Господарський суд Рівненської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" жовтня 2021 р. м. Рівне Справа № 918/717/21

Господарський суд Рівненської області у складі головуючого судді Романюк Ю.Г. при секретарі судового засідання Рижій А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження матеріали справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Клевань РТП" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Волинь Агро Інвест" про визнання права власності на майно

представники:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Клевань РТП" звернулось в Господарський суд Рівненської області із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Волинь Агро Інвест" про визнання права власності на майно.

Ухвалою суду від 30.08.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 21.09.2021 року.

У судове засідання 21.09.2021 року представник позивача не з`явився, однак 21.09.2021 року від останнього надійшла заява про розгляд справи без його участі та зазначено, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

У судове засідання 21.09.2021 року представник відповідача також не з`явився, однак 21.09.2021 року від останнього надійшла заява про визнання позову. Крім того, просить суд не стягувати судові витрати з відповідача.

Ухвалою суду від 21.09.2021 року закрито підготовче провадження у справі № 918/717/21 та призначено справу до судового розгляду по суті на "12" жовтня 2021 р. на 14:00 год.

У судове засідання 12.10.2021 року представник позивача не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Представник відповідача у судове засідання також не з`явився, однак 12.10.2021 року від останнього надійшла заява, зі змісту якої вбачається, що представник відповідача заяву про визнання позовних вимог від 20.09.2021 року, подану 21.09.2021 року просить залишити без розгляду, оскільки зазначена заява подана помилково. Крім того, зазначає, що проти позовних вимог заперечує та просить суд розгляд справи провести без участі представника відповідача.

Згідно зі ст. 42 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право, зокрема, подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України суд залишає позов без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду. Про залишення позову без розгляду постановляється ухвала, в якій вирішуються питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з бюджету.

Згідно із ч. 10 ст. 11 Господарського процесуального кодексу України якщо спірні відносини не врегульовані законом і відсутній звичай ділового обороту, який може бути до них застосований, суд застосовує закон, що регулює подібні відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - виходить із загальних засад і змісту законодавства (аналогія права).

З огляду на те, що представником відповідача 12.10.2021 року подано заяву про залишення без розгляду заяву про визнання позовних вимог від 20.09.2021 року, оскільки зазначена заява подана помилково, суд, без виходу до нарадчої кімнати, ухвалив - заяву представника відповідача про визнання позовних вимог від 20.09.2021 року, подану 21.09.2021 року на підставі п.5 ч.1 ст.226 ГПК України залишити без розгляду.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (п. 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України).

Справа підлягає вирішенню за наявними матеріалами відповідно до приписів ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. 5 вказаної статті).

Враховуючи належне повідомлення учасників справи про судове засідання, призначене на 12.10.2021 року, суд дійшов висновку про можливість розгляду даної справи у судовому засіданні за відсутності представників сторін на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до ч. 3 ст. 222 ГПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу при розгляді даної справи не здійснюється.

Дослідивши у судовому засіданні подані позивачем документи і матеріали справи в сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарським судом встановлено наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Клевань РТП" (далі - позивач) є власником об`єктів нерухомого майна, а саме:

- будівлі КПП (літ.А-1), загальною площею - 201,8 кв.м., що розташована за адресою: Рівненська область, Рівненський район, смт. Клевань, вул.Центральна, буд. 32г;

- ремонтної майстерні (літ.Г-1), загальною площею - 1862,0 кв.м., що розташована за адресою: Рівненська область, Рівненський район, смт.Клевань, вул. Центральна, буд. 32;

- будівлі насосної станції (літ.М-1), загальною площею - 18,2 кв.м., що розташована за адресою: Рівненська область, Рівненський район, смт.Клевань, вул. Центральна, буд.32.

Підставами виникнення права власності є: протокол загальних зборів учасників №2, серія та номер: 8-10, виданий 03.01.2020 року, видавник: Товариство з обмеженою відповідальністю "Клевань РТП"; акт приймання-передачі майнового вкладу учасників до статутного капіталу, серія та номер: 6,7, видані 03.01.2020 року, видавник: Товариство з обмеженою відповідальністю "Клевань РТП" та ТОВ "Волинь Агро Інвест" (а.с. 11-13).

Вказані протокол та акти приймання-передачі підписані представниками ТОВ "Клевань РТП" та ТОВ "Волинь Агро Інвест" та посвідчені приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Плетньовим В.О.

Згідно запису нотаріуса, засвідчено справжність підписів представників ТОВ "Клевань РТП" та ТОВ "Волинь Агро Інвест", які зроблено у присутності нотаріуса. Особи, які підписали документ встановлено, їх дієздатність перевірено.

З відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань одним з учасників ТОВ "Клевань РТП" є ТОВ "Волинь Агро Інвест" у зв`язку з внесенням майнового вкладу в статутний капітал ТОВ "Клевань-РТП".

Таким чином, ТОВ "Клевань-РТП" набуло права власності на об`єкти нерухомого майна в порядку ст.12 Закону України "Про господарські товариства", п.48 Постанови КМУ від 25.12.2015 року №1127 "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та є законним набувачем майна.

Водночас позивач зазначає, що відповідно до правової позиції, яка викладена в постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі №910/10987/18 від 24.01.2020 року державна реєстрація прав не є підставою набуття права власності, а є лише засвідченням державою вже набутого особою права власності, що унеможливлює ототожнення факту набуття права власності з фактом його державної реєстрації. При дослідженні судом обставин існування в особи права власності необхідним є, перш за все, встановлення підстави, на якій особа набула таке право, оскільки сама по собі державна реєстрація прав не є підставою виникнення права власності, такої підстави закон не передбачає.

Подібний висновок викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2019 у справі № 911/3594/17, а також у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.02.2018 у справі № 925/1121/17, від 17.04.2019 у справі №916/675/15.

Вищенаведені обставини стали причиною для звернення позивачем до суду з даним позовом та є предметом даного спору.

Вказані обставини підтверджуються наданими суду та дослідженими у судовому засіданні матеріалами справи

Розглядаючи спір по суті, господарський суд враховує наступне.

З урахуванням викладеного судом встановлено, що між сторонами виникли правовідносини, пов`язані із визнанням права власності на об`єкти нерухомості, регулювання яких здійснюється ГК України, ЦК України, тощо.

Згідно ст. 13 Конституції України, ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно з приписами ст.16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу таким способом як визнання права.

Визнання права - це спосіб захисту, який застосовується у випадку спору між суб`єктами цивільного права, з приводу наявності чи відсутності правовідносин між ними, і відповідно наявності чи відсутності цивільного права та цивільного обов`язку. Такий спосіб захисту може стосуватися не тільки наявного спору, а й невизначеного правового стану.

Засади цивільно-правового захисту права власності визначені ст.386 ЦК України, яка на розвиток положень ст.13 Конституції України встановлює, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності.

Судовий захист права власності та майнових інтересів юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, фізичних осіб, які не є підриємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування, які названі у ст. 4 Господарського процесуального кодексу України, здійснюється шляхом розгляду справ, зокрема, за позовом про визнання права власності .

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у т. ч. шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.

Стаття 392 ЦК України встановлює, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Позов про визнання права власності - це позадоговірна вимога власника майна про констатацію перед третіми особами факту приналежності позивачу права власності на спірне майно, не з`єднане з конкретними вимогами про повернення майна чи усунення інших перешкод, не зв`язаних з позбавленням володіння. Позови про визнання права власності спрямовані на усунення перешкод у здійсненні власником (чи титульним власником) свого права і виключення домагань на приналежне власнику майно за допомогою підтвердження в судовому порядку факту приналежності йому спірного майна на праві власності.

Умовами подання позову про визнання права власності є:

1) наявність права власності у позивача;

2) оспорювання права власності іншими особами;

3) наявність у власника можливості довести своє право власності.

Отже, змістом позову про визнання права власності є вимога власника, чиї права оспорюються, про констатацію перед особами, які оспорюють його право на річ, наявності у нього права власності на спірне майно, а необхідною умовою захисту права власності шляхом його визнання є підтвердження позивачем своїх прав на майно.

Вирішуючи питання про правомірність набуття права власності, суд враховує, що воно набувається на підставах, які не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому діє презумпція правомірності набуття права власності на певне майно, яка означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України).

Згідно ч.1 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Матеріали справи свідчать, що право власності на вищезазначене нерухоме майно набуто позивачем - ТОВ "Клевань РТП" внаслідок передачі його одним із учасників ТОВ "Клевань РТП" у власність, як внеску до статутного капіталу товариства, що підтверджується протокол загальних зборів учасників №2, серія та номер: 8-10, виданий 03.01.2020 року, видавник: Товариство з обмеженою відповідальністю "Клевань РТП"; актом приймання-передачі майнового вкладу учасників до статутного капіталу, серія та номер: 6,7, видані 03.01.2020 року, видавник: Товариство з обмеженою відповідальністю "Клевань РТП" та ТОВ "Волинь Агро Інвест".

Факт передачі ТОВ "Волинь Агро Інвест" до статутного капіталу ТОВ "Клевань РТП" будівлі КПП (літ.А-1), загальною площею - 201,8 кв.м., що розташована за адресою: Рівненська область, Рівненський район, смт.Клевань, вул.Центральна, буд. 32г; ремонтної майстерні (літ.Г-1), загальною площею - 1862,0 кв.м., що розташована за адресою: Рівненська область, Рівненський район, смт.Клевань, вул. Центральна, буд. 32; будівлі насосної станції (літ.М-1), загальною площею - 18,2 кв.м., що розташована за адресою: Рівненська область, Рівненський район, смт.Клевань, вул. Центральна, буд.32. підтверджується протоколом та актом приймання-передачі, які підписані представниками ТОВ "Клевань РТП" та ТОВ "Волинь Агро Інвест" та посвідчені приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Плетньовим В.О.

Тобто, вищезазначеними доказами підтверджується, що ТОВ "Волинь Агро Інвест" внесено до статутного фонду вищезазначене нерухоме майно, яке було зареєстровано за ним на праві власності.

Статтею 13 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" передбачено, що вкладом учасника товариства можуть бути гроші, цінні папери, інше майно, якщо інше не встановлено законом. Товариство не може надавати позику для оплати вкладу учасника або поруку за позиками, кредитами, наданими третьою особою для оплати його вкладу. Вклад у негрошовій формі повинен мати грошову оцінку, що затверджується одностайним рішенням загальних зборів учасників, у яких взяли участь всі учасники товариства. При створенні товариства така оцінка визначається рішенням засновників про створення товариства.

Відповідно до ст. 12 ЗУ "Про господарські товариства", згідно яких одним з джерел формування майна підприємства є майно, передане йому учасниками у власність як вклад до статутного (складеного) капіталу.

Аналогічні норми містяться і у нині чинному законодавстві України, зокрема у ст. 85 ГК України, ст. 115 ЦК України, згідно з якими товариство є власником майна, переданого йому учасниками у власність як вклад до статутного капіталу.

У відповідності до ч.1 ст.133 та ч.1 ст.140 ГК України, основу правового режиму майна суб`єктів господарювання, на якій базується їх господарська діяльність, становлять право власності та інші речові права - право господарського відання, право оперативного управління. Джерелами формування майна суб`єктів господарювання, крім іншого, є грошові та матеріальні внески засновників;

Вкладами учасників та засновників до статутного капіталу господарського товариства згідно з приписами ст. 115 ЦК України, ст. 86 ГК України та ст. 12 ЗУ "Про господарські товариства", можуть бути будинки, споруди, обладнання та інші матеріальні цінності, цінні папери, право користування землею, водою, іншими природними ресурсами, будинками, спорудами, а також інші майнові права (включаючи майнові права на об`єкти інтелектуальної власності), кошти, в тому числі в іноземній валюті. Вклад, оцінений у гривнях, становить частку учасника та засновника у статутному фонді товариства.

Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що будь-яке майно, передане учасником як вклад до господарського товариства і включене до його статутного капіталу, є часткою учасника в ньому та стає власністю товариства.

Отже, внесення ТОВ "Волинь Агро Інвест" до статутного капіталу ТОВ "Клевань РТП" власного майна, а саме: будівлі КПП (літ.А-1), загальною площею - 201,8 кв.м., що розташована за адресою: Рівненська область, Рівненський район, смт. Клевань, вул.Центральна, буд. 32г; ремонтної майстерні (літ.Г-1), загальною площею - 1862,0 кв.м., що розташована за адресою: Рівненська область, Рівненський район, смт.Клевань, вул. Центральна, буд. 32; будівлі насосної станції (літ.М-1), загальною площею - 18,2 кв.м., що розташована за адресою: Рівненська область, Рівненський район, смт.Клевань, вул. Центральна, буд.32 є правочином, на підставі якого позивач набув право власності на вищезазначене майно.

Заперечення відповідача проти задоволення позову, заявлені в заяві від 11.09.2021 року судом не приймаються, оскільки нічим не обгрунтовані та не підтверджені належними та допустимими доказами, а також спростовуються матеріалами справи.

З врахуванням наведених норм закону та викладених обставин, суд дійшов висновку, що позивачем вірно обраний спосіб захисту права, у нього (позивача) є наявними усі передбачені ст. 392 Цивільного кодексу України умови, котрі є необхідними для набуття права власності на спірне майно, а відтак вимоги позивача визнає обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення

Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Обов`язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень (статті 74 ГПК України).

Відповідно до статті 78 ГПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (статті 79 ГПК України).

Відповідно до статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказів порушення права інших осіб визнанням права власності за Товариством з обмеженою відповідальністю "Клевань РТП" на зазначене нерухоме майно, відповідачем суду не надано.

За вказаних обставин, господарський суд вважає, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Клевань РТП" про визнання за ним права власності на об`єкти нерухомого майна: будівлю КПП (літ.А-1), загальною площею - 201,8 кв.м., що розташована за адресою: Рівненська область, Рівненський район, смт.Клевань, вул.Центральна, буд. 32г; ремонтну майстерню (літ.Г-1), загальною площею - 1862,0 кв.м., що розташована за адресою: Рівненська область, Рівненський район, смт.Клевань, вул. Центральна, буд. 32; будівлю насосної станції (літ.М-1), загальною площею - 18,2 кв.м., що розташована за адресою: Рівненська область, Рівненський район, смт.Клевань, вул. Центральна, буд.32 - підлягають до задоволення.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати за позовом покладаються на відповідача в розмірі 2 270,00 грн.

Керуючись ст. ст. 13, 73-80, 86, 123, 129, 196, 202, 231-233, 236-238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Клевань РТП" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Волинь Агро Інвест" про визнання права власності на майно - задовольнити.

2. Визнати за Товариством з обмеженою відповідальністю "Клевань РТП" (45232, Волинська обл., Ківерцівський р-н., с. Карпилівка, вул. Підлісна, 1, ) право власності на об`єкти нерухомого майна: будівлю КПП (літ.А-1), загальною площею - 201,8 кв.м., що розташована за адресою: Рівненська область, Рівненський район, смт.Клевань, вул.Центральна, буд. 32г; ремонтну майстерню (літ.Г-1), загальною площею - 1862,0 кв.м., що розташована за адресою: Рівненська область, Рівненський район, смт.Клевань, вул. Центральна, буд. 32; будівлю насосної станції (літ.М-1), загальною площею - 18,2 кв.м., що розташована за адресою: Рівненська область, Рівненський район, смт.Клевань, вул. Центральна, буд.32.

3. Стягнути з до Товариства з обмеженою відповідальністю "Волинь Агро Інвест" (35041, Рівненська обл., Костопільський р-н, с. Головин., вул. Тракторна, буд. 8 Б, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Клевань РТП" (45232, Волинська обл., Ківерцівський р-н., с. Карпилівка, вул. Підлісна, 1, ) 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп. - судового збору.

4. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду Рівненської області може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Північно-Західного апеляційного господарського суду в порядку встановленому ст.ст. 254, 256 - 259 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та підписано 19 жовтня 2021 року.

Суддя Романюк Ю.Г.