ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.10.2021 р. Справа № 917/1209/21

Суддя господарського суду Полтавської області Білоусов С. М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали

за позовною заявою Публічного акціонерного товариства "Укрнафта", провулок Нестерівський, 5/3, м. Київ, 04053, в особі Нафтогазовидобувного управління "Полтаванафтогаз", 36000, м. Полтава, вул. Монастирська, 12,

до Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма "Професіонал", вул. Коломацька, буд. 1-А, с. Ковалівка, Полтавський район, Полтавська область, 38701,

про повернення безпідставно набутого майна

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Укрнафта" в особі Нафтогазовидобувного управління "Полтаванафтогаз" звернулося до господарського суду Полтавської області з позовною заявою від 23.07.2021 року № 80/пз (вх. № 1333/21 від 26.07.2021 року) до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма "Професіонал" про стягнення безпідставно набутих коштів в розмірі 941 854,31 грн.

Згідно з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.07.2021 року даний позов був переданий на розгляд судді Білоусову С.М.

Позовну заяву обґрунтовано тим, що сторони перебували у договірних відносинах, проте, відповідач взяті на себе зобов`язання за договором підряду № 11/04/1492-р від 18.11.2019 року не виконав, авансовий платіж на вимогу замовника не повернув.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 02.08.2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 917/1209/21, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).

Відповідно до ч. 5 ст. 176 ГПК України, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Ухвала суду від 02.08.2021 року, яка направлялися за адресою місцезнаходження відповідача згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, повернулася до місцевого господарського суду 30.08.2021 року (вх. № 16804) з відміткою поштового відділення "адресат відсутній за вказаною адресою".

Суд зазначає, що згідно ч. 7 ст. 120 ГПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала надсилається учасникам судового процесу за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

За визначенням п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

До повноважень господарських судів не віднесено з`ясування фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій, тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи. Примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв`язку з позначками "адресат вибув", "адресат відсутній" і т. п., з урахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання господарським судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 07.06.2018 року у справі №910/177797/17.

За даних обставин, суд дійшов висновку, що повернення судового рішення із проставленням у поштовому повідомленні відмітки "адресат відсутній за вказаною адресою", є підтвердженням відсутності особи - адресата за адресою, а отже, день проставлення такої відмітки в поштовому повідомленні, слід вважати днем вручення судового рішення в порядку, п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України.

Відповідач відзив на позов чи будь-яких інших заяв чи клопотання суду не подав.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

За таких обставин, приймаючи до уваги, що відповідач не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Під час розгляду справи по суті судом були досліджені всі письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 233 ГПК України дане рішення прийнято, складено та підписано в нарадчій кімнаті.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши всі наявні у справі докази, суд встановив наступне.

18.11.2019 року між Публічним акціонерним товариством "Укрнафта" (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма "Професіонал" (підрядник) було укладено договір підряду № 11/04/1492-р за умовами якого підрядник зобов`язався на свій ризик виконати вказані в пункті 1.2. договору роботи за завданням замовника, а замовник зобов`язався прийняти та оплатити такі роботи.

Згідно з п. 1.2. договору найменування робіт "Поточний ремонт системи зовнішнього освітлення з влаштуванням світильників ЛЕД на технологічних площадках НГВУ "Полтаванафтогаз", перелік об`єктів, вартість та об`єми робіт визначені в додатках до цього Договору. Замовником виступає НГВУ "Полтаванафтогаз" ПАТ "Укрнафта".

За умовами п. 2.1. договору загальна вартість робіт становить 196 5751,22 грн. у тому числі ПДВ 327 625,20 грн.

Відповідно до п. 2.5 договору оплата вартості робіт здійснюється після отримання замовником примірника належним чином підписаного сторонами оригіналу договору у такому порядку:

- передплата у розмірі 70% від вартості сировини та матеріалів, яка складає суму 941 854,31 грн. у тому числі ПДВ 156 975,72 грн.

- решта в сумі 1 023 896,91 грн. у тому числі ПДВ 170 649,48 грн. по факту виконання робіт на основі актів приймання-передачі виконаних робіт, проводиться протягом 30 календарних днів після підписання сторонами актів приймання-передачі виконаних робіт.

Позивач взяті на себе зобов`язання виконав: на виконання п. 2.5 договору перерахував підряднику авансовий платіж у розмірі 941 854,31 грн.

Відповідач взяті на себе зобов`язання за договором підряду № 11/04/1492-р від 18.11.2019 року не виконав, роботи по ремонту системи зовнішнього освітлення не здійснив, у зв`язку з чим позивач надіслав ТОВ ВКФ "Професіонал" вимогу від 27.05.2021 року про повернення грошових коштів у розмірі 941 854,31 грн.

Відповідач на вимогу жодним чином не відреагував, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма "Професіонал" про стягнення безпідставно набутих коштів у вигляді авансового платежу в розмірі 941 854,31 грн.

При прийнятті рішення судом враховано наступне.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України), підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

У відповідності до ст. 509 ЦК України, ст. 173 ГК України, в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій. а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України, господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Частиною 1 ст. 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі статтею 629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Укладений між сторонами договір за своє правовою природою є договором підряду.

Згідно ч. 1 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до ч. 1 ст. 846 ЦК України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюється у договорі підряду.

За приписами ч. 1 ст. 854 ЦК України, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Відповідно до платіжного дорученням № 4938 замовник 31.08.2020 року на виконання умов договору підряду перерахував відповідачу авансовий платіж в розмірі 941 854,31 грн.

Пунктом 3.1 договору сторони погодили, що строк виконання робіт становить 60 календарних днів з моменту отримання авансового платежу передбаченого п. 2.5. цього договору.

Відповідно до ч. 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З урахуванням оплати вартості 70% вартості робіт (31.08.2020 року) ремонтні роботи мали бути виконані 30.10.2020 року, проте, підрядчик свої договірні зобов`язання не виконав, ремонтні роботи не здійснив, у зв`язку з чим замовник звернувся до суду за захистом своїх прав з позовом про стягнення штрафу за порушення строків виконання робіт за договором підряду № 11/04/1492-р від 18.11.2019 року.

Рішенням господарського суду Полтавської області від 19.03.2021 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" в особі Нафтогазовидобувного управління "Полтаванафтогаз" задоволено та стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма "Професіонал" (вул. Коломацька, 1а, с. Ковалівка, Полтавський район, Полтавська область, 38701, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Укрнафта", пров. Несторівський, 3-5, м. Київ, 04053, в особі Нафтогазовидобувного управління "Полтаванафтогаз" (вул. Монастирська, 12, м. Полтава, 36000 ) 196 575,12 грн. штрафу; 2948,63 грн. витрат по сплаті судового збору.

За приписами ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма "Професіонал" порушило свої зобов`язання за договором підряду № 11/04/1492-р від 18.11.2019 року в частині строків виконання робіт.

Відповідно до ч. 2 ст. 849 Цивільного кодексу України якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

З урахуванням даної норми, позивач 05.05.2021 року надіслав на адресу директора ТОВ ВКФ "Професіонал" листа № 01/01/11/06/02/01-02/01/340 від 27.04.2021 року, яким повідомив підрядника про відмову від договору № 11/04/1492-р від 18.11.2019 року.

Відповідно до залученого до матеріалів справи повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 65), вказаний лис було вручено адресату - 20.05.2021 року.

В подальшому, 31.05.2021 року, позивач надіслав підряднику - ТОВ ВКФ "Професіонал" вимогу № 01/01/11/06/02/01-02/01/434 від 27.05.2021 року за якою вимагав в триденний термін з моменту отримання даної вимоги повернути замовнику суму отриманого авансу по договору підряду в розмірі 914 854,31 грн.

Вказану вимогу було вручено відповідачеві 17.06.2021 року, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 67) проте, останній на неї жодним чином не відреагував.

За приписами ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Станом на дату розгляду справи відповідач не надав суду належних та допустимих доказів повернення позивачу авансового платежу за договором підряду № 11/04/1492-р від 18.11.2019 року в розмірі 914 854,31 грн.

Згідно із п. 1 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Згідно ст. 13 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно із ч. 2-3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

На підставі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення заявленої суми з відповідача, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Щодо судових витрат слід зазначити наступне.

Відповідно до п. 1 ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що позовні вимоги судом задоволені повністю, суд приходить до висновку, що судовий збір у розмірі 14 127,81 грн. слід покласти на відповідача.

Суд роз`яснює, що в разі добровільного виконання рішення суду до відкриття виконавчого провадження відповідач не позбавлений права звернутися до суду з заявою про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Сторони також мають право укласти мирову угоду у процесі виконання судового рішення.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 232-233, 237-238, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма "Професіонал" (вул. Коломацька, 1а, с. Ковалівка, Полтавський район, Полтавська область, 38701, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" (пров. Несторівський, 3-5, м. Київ, 04053, ) в особі Нафтогазовидобувного управління "Полтаванафтогаз" (вул. Монастирська, 12, м. Полтава, 36000 ) - 914 854,31 грн. авансового платежу за договором підряду № 11/04/1492-р від 18.11.2019 року та 14 127,81 грн. витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання цим рішенням законної сили.

3. Копію рішення направити учасникам (сторонам) справи в порядку, встановленому статтею 242 ГПК України.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Згідно ст. 257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п. 17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Білоусов С.М.