Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.10.2021 м. Івано-ФранківськСправа № 909/630/21

Господарський суд Івано-Франківської області у складі: судді Фанди О.М., секретаря судового засідання Поліводи С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Форм Сервісес",

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Галвапно",

про стягнення заборгованості в сумі 468 193 грн 73 к.

за участю:

від позивача: Петченко Інна Володимирівна - адвокат, (довіреність б/н від 11.01.2021)

від відповідача представники не з`явилися

установив: Товариство з обмеженою відповідальністю "Форм Сервісес" (далі позивач) звернулось до Господарського суду Івано-Франківської області із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Галвапно" (далі відповідач) про стягнення заборгованості в сумі 468 193 грн 73 к.

Відповідно до ухвали від 05.07.2021 судом відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 26.07.2021 , яке відкладено на 06.09.2021.

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 06.09.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 20.09.2021.

Судове засідання 20.09.2021 не відбулось, через навчання у зв`язку із залишенням підозрілого предмета невідомою особою в приміщенні Господарського суду Івано-Франківської області, внаслідок чого здійснено евакуацію працівників суду.

Ухвалою від 20.09.2021 Господарський суд Івано-Франківської області призначив справу до судового розгляду по суті на іншу дату - на 01.10.2021 об 11:30год.

Ухвалою від 01.10.2021 Господарський суд Івано-Франківської області відклав розгляд справи по суті на 08.10.2021 на 11:30 год.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві та з урахуванням заяви про відмову від частини позовних вимог в сумі 296 693 грн 20 к., у зв`язку з проплатою її відповідачем після звернення з позовом до суду.

Відповідач повноваженого представника в судове засідання не направив, хоча про розгляд справи повідомлений належним чином, про що свідчить відмітка на зворотньому боці ухвали суду від 01.10.2021. Відзив на позов та будь-які клопотання про відкладення розгляд справи суду не подав.

Відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Як вбачається із ч.4 ст.13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Стаття 43 Господарського процесуального кодексу України зобов`язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Відповідно до ч.1 ст.76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно ч.1 ст.86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, вислухавши представника позивача, об`єктивно оцінивши в сукупності всі докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи вимоги чинного законодавства, суд виходить з наступного.

22 лютого 2021 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Форм Сервіт" (по договору - орендодавець/по справі - позивач) та товариством з обмеженою відповідальністю "Галвапно" (по договору - орендар/по справі - відповідач) укладено Договір оренди №6.

23 березня 2021 року між сторонам по справі укладено Додаткову угоду 31 до Договору оренди №6 від 22.02.2021.

Вказаний договір та додаткова угода підписані сторонами та скріплені печатками.

Відповідно до умов договору (із змінами відповідно до Додаткової угоди) орендодавець зобов`язався передати, а орендар прийняти у тимчасове володіння та користування (оперативну оренду) рухоме майно - комплект №1 опорна система ІD-15, комплект №2 опорна система ІD-15 та комплект №3 стінова опалубка Маnto (п.1.1. Договору).

Пунктом 1.2 договору встановлено, що найменування складових частин та вартість обладнання, що передається в оренду, зазначено в специфікаціях та в актах прийому-передачі обладнань до цього договору. Технічний стан обладнання , яке передається в оренду , зазначається в актах прийому-передачі обладнання. Специфікації та акти приймання-передачі є невід`ємними частинами цього договору.

На виконання умов Договору, 02.04.2021 позивачем по справі передано відповідачу об`єкт оренди, про що свідчить долучена до матеріалів справи копія Акту приймання-передачі обладнання в оренду та специфікації.

Пунктом 5.1. Договору сторонами погоджено, що орендар здійснює оплату за оренду обладнання за весь час фактичного знаходження обладнання у орендаря, починаючи з дати підписання акту прийому-передачі обладнання в оренду і закінчуючи датою підписання акту повернення обладнання орендодавцю згідно з умовами цього договору, у тому числі після закінчення терміну дії договору та/або оренди, якщо це не пов`язано із діями орендодавця чи після закінчення строку , коли обладнання мало бути повернуто орендарю у визначений сторонами строк.

Відповідно до п.5.5 Договору оренди №6 від 22.02.2021 (з урахуванням редакції додаткової угоди №1 від 23.03.2021) сторонами погоджено, що окрім оплати орендної плати, до початку передачі обладнання в оренду, орендар сплачує, як забезпечення умов виконання договору, гарантійний платіж у розмірі: Комплект №1 опорна система ID-15 - 29 746 грн 33к., Комплект №2 опорна система ID-15 - 56 071 грн 22 к.; Комплект №3 стінова опалубка Маnto - 100 000 грн 00к., як грошовий залог, на випадок зіпсування або втрати обладнання, що передане орендарю або несвоєчасної сплати орендних платежів.

Пунктом 5.8 Договору сторонами домовлено, що орендна плата сплачується шляхом передплати в безготівковому порядку за перші 30 календарних днів оренди обладнання на поточний рахунок орендодавця на підставі наданого орендодавцем рахунку-фактури протягом 3 (трьох) робочих днів з дати отримання від орендаря рахунку-фактури на оплату. За кожний наступний строк оренди Обладнання орендар здійснює передоплату за 5 робочих днів до настання цього чергового строку оренди обладнання на підставі наданого Орендодавцем рахунку-фактури протягом трьох робочих днів з дати отримання від орендодавця рахунку-фактури на оплату , але не пізніше дня початку наступного чергового строку оренди.

Як встановлено судом, за час дії Договору оренди №6 від 22.02.2021 (із відповідними змінами та доповненнями) позивачем по справі були виставлені відповідачу по справі акти виконаних робіт та рахунки на оплату на загальну суму 623 985 грн 24 к. Зазначені Акти зі сторони відповідача не підписані.

Однак, відповідач по справі оплату за орендоване ним майно на підставі виставлених рахунків здійснив частково, зокрема на суму 188 829 грн 75к. (детальний розрахунок суми боргу та її сплати позивачем наведено у позовній заяві). Решта частина боргу в сумі 468 193 грн 73 к. залишилась не погашеною.

Відповідно до вимог п. 5.18 Договору оренди №6 від 22.02.2021 сторонами встановлено, що орендар зобов`язаний підписати та повернути орендодавцю один підписаний примірник (оригінал) Акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) до 5-го числа місяця , наступного за звітним. У випадку неповернення (несвоєчасного повернення) підписаного Акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) і відсутності письмової мотивованої відмови від підписання цього Акту, такий Акт вважається визнаний орендарем, а послуга вважається прийнятою без будь-яких зауважень та претензій в повному обсязі (на вказану в Акті суму).

Супровідним листом вих № 18 від 08.06.2021 (копія вказаного листа та докази його відправки знаходяться в матеріалах справи) позивач по справі звертався до відповідача з проханням підписати та повернути підписані примірники Акти наданих послуг. Докази направлення супровідного листа та додатків до нього (Актів наданих послуг) містяться в матеріалах справи. Проте, даний лист залишився без відповіді. Вказані вище обставини зумовили позивача звернутись з даним позовом до суду.

В ході розгляду справи, відповідач здійснив часткову оплату боргу, зокрема на суму 296 693 грн 20 к., внаслідок чого позивачем по справі подано заяву про відмову в цій частині від позовних вимог. В підтвердження сплати зазначеної суми заборгованості позивач надав суду копію банківської виписки від 09.07.2021. з вказаної виписки вбачається, що сплата зазначеної вище частини заборгованості здійснено 09.07.2021, тобто після звернення позивачем з позовом до суду (позов позивачем подано до суду через засоби поштового зв`язку 29.06.2021, про що свідчить відмітка на поштовому конверті, який долучений до матеріалів справи; позовні матеріали отримані судом 01.07.2021, про що свідчить відтиск печатки суду про її надходження та реєстраційний вхідний номер (вх.№10626/21 від 01.07.2021) ).

За наведеного суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

В спірному випадку між сторонами по справі виникли договірні відносини на підставі Договору оперативної оренди обладнання №СО-19-0001609 від 06.09.2019.

Відповідно до ч. 1, ч. 6 ст. 283 Господарського кодексу України, за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Аналогічні визначення містить норма ст.759 Цивільного кодексу України, яка зокрема зазначає, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Як передбачено ст. 526 ЦК України та ст.ст. 179, ст.193 ГК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Актом прийому-передачі обладнання в оренду від 02.04.2021 підтверджується виконання позивачем своїх зобов`язань щодо передачі в оренду предмета договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Як зазначалось вище порядок здійснення орендної плати за орендоване майно визначене пунктами 5.1, 5.5, 5.8, 5.18 Договору

Зокрема, Пунктом 5.1. Договору сторонами погоджено, що орендар здійснює оплату за оренду обладнання за весь час фактичного знаходження обладнання у орендаря, починаючи з дати підписання акту прийому-передачі обладнання в оренду і закінчуючи датою підписання акту повернення обладнання орендодавцю згідно з умовами цього договору, у тому числі після закінчення терміну дії договору та/або оренди, якщо це не пов`язано із діями орендодавця чи після закінчення строку , коли обладнання мало бути повернуто орендарю у визначений сторонами строк.

Відповідно до п.5.5 Договору оренди №6 від 22.02.2021 (в редакції додаткової угоди №1 від 23.03.2021) сторонами погоджено, що окрім оплати орендної плати, до початку передачі обладнання в оренду, орендар сплачує, як забезпечення умов виконання договору, гарантійний платіж у розмірі: Комплект №1 опорна система ID-15 - 29 746 грн 33к., Комплект №2 опорна система ID-15 - 56 071 грн 22 к.; Комплект №3 стінова опалубка Маnto - 100 000 грн 00к., як грошовий залог, на випадок зіпсування або втрати обладнання, що передане орендарю або несвоєчасної сплати орендних платежів.

Пунктом 5.8 Договору сторонами домовлено, що орендна плата сплачується шляхом передплати в безготівковому порядку за перші 30 календарних днів оренди обладнання на поточний рахунок орендодавця на підставі наданого орендодавцем рахунку-фактури протягом 3 (трьох) робочих днів з дати отримання від орендаря рахунку-фактури на оплату. За кожний наступний строк оренди Обладнання орендар здійснює передоплату за 5 робочих днів до настання цього чергового строку оренди обладнання на підставі наданого Орендодавцем рахунку-фактури протягот трьох робочих днів з дати отримання від орендодавця рахунку-фактури на оплату , але не пізніше дня початку наступного чергового строку оренди.

Відповідно до вимог п. 5.18 Договору оренди №6 від 22.02.2021 сторонами встановлено, що орендар зобов`язаний підписати та повернути орендодавцю один підписаний примірник (оригінал) Акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) до 5-го числа місяця , наступного за звітним. У випадку неповернення (несвоєчасного повернення) підписаного Акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) і відсутності письмової мотивованої відмови від підписання цього Акту, такий Акт вважається визнаний орендарем, а послуга вважається прийнятою без будь-яких зауважень та претензій в повному обсязі (на вказану в Акті суму).

На виконання умов Договору оренди позивачем по справі надано відповідачу послуг з оренди обладнання та виставлені акти та рахунки на оплату на загальну суму 623 985 грн 24 к., копії яких долучені до матеріалів справи, зокрема: Акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №0000143 від 31.03.21 на суму 85 817 грн 52 к., Акт здачі-приймання робіт (надання послуг) ОУ-0000144 від 30.04.21 на суму 96 646, грн 56 к. , Акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №ОУ-0000153 від 05.05.21 на суму 3 332 грн 64 к., акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №ОУ-0000163 від 24.05.21 на суму 22 805 грн 60 к., Акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №ОУ-0000174 від 31.05.21 на суму 2 644 грн 80к., Акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №ОУ-0000175 від 31.05.21 на суму 157919 грн 32 к., Рахунок-фактура СФ-0000184 від 28.05.21 на суму 165 968 грн 28к.

Як встановлено судом вказані вище Акти здачі-приймання робіт (надання послуг) зі сторони відповідача не підписані, однак направлені позивачем на адресу відповідача поштовими відправленнями з описом вкладення (докази направлення містяться в матеріалах справи - а.с.53), однак відповідач не повернув позивачу підписані зі свого боку другі примірники цих актів, а також не надав письмову мотивовану відмову від їх підписання, а тому згідно п. 5.18 Договору оренди вказані акти і суми орендної плати вважаються беззастережно визнаними орендарем.

Окрім того, до моменту звернення з позовом до суду відповідач по справі оплату за орендоване ним майно на підставі виставлених рахунків здійснив частково, зокрема на суму 188 829 грн 75к. (детальний розрахунок суми боргу та її сплати позивачем наведено у позовній заяві). Решта боргу в сумі 468 193 грн 73 к. залишилась не погашеною. Вказана сум є стала предметом заявленого позову до суду.

В силу дії ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог закону, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Приписами ст. ст. 610, 612 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Судом встановлено порушення відповідачем договірних зобов`язань щодо здійснення платежів з орендної плати за користування орендованим майном (обладнанням), внаслідок чого виникла заборгованість, яка відповідно до поданого позивачем розрахунку складає в сумі 468 193 грн 73 к.

Суд здійснивши перевірку нарахування заявленої у позовній заяві заборгованості по Договору оренди вважає її обггрунтованою та арифметично вірною.

Однак, в ході розгляду справи, як встановлено судом, 09.07.2021, тобто після звернення з позовом до суду, відповідач здійснив часткову оплату боргу в сумі 296 693 грн 20 к. Про вказаний факт позивач повідомив суд, подавши заяву про відмову від частини позовних вимог (вх. № 13262/21 від 06.09.2021) з відповідною банківською випискою від 09.07.2021, копія якої долучена до матеріалів справи.

Таким чином, щодо заборгованості в сумі 296 693 грн 20 к., яка сплачена відповідачем після звернення з позовом до суду, відсутній предмет спору.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

За наведеного, в частині стягнення основної заборгованості в розмірі 296 693 грн 20 к., суд закриває провадження у справі .

При цьому, суд роз`яснює, що відповідно до ч.3 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Отже, непогашеною залишилась заборгованість в сумі 171 500 грн 53 к.

Станом на день винесення судом рішення, відповідач доказів погашення зазначеної заборгованості не надав.

Статтями 73,74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.1, 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів) , що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини , які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст. 86 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

За наведеного, позовні вимоги щодо решти заборгованості, зокрема на суму 171 500 грн 53к. підлягає задоволенню.

Підсумовуючи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, зокрема в сумі 171 500 грн 53 к.

Щодо судових витрат по справі, то суд зазначає наступне.

При зверненні з позовом до суду позивач у позовній заяві зазначив орієнтовний розрахунок витрат на правову допомогу, яку очікує понести в розмірі 45 000 грн 00к. та судовий збір в розмірі 7 022 грн грн 91к.

Відповідно до ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст.126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно зі ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Позивачем на підтвердження витрат на правову допомогу, орієнтовний розмір яких зазначив у позовній заяві(45 000 грн 00к.), при поданні позову до суду не надано суду жодних доказів їх понесення.

Однак в судовому засіданні з урахуванням вимог приписів ст. 129, зокрема, його п.8 позивачем заявлено усне клопотання про подання позивачем протягом 5-ти днів, після ухвалення судом рішення, належних доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу, орієнтовний розрахунок яких зазначався у позовній заяві.

Згідно з п.5 ч.6 ст.238 ГПК України, у разі необхідності у резолютивній частині також вказується про призначення судового засідання для вирішення питання про судові витрати, дата, час і місце його проведення; строк для подання стороною, за клопотанням якої таке судове засідання проводиться, доказів щодо розміру, понесених нею судових витрат.

Відповідно до ч.5 ст.240 ГПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку призначити судове засідання для вирішення питання про судові витрати позивача на професійну правничу допомогу у даній справі.

Щодо судового збору, то суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

В спірному випадку, суд частково задовольняє позов, а частково закриває провадження у справі (на суму 296 693 грн 20 к.), внаслідок сплати відповідачем після звернення з позовом до суду. Однак, зважаючи, що спір виник внаслідок неправельних дій відповідача, а частина заборгованості, в якій закрито провадження у справі, погашена останнім після звернення з позовом до суду, то суд з урахуванням ч.9 ст. 128 ГПК вважає за доцільне відшкодувати позивачу за рахунок відповідача судовий збір в повному обсязі.

Керуючись статтями 73, 74, 86, 123, 129, 178, 231, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в :

позов товариства з обмеженою відповідальністю "Форм Сервісес" до товариства з обмеженою відповідальністю "Галвапно" про стягнення заборгованості в сумі 468 193 грн 73 к. - задовольнити частково.

Стягнути з Товариство з обмеженою відповідальністю "Галвапно" (вул. С. Бандери, буд. 1, корпус А, с. Задністрянське, Галицький район, Івано-Франківська область,77133, код 33071927) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Форм Сервісес" (Брест-Литовське шосе, буд. 8-А, м. Київ, 03179, код 33601363) - 171 500 грн 53 к. (сто сімдесят одну тисячу п`ятсот гривень п`ятдесят три копійки) заборгованості та 7 022 грн 91к. (сім тисяч двадцять дві гривні дев`яносто одна копійка) - судового збору.

В частині позовних вимог щодо стягнення 296 693 грн 20 к. (двісті дев`яносто шість тисяч шістсот дев`яносто три гривні двадцять копійки) - провадження у справі закрити.

Судове засідання по розгляду витрат на правову допомогу позивача призначити на 18.10.2021 року о 11:30 год.

Судове засідання відбудеться за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Грушевського, 32, зал судових засідань 2.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом. Апеляційну скаргу може бути подано до Західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складання повного судового рішення.

Повне рішення складено 13.10.2021

Суддя О. М. Фанда