видано наказ №52 «Про припинення діяльності Військової частини НОМЕР_2 у результаті реорганізації», правонаступником визначено Військову частину НОМЕР_1 . Військова частина НОМЕР_2 знаходилася у стані припинення з 02.06.2020, строк для заявлення вимог кредиторів 14.08.2020. Оскільки в цей строк позивач свої вимоги не заявив, у Передавальному акту ВЧ НОМЕР_2 до правонаступника такі вимоги відсутні, ліквідаційною комісією такі вимоги не розглядалися та не вносилися до ліквідаційного балансу, а тому вимога позивача про стягнення коштів з відповідача заявлена після встановленого строку та задоволенню не підлягає. Просив відмовити у задоволенні позову повністю.

Обставини справи.
ОСОБА_1 з 16.12.2014 року по 05.05.2017 року проходив військову службу у Державній прикордонній службі України. З 14.11.2011 по 05.05.2017 року проходив службу у ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_2 ), перебуваючи на посаді інспектора прикордонної служби-майстра 1 відділення інспекторів прикордонної служби Смільниця ІІ категорії (тип Б) Мостиського (93) прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України.

Наказом начальника Мостиського (93) прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України №161 від 5 травня 2017 року про результати службового розслідування, на ОСОБА_1 накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з військової служби за службовою невідповідністю.

Наказом Мостиського (93) прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України №83-ос від 5 травня 2017 року звільнено в запас Збройних Сил України старшого прапорщика ОСОБА_1, інспектора прикордонної служби -майстра 1 відділення інспекторів прикордонної служби Смільниця ІІ категорії (тип Б) за статтею 26 частини 6 підпункту «е» (через службову невідповідність) (із застосуванням частини 8)

Наказом начальника Мостиського (93) прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України №83-ос від 10 травня 2017 року позивача виключено із списків особового складу загону та знято з усіх видів забезпечення з 10.05.2017р.

ОСОБА_1 , будучи звільненим 10.05.2017 року з Військової частини НОМЕР_2 , зареєструвався 01.06.2017 року у Львівському міському центрі зайнятості з метою пошуку роботи.

Відповідно до наказу Львівського міського центру зайнятості ОСОБА_1 було надано статус безробітного з 01.06.2017р. і було призначено допомогу з безробіття з 08.06.2017 року та розпочато з 08.06.2017 року виплату допомоги з безробіття відповідно до п.п.1,3,4 ст.22 та п.1 ст.23 Закону України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 11.12.2017 позовну заяву ОСОБА_1 задоволено повністю: визнано протиправними та скасувано наказ начальника Мостиського (93) прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України №161 від 5 травня 2017 року про результати службового розслідування, в частині накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з військової служби за службовою невідповідністю ОСОБА_1 ; наказ начальника Мостиського (93) прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України №83-ос від 5 травня 2017 року в частині, що його стосується; наказ начальника Мостиського (93) прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України №85-ос від 5 травня 2017 року в частині, що його стосується; поновлено на посаді інспектора прикордонної служби майстра 1 відділення інспекторів прикордонної служби Смільниця ІІ категорії (тип Б) Мостиського (93) прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України з 06.05.2017 року та стягнуто грошового забезпечення за час перебування у вимушеному прогулі.

Наказом ЛМЦЗ від 15.02.2018 року №НТ180215 припинено реєстрацію безробітного ОСОБА_1 у зв`язку із поданням ним заяви про припинення реєстрації як безробітного з 15.02.20218 року. Допомога по безробіттю ОСОБА_1 була виплачена з 08.06.2017 року по 14.02.2018 року в сумі 46 466,68 грн.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 18.04.2018 у залишено без змін рішення суду І інстанції у справі №813/2013/17.

Постановою Касаційного адміністративного суду від 16.10.2020 залишено без змін рішення суду І та апеляційної інстанцій у справі №813/2013/17.

29.01.2021 року позивачем отримано інформацію про припинення ОСОБА_1 11.11.2018 року трудових відносин згідно п.5 ст.36 КЗпП України у Військовій частині НОМЕР_2 та з`ясовано, що ОСОБА_1 поновлено на роботі на посаді інспектора прикордонної служби майстра 1 відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби ІНФОРМАЦІЯ_2 з 10.05.2017 року згідно наказу від 22.06.2018 року №168-ос на підставі постанови Львівського окружного адміністративного суду від 11.12.2017 року у справі №813/2013/17, постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 18.04.2018 року №876/906/18.

Львівським міським центром зайнятості 02.04.2021 року скеровано Військовій частині НОМЕР_2 повідомлення про повернення коштів в сумі 46 466,68 грн. у зв`язку із поновленням на роботі ОСОБА_1 , яке залишено без задоволення.

Станом на дату подання позову Військовою частиною НОМЕР_2 кошти в сумі 46 466,68 грн. не повернуті.

Відповідно до наказу Адміністрації Держприкордонслужби України від 01.06.2020 №52 «Про припинення діяльності військової частини НОМЕР_2 у результаті реорганізації» припинити діяльність Військової частини НОМЕР_2 в результаті реорганізації шляхом приєднання до Військової частини НОМЕР_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , яку визначити правонаступником військової частини НОМЕР_2 .

Згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб -підприємців та громадських формувань, діяльність військової частини НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) припинено у зв`язку із реорганізацією 29.03.2021 року.

Згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб -підприємців та громадських формувань, Військова частина НОМЕР_1 , є правонаступником Військової частини НОМЕР_2 код ЄДРПОУ НОМЕР_5 .

Оцінка суду.
Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події.

Згідно ст.4 Цивільного кодексу України актами цивільного законодавства є також інші закони України, які прийняті відповідно до Конституції України.

Також суд зауважує, що відповідно до частини 1 статті 104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Згідно зі статтею 106 Цивільного кодексу України злиття, поділ та перетворення юридичної особи здійснюються за рішенням його учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, а у випадках, передбачених законом, - за рішенням суду або відповідних органів державної влади.

У частині 2 статті 107 Цивільного кодексу України унормовано, що в разі реорганізації юридичної особи шляхом приєднання складається передавальний акт, який має містити положення про правонаступництво щодо всіх зобов`язань юридичної особи, що припиняється, стосовно всіх її кредиторів та боржників, включаючи зобов`язання, які оспорюються (постанова Великої Палати Верховного Суду від 14.03.2018 у справі № 910/23312/14).

Аналогічні дії зі складання передавального акту з огляду на зміст статті 107 Цивільного кодексу України підлягають вчиненню у разі реорганізації юридичної особи шляхом злиття, перетворення.

За змістом частини 5 статті 104 Цивільного кодексу України юридична особа є такою, що припинилася, з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення юридичної особи.

Згідно із пунктом 14 частини 3 статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань містяться, зокрема, такі відомості щодо юридичної особи: дані про юридичних осіб, правонаступником яких є зареєстрована юридична особа та дані про юридичних осіб-правонаступників.

Відповідно до частини 7 статті 4 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" у разі приєднання юридичних осіб здійснюється державна реєстрація припинення юридичних осіб, що припиняються у результаті приєднання, та державна реєстрація змін до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі, щодо правонаступництва юридичної особи, до якої приєднуються. Приєднання вважається завершеним з дати державної реєстрації змін до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі, щодо правонаступництва юридичної особи, до якої приєднуються (аналогічних висновків щодо моменту завершення приєднання юридичної особи дотримується Верховний Суд у складі Касаційного господарського суду у постанові від 15.03.2018 у справі № 903/376/17).

Системний аналіз наведеного вище у своїй сукупності свідчить, що правонаступництво в майнових приватних правовідносинах здійснюється на підставі передавального акту (частина 2 статті 107 ЦК України). При цьому юридична особа є припиненою з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення юридичної особи.

Відповідний правовий висновок зроблено Верховним Судом у складі Касаційного господарського суду у постанові від 09.09.2019 у справі № 916/376/15-г.

Аналізуючи матеріали справи, суд констатує, що позивачем не подано доказів переходу обов`язку виплатити відшкодування (спірну суму) від Військової частини НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) до Військової частини НОМЕР_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 . Крім того, відповідач зауважив, що в передавальному акті відсутня графа про обов`язок виплатити страхове відшкодування ОСОБА_3 . Строк пред`явлення кредиторських вимог до Військової частини НОМЕР_2 14.08.2020.

Із відповіді на відзив (вх.18552/21 від 10.08.2021) випливає, що вимога позивача про стягнення спірної суми з ліквідованої військової частини не могла бути пред`явлена у строк до 14.08.2020, оскільки стала відомою позивачу лише 29.01.2021 в результаті звірки з даними Пенсійного фонду України, тобто майже через пів року після ліквідації ВЧ НОМЕР_2 .

Підсумовуючи наведене, суд зазначає, що у нового правонаступника Військова частина НОМЕР_1 , , що є відповідачем у цій справі, відсутній обов`язок відшкодовувати виплачені позивачем ОСОБА_3 страхові виплати внаслідок безробіття, оскільки такий обовязок відповідачу не був переданий Передавальним актом при ліквідації попереднього роботодавця. Зазначене є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог повністю.

Судові витрати.
Щодо стягнення судових витрат, то сплачений позивачем судовий збір в силу вимог ст. 129 ГПК України залишається за позивачем.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 129, 219-221, 238-240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:
1. В задоволенні позову відмовити повністю.

2. Судові витрати залишити за позивачем.

3. Відповідно до ч. 1 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

4. Апеляційну скаргу на рішення суду можна подати в порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України.

5. Інформацію у справі, яка розглядається, можна отримати за такою веб-адресою: http://lv.arbitr.gov.ua.

Повний текст рішення складено та підписано 21.10.2021.

Суддя І.Б. Козак