ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А
12.10.2021 Справа № 905/550/21
Господарський суд Донецької області у складі:
головуючого судді Фурсової С.М.,
при секретарі судового засідання Цакадзе М.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергоінвест» про розстрочення виконання судового рішення у справі № 905/550/21
про стягнення 376 242,55 гривень,-
за участю представників сторін:
від позивача (стягувача): не з`явився
від відповідача (боржника): не з`явився
В провадженні Господарського суду Донецької області (суддя Фурсова С.М.) перебувала справа № 905/550/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецтеплоенергомонтаж» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергоінвест» про стягнення 376 242,55 гривень, з яких 187 044,80 гривень заборгованість, 164 345,51 гривень пені та 24 852,24 гривень штрафу.
Рішенням Господарського суду Донецької області від 03.08.2021 (повний текст рішення складено та підписано 13.08.2021) у справі № 905/550/21 позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергоінвест» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецтеплоенергомонтаж» 187 044,80 гривень заборгованості, 98 403,45 гривень пені, 24 852,24 гривень штрафу та 5 638,54 гривень судового збору.

У задоволенні позовних вимог в частині стягнення пені у розмірі 65 942,06 гривень відмовлено.

21.09.2021 на виконання вказаного судового рішення видано відповідний наказ.

До Господарського суду Донецької області 01.10.2021 надійшло клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергоінвест» про розстрочення виконання судового рішення, в якому останнє просить розстрочити виконання рішення Господарського суду Донецької області від 03.08.2021 у справі № 905/550/21 та затвердити наступний графік погашення заборгованості з Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергоінвест» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецтеплоенергомонтаж»:

- до 31.10.2021 31 500,00 гривень;

- до 30.11.2021 31 500,00 гривень;

- до 31.12.2021 31 500,00 гривень;

- до 31.01.2022 31 500,00 гривень;

- до 28.02.2022 31 500,00 гривень;

- до 31.03.2022 31 500,00 гривень;

- до 30.04.2022 31 500,00 гривень;

- до 31.05.2022 31 500,00 гривень;

- до 30.06.2022 31 500,00 гривень;

- до 31.07.2022 32 439,03 гривень, що сукупно становить 315 939,03 гривень.

Подане клопотання обґрунтовано тим, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Енергоінвест» протягом останніх п`яти років суттєво страждає від скрутного матеріального становища, що зумовлено: 1) зменшенням кількості замовників; 2) заборгованістю тих юридичних осіб, які знаходяться на непідконтрольній Україні території; 3) несвоєчасністю оплати коштів контрагентами; 4) припиненням діяльності (ліквідацією) певних юридичних осіб (контрагентів), які мають борги перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Енергоінвест», проте підпадають до останньої черги погашення заборгованості. Усі ці обставини, на думку заявника, є непереборними, на які Товариство з обмеженою відповідальністю «Енергоінвест» об`єктивно впливати не може, і які не залежать від його волі, а також наголошує на наявності безліч судових справ, які впливають на об`єктивну неможливість здійснити погашення боргів.

Заявник зазначає, що для виконання судового рішення необхідний час, що дозволить в повній мірі виконати рішення Господарського суду Донецької області від 03.08.2021 у справі № 905/550/21, а наданий судом час жодним чином не порушить законні права та інтереси Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецтеплоенергомонтаж», оскільки розстрочення виконання судового рішення сприяє його реальному виконанню, що є основною метою будь-якого поданого позову, який задоволено судом.

Оскільки у Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергоінвест» відсутня фактична можливість з одночасної сплати усієї суми боргу, з метою забезпечення реального виконання судового рішення, заявник просить розстрочити виконання рішення Господарського суду Донецької області від 03.08.2021 у справі № 905/550/21.

Отже, аргументуючи вказане клопотання, боржник (відповідач) посилається на тяжкий фінансовий стан підприємства та надав у підтвердження копії звітів про фінансові результати (звіти за сукупний дохід) за 2017-2020 роки.

На електронну пошту суду 11.10.2021 надійшли заперечення Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецтеплоенергомонтаж» проти задоволення клопотання про розстрочення виконання судового рішення у справі № 905/550/21, яке не скріплено кваліфікованим електронним підписом (КЕП).

Частиною восьмою статті 42 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, такі документи скріплюються електронним цифровим підписом учасника справи (його представника).

Відповідно до частини першої статті 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги».

Означені заперечення з додатками, які надійшли на електронну пошту 11.10.2021, не скріплені кваліфікованим електронним підписом, що підтверджується довідкою Господарського суду Донецької області від 11.10.2021 за № 04-18/7862.

Заяви, клопотання та інші звернення без накладення КЕП, не можуть вважатися оригіналом документа, оскільки суд позбавлений можливості ідентифікувати автора електронного документа.

У судове засідання 12.10.2021 представники сторін не з`явились. Про місце, дату та час проведення судового засідання повідомлялись своєчасно та належним чином.

Враховуючи встановлені законом строки розгляду заяви про розстрочення виконання рішення суду, належне повідомлення учасників судового процесу про день та час проведення судового засідання, відсутність клопотань сторін, зокрема, боржника щодо процесу розгляду відповідної заяви та беручи до уваги законодавчий припис про те, що заява розглядається в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні, суд доходить висновку про можливість та необхідність розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергоінвест» в даному судовому засіданні за відсутності представників сторін.

Надаючи правову оцінку обставинам справи та викладеним у клопотанні доводам, господарський суд виходить з наступного.

Основними засадами (принципами) судочинства є, зокрема, обов`язковість судового рішення (стаття 129 Конституції України та стаття 2 Господарського процесуального кодексу України).

Статтею 129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно з частинами першою та другою статті 18 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом (стаття 326 ГПК України).

Принцип обов`язковості судових рішень має місце у нормах статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», відповідно до частини другої якої судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Конституційним Судом України у пункті 2 мотивувальної частини рішення від 13.12.2012 № 18-рп/2012 зазначено, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Складовою права на справедливий суд, гарантованого статтею 6 Конвенції, є виконання рішення господарського суду. Право на суд було б ілюзорним, якби судові рішення залишалися не виконуваними. Зокрема, у рішення Європейського суду з прав людини у справі «Хорнсбі проти Греції» зазначено, що «право на суд» було б ілюзорним, якби правова система договірних держав допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалось б на шкоду одній з сторін.

Відповідно до положень частини першої статті 331 ГПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Системний аналіз чинного законодавства свідчить, що підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

При цьому, розстрочка виконання рішення є правом, а не обов`язком суду, надання якої можливо виключно у виняткових випадках та за наявністю підстав, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

ГПК України не визначає переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання, проте суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини на власний розсуд і визначальним фактором при наданні відстрочки або розстрочки є винятковість цих обставин та їх об`єктивний вплив на виконання судового рішення.

Таким чином, особа, яка подала заяву (клопотання) про відстрочку або розстрочку виконання рішення повинна довести наявність обставин, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення господарського суду у даній справі. До заяви (клопотання) мають бути додані докази, які підтверджують обставини, викладені в ній (ньому) щодо неможливості чи ускладнення виконання рішення.

Суд зазначає, що, дійсно, майновий стан суб`єкта господарювання визначається сукупністю належних йому майнових прав та майнових зобов`язань, що відображається у бухгалтерському обліку його господарської діяльності відповідно до вимог закону, водночас, при вирішенні питання про наявність підстав для розстрочення виконання рішення суду зазначене не може бути єдиною та безумовною підставою для задоволення такої заяви.

За змістом частини четвертої статті 331 ГПК України вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) стосовно фізичної особи тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Тобто, підставою для розстрочки виконання рішення має бути існування об`єктивних, непереборних, виняткових обставин, що ускладнюють вчасне виконання рішення або взагалі виключають таке виконання.

За висновками Конституційного Суду України, викладеними в рішенні від 26.06.2013 № 5-пр/2013 у справі № 1-7/2013, підставою для застосування розстрочки виконання судового рішення є наявність об`єктивних обставин, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення.

У згаданому рішенні Конституційного Суду України зазначено, що розстрочка (відстрочка) виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувача і боржника.

За змістом статей 3, 42 Господарського кодексу України під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом.

Підприємництво це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Важливим елементом підприємницької діяльності є ризик збитків. Підприємницький ризик це імовірність виникнення збитків або неодержання доходів порівняно з варіантом, що прогнозується; невизначеність очікуваних доходів. Неналежне планування своєї господарської діяльності відповідачем не повинно порушувати права інших господарюючих суб`єктів, які належним чином виконали свої обов`язки.

Сукупність наведеного свідчить, що ризики від власної господарської діяльності відповідача не можуть покладатися на інших учасників господарських відносин, оскільки це порушує принцип розумності та справедливості. Виходячи з цього, лише зазначення у клопотанні про скрутний фінансовий стан підприємства боржника, не свідчать про наявність підстав, вказаних у статті 331 ГПК України.

Складне фінансове становище заявника за змістом статті 331 ГПК України не є обставиною, яка ускладнює виконання рішення суду або робить його неможливим у встановленим господарським судом способом, а відтак не виступає обов`язковою підставою для розстрочки виконання рішення суду.

Разом з цим, наявність фінансових зобов`язань відповідача перед третіми особами жодним чином не впливає на можливість надання розстрочення виконання рішення у даній справі, оскільки Товариство з обмеженою відповідальністю «Енергоінвест», беручи на себе ризики підприємницької діяльності, на власний розсуд прогнозує очікувані прибутки та можливі фінансові втрати.

Суд зазначає, що дослідження наявності вини відповідача у виникненні спору є обов`язковим предметом дослідження при вирішенні питання про розстрочення виконання рішення у розумінні вимог процесуального закону.

Так, підставою для звернення Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецтеплоенергомонтаж» до Господарського суду Донецької області з позовом стало неналежне виконання Товариством з обмеженою відповідальністю «Енергоінвест» зобов`язань, передбачених договором № 17-10-СТЕМ від 03.11.2017 з оплати вартості виконаних будівельних робіт.

Задовольняючи частково позовні вимоги у справі № 905/550/21, суд виходив з того, що як станом на день звернення до суду, так і на момент ухвалення судового рішення, Товариство з обмеженою відповідальністю «Енергоінвест» за виконані роботи в повному обсязі не розрахувалось, доказів зворотного суду не надало, а тому залишок вартості неоплачених робіт в сумі 187 044,80 гривень є його боргом. Наведене слугувало підставою для стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергоінвест» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецтеплоенергомонтаж» 98 403,45 гривень пені (з урахуванням частково задоволеного клопотання про зменшення розміру пені) та 24 852,24 гривень штрафу.

Отже, Товариством з обмеженою відповідальністю «Енергоінвест» не було доведено вжиття всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язань за договором № 17-10-СТЕМ від 03.11.2017.

Крім того, матеріали справи не містять доказів визнання відповідачем позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецтеплоенергомонтаж».

З наведеного у сукупності вбачається, що наявність вини відповідача у виникненні спору в даній справі є встановленою рішенням Господарського суду Донецької області від 03.08.2021 у справі № 905/550/21 та доведеною матеріалами справи.

Разом з цим, при вирішенні питання щодо доцільності надання розстрочки виконання судового рішення судом враховуються матеріальні інтереси обох сторін.

Суд зазначає, що надання розстрочки виконання рішення суду у даній справі може призвести до порушення майнових інтересів стягувача, як учасника господарських відносин, який належним чином виконав договірні зобов`язання.

Необхідною умовою задоволення заяви про розстрочення виконання рішення суду є з`ясування факту дотримання балансу інтересів сторін, які повинні досліджуватися та оцінюватися не тільки з урахуванням доводів боржника, а й з огляду на заперечення кредитора.

Зокрема, необхідно врахувати наслідки невиконання рішення у встановлений строк для стягувача при затримці виконання рішення.

Надання розстрочення виконання рішення є виключним заходом, який має застосовуватись лише за наявності поважних причин та при найменшій шкоді кредитору. При цьому, затримка у виконанні рішення не повинна бути надто тривалою та такою, що порушує саму сутність права.

Безпідставне надання відстрочення, навіть у вигляді розстрочення виконання судового рішення на визначний судом строк рівними частинами, без обґрунтованих на те мотивів, надане на тривалий період без дотримання балансу інтересів стягувача та боржника порушує основи судового рішення, яке ухвалене іменем України, позбавляє кредитора можливості захистити свої права, знижує авторитет судового рішення, тому таке судове рішення не може вважатися законним та справедливим.

Суд повторно зазначає, що предметом даного спору є стягнення заборгованості за виконані будівельні роботи, строк оплати яких мав бути проведений відповідачем у відповідності до умов договору № 17-10-СТЕМ від 03.11.2017 до 01.08.2018 включно.

В свою чергу, відповідачем як у досудовому порядку, так і на момент ухвалення рішення Господарського суду Донецької області від 03.08.2021 у справі № 905/550/21, а також звернення із заявою про розстрочення виконання вказаного судового рішення та постановлення цієї ухвали, жодних коштів на погашення наявної заборгованості, яка вже існує більше трьох років, сплачено не було.

Таким чином, розстрочення виконання судового рішення у даному випадку фактично унеможливіть його повне виконання на тривалий період, що порушує баланс інтересів стягувача та боржника, і в свою чергу, порушує основні принципи обов`язковості виконання судового рішення і, як наслідок, позбавляє кредитора на можливість захисту своїх прав.

При цьому, відповідачем не надано належних та допустимих доказів існування на момент звернення із заявою про розстрочення судового рішення обставин, які істотно ускладнюють виконання судового рішення або роблять його виконання неможливим, а відповідно і не доведено наявності підстав, за яких було б можливим задоволення заяви про розстрочення виконання рішення суду.

Слід також зазначити, що позивач та відповідач знаходяться в рівних економічних умовах при здійсненні своєї господарської діяльності, а розстрочення виконання судового рішення призведе до надання переваг відповідачу у порівнянні з позивачем за відсутності для цього підстав, оскільки у випадку надання такого розстрочення судове рішення залишиться невиконаним у повному обсязі до липня 2022 року включно.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на не вчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину не вчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (стаття 74 ГПК України).

Згідно зі статтями 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (стаття 86 ГПК України.

З огляду на вищевикладене, з урахуванням балансу майнових інтересів сторін, виходячи із загальних засад, зокрема, справедливості, добросовісності, розумності та враховуючи, що відповідачем не доведено винятковості випадку, з наявністю якого процесуальний закон пов`язує можливість надання розстрочення виконання рішення суду, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергоінвест» та розстрочення виконання рішення у справі № 905/550/21.

На підставі викладеного, керуючись статтями 13, 73-74, 76-77, 86, 234, 331 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

У Х В А Л И В

У задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергоінвест» про розстрочення виконання судового рішення у справі № 905/550/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецтеплоенергомонтаж» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергоінвест» про стягнення 376 242,55 гривень відмовити.

У судовому засіданні 12.10.2021 підписано вступну та резолютивну частини ухвали.

Повний текст ухвали суду складено та підписано 18.10.2021.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Порядок набрання ухвалами законної сили та оскарження передбачений статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя С.М. Фурсова