ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" вересня 2021 р. м. Київ Справа № 911/1572/21

м. Київ, вул. С. Петлюри, буд. 16/108

Господарський суд Київської області

Господарський суд Київської області, одноособово, у складі судді Саванчук С.О., секретар судового засідання Бондаренко О.М., розглянув матеріали

за позовом ОСОБА_1

АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1

до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Товариства (об`єднання) власників будинків "Лісний"

08632, Київська обл., Васильківський р-н, с. Іванковичі, вул. Прорізна, буд. 5-А,

про визнання недійсним рішення загальних зборів, оформленого протоколом № 30 від 07.02.2021

за участі представників сторін:

позивача: ОСОБА_1., паспорт серія НОМЕР_2 від 26.10.1996;

відповідача: Сакун А.О., посвідчення НОМЕР_3 від 19.04.2019.

встановив:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява (вх. №1576/21 від 31.05.2021) ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Товариства (об`єднання) власників будинків "Лісний" про визнання недійсним рішення загальних зборів, оформленого протоколом № 30 від 07.02.2021.

Позовні вимоги обгрунтовані порушенням порядку, який передбачений чинним законодавством та статутом товариства щодо проведення загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Товариства (об`єднання) власників будинків "Лісний", що відбулись 07.02.2021, на яких прийнято спірне рішення, що оформлене протоколом №30.

Судом встановлено, що позовна заява і додані до неї документи відповідають вимогам статей 162, 164, 172, частині 5 статті 174, статті 175 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 09.06.2021 судом прийнято позовну заяву (вх. №1576/21 від 31.05.2021) до розгляду, відкрито провадження у справі №911/1572/21 за правилами загального позовного провадження, проведення підготовчого засідання суду призначено на 06.07.2021.

Через канцелярію Господарського суду Київської області від відповідача надійшов відзив на позов (вх. №16193/21 від 06.07.2021).

Через канцелярію Господарського суду Київської області від відповідача надійшло клопотання про проведення судового засідання без участі представника відповідача (вх. №16192/21 від 06.07.2021).

У судове засідання 06.07.2021 з`явились представники позивача та відповідача та надали усні пояснення по справі.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 06.07.2021 судом відкладено розгляд справи №911/1572/21 на 27.07.2021.

Через канцелярію Господарського суду Київської області від позивача надійшла відповідь на відзив (вх. №17160/21 від 16.07.2021).

Через канцелярію Господарського суду Київської області від відповідача надійшли клопотання про відкладення підготовчого засідання на іншу дату для надання представнику відповідача часу для ознайомлення із матеріалами справи та про продовження відповідачу строку для подання заперечень на відповідь на відзив (вх. №17774/21 від 26.07.2021).

У судове засідання 27.07.2021 з`явилась позивач та надала усні пояснення по справі, представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання відповідач повідомлений.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 27.07.2021 судом продовжено строк підготовчого провадження у справі №911/1572/21 на 30 днів та відкладено підготовче засідання у справі на 17.08.2021.

Через канцелярію Господарського суду Київської області від відповідача надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи (вх. №19160/21 від 11.08.2021).

Через канцелярію Господарського суду Київської області від відповідача надійшли заперечення (вх. №19564/21 від 17.08.2021).

У судовому засіданні 17.08.2021 судом оголошено перерву до 31.08.2021.

Через канцелярію Господарського суду Київської області від відповідача надійшла заява про долучення документів до матеріалів справи (вх. №20375/21 від 31.08.2021).

У судове засідання 31.08.2021 з`явились представники позивача та відповідача та надали усні пояснення по справі.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 31.08.2021 судом закрито підготовче провадження у справі № 911/1572/21 та призначено справу до розгляду по суті на 14.09.2021.

Судове засідання, призначене на 14.09.2021, не відбулось, зважаючи на виявлення СOVID-19 у контактних осіб учасників судового процесу.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 16.09.2021 призначено судове засідання на 28.09.2021.

У судове засідання 28.09.2021 з`явився позивач, який підтримав позовні вимоги та представник відповідача, який заперечував проти задоволення позову.

Відповідно до статті 240 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 28.09.2021 судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх у сукупності, суд -

встановив:

Протоколом загальних зборів співвласників товариства (об`єднання) власників будинків «Лісний» № 30 від 07.02.2021 затверджено порядок денний:

1. Звіт про виконання бюджету товариства за 2020 рік.

2. Звіт ревізійної комісії про результати фінансово-господарському забезпеченню товариства за 2020 рік.

3. Затвердження бюджету товариства на 2021 рік.

4. Вибори членів органів управління товариства, наглядової ради та ревізійної комісії.

5. Різне.

1. Короткий зміст позовних вимог

Позовні вимоги обгрунтовані порушенням порядку, який передбачений чинним законодавством та статутом товариства щодо проведення загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Товариства (об`єднання) власників будинків "Лісний", що відбулись 07.02.2021, на яких прийнято спірне рішення, що оформлене протоколом №30.

2. Аргументи ОСОБА_1

Згідно з пунктом 9.4. Статуту повідомлення про проведення загальних зборів членів товариства надсилається у письмовому вигляді і вручається кожному члену товариства під розпис або шляхом поштового відправлення рекомендованим листом не пізніше ніж за 30 днів до проведення загальних зборів.

Відповідно до пункту 9.5. Статуту загальні збори є чинними, якщо на них присутні не менше 2/3 загальної численності членів товариства, проте, станом на дату проведення загальних зборів, жодних повідомлень про проведення загальних зборів на адресу позивача не надходило, а форма протоколу не відповідає встановленій наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 203 від 25.08.2015 та вимогам статті 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" (далі - Закон України "Про ОСББ").

Крім того, у протоколі відсутня інформація про осіб, які були присутні на загальних зборах і про те, яким саме чином вони брали участь у голосуванні, а зазначена у протоколі інформація відносно наявності у позивача заборгованості не відповідає дійсності.

Також, позивач звертає увагу на те, що ОСОБА_2 обрано членом наглядової ради, чим порушено вимоги пункту 6.1.4. Статуту, оскільки зазначена особа не є власником нерухомого майна, тобто, не є членом товариства, що підтверджується долученими до матеріалів справи витягами з реєстру нерухомого майна.

Формулювання території містечка у спірному протоколі є некоректним і суперечить вимогам чинного законодавства України та Статуту товариства, оскільки території містечка взагалі не існує. Товариство складається з окремих приватних будинків та земельних ділянок, що перебувають виключно у приватній власності окремих членів товариства, тобто, будь-які дії зі встановлення обладнання на території приватної власності, можливі виключно за погодженням та з волі власника нерухомого майна.

Крім того, спірний протокол містить відомості про те, що, у випадку не вчинення певних дій від осіб, яких неправомірно та безпідставно називають боржниками, останнім буде припинено забезпечення електропостачання, водопостачання, охорона та вивіз сміття, що є порушенням вимог статті 10 Закону України «Про ОСББ» та підтверджується постановою Верховного Суду від 12.12.2018 у справі № 766/22228/17.

Окрім того, відповідно до протоколу прийнято рішення про внесення змін до статуту Товариства (об`єднання) власників будинків «Лісний», проте, зазначене рішення прийнято за відсутності кворуму, що передбачений пунктом 9.6. Статуту.

3. Аргументи Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Товариства (об`єднання) власників будинків «Лісний»

Відносно повідомлення позивача про дату, місце та час загальних зборів, до матеріалів відзиву долучено накладну та роздруківку з сайту Товариства з обмеженню відповідальністю «Текст Україна» про направлення повідомлення від 04.01.2021 на адресу позивача: АДРЕСА_2 .

Інформація про присутніх на загальних зборах підтверджується додатком № 1 до Протоколу від 07.02.2021, тобто, аргументи позивача у цій частині задоволенню не підлягають.

Аргументи позивача про відсутність у неї заборгованості з оплати комунальних послуг та відсутності на території містечка спортивного майданчика спростовуються долученими до матеріалів справи документами, а саме: фотографіями спортивного майданчика та довідкою про наявність заборгованості.

Аргументи позивача відносно відсутності у ОСОБА_2 будь-якого відношення до членів товариства не відповідають дійсності, з огляду на те, що ОСОБА_2 є чоловіком власника одного з 22 будинків, що розташований на території с. Іванковичі та входить до членів товариства, у розумінні вимог Статуту, Закону України «Про ОСББ» та статей 60, 61 Сімейного кодексу України.

Крім того, його повноваження підтверджуються долученою до матеріалів справи довіреністю.

Пунктом 4.3. Статуту визначений перелік майна, що перебуває на балансі товариства, а пунктом 4.4. Статуту визначено, що майно загального користування перебуває на балансі товариства, тобто, пропонування обговорення та прийняття рішень щодо модернізації охоронної системи відповідає меті створення товариства та його статуту.

Аргументи позивача про відсутність кворуму спростовується тим, що згідно з пунктом 9.6. Статуту рішення про затвердження статуту товариства, змін і доповнень до нього та питання про використання об`єктів нерухомості та інженерних комунікацій, що перебувають у спільній власності членів товариства, приймаються одноголосно всіма членами товариства, всі рішення загальних зборів приймаються простою більшістю голосів, оскільки на загальних зборах були присутні 15 осіб із 22, тобто, не менше 2/3 загальної численності членів товариства та більше половини загальної кількості співвласників, що свідчить про прийняття рішення загальних зборів відповідно до вимог чинного законодавства та за наявності кворуму.

4. Норми права, що підлягають застосуванню

Відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб; суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках .

За змістом положень статті 167 Господарського кодексу України корпоративні відносини - це відносини, які виникають, змінюються та припиняються щодо права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Стаття 55 Господарського кодексу України визначає господарські організації як юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку.

Господарською діяльністю у Господарському кодексі України вважається діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Цей Кодекс розрізняє господарську діяльність, яка має на меті отримання прибутку (підприємництво) і некомерційну господарську діяльність, яка здійснюється без такої мети (стаття 3 Господарського кодексу України).

Як вбачається із Статуту товариства, затвердженого Васильківською районною державною адміністрацією від 10.11.2003, відповідач - Товариство (об`єднання) власників будинків «Лісний».

Відповідно до пункту 1.1. Статуту, Товариство (об`єднання) власників будинків «Лісний» створюється на підставі Положення про порядок організації та діяльності товариства, що створюються власниками для управління, утримання і використання майна, яке перебуває у загальному користуванні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.10.2002 № 1521.

Згідно з пунктом 1.3. Статуту члени товариства є власники будинків, розташованих у с. Іванковичі Васильківського району Київської області.

Пунктом 2.1. Статуту визначено, що метою діяльності товариства є: забезпечення належного утримання спільного майна та земельних ділянок, які знаходяться в спільному користуванні членів товариства; забезпечення згоди членів товариства про порядок реалізації ними своїх прав на володіння, користування та розпорядження об`єктами, що перебувають у спільній власності членів товариства. Забезпечення виконання власниками будинків (членами товариства) розділу 6 статуту товариства.

Кооператив - юридична особа, утворена фізичними та/або юридичними особами, які добровільно об`єдналися на основі членства для ведення спільної господарської та іншої діяльності з метою задоволення своїх економічних, соціальних та інших потреб на засадах самоврядування (стаття 2 Закону України "Про кооперацію").

Основними принципами кооперації згідно із статтею 4 Закону України "Про кооперацію" є, зокрема, безпосередня участь членів кооперативної організації у її діяльності, рівного права голосу під час прийняття рішень (один член кооперативу - один голос), соціальної справедливості, взаємодопомоги та співробітництва, демократичного контролю за діяльністю кооперативних організацій та їх посадових осіб з боку членів кооперативних організацій.

Згідно з частиною 1 статті 12 Закону України "Про кооперацію" основними правами члена кооперативу є участь в господарській діяльності кооперативу, а також в управлінні кооперативом, право голосу на його загальних зборах, право обирати і бути обраним в органи управління; користування послугами кооперативу; одержання кооперативних виплат та виплат на паї; одержання паю у разі виходу з кооперативу в порядку і в строки, визначені його статутом; право вносити пропозиції щодо поліпшення роботи кооперативу, усунення недоліків у роботі його органів управління та посадових осіб; право звертатися до органів управління та органів контролю за діяльністю кооперативу, посадових осіб кооперативу із запитами, пов`язаними з членством у кооперативі, діяльністю кооперативу та його посадових осіб, одержувати письмові відповіді на свої запити.

Відповідно до статті 19 Закону України "Про кооперацію" для досягнення мети своєї діяльності кооператив набуває та використовує майно, фінансові та інші ресурси. Джерелами формування майна кооперативу є: вступні, членські та цільові внески його членів, паї та додаткові паї; майно, добровільно передане кооперативу його членами; кошти, що надходять від провадження господарської діяльності; кошти, що надходять від створених кооперативом підприємств, установ, організацій; грошові та майнові пожертвування, благодійні внески, гранти, безоплатна технічна допомога юридичних і фізичних осіб, у тому числі іноземних, інші надходження, не заборонені законодавством. Кооператив є власником будівель, споруд, грошових та майнових внесків його членів, виготовленої продукції, доходів, одержаних від її реалізації та провадження іншої передбаченої статутом діяльності, а також іншого майна, придбаного на підставах, не заборонених законом. Володіння, користування та розпорядження майном кооперативу здійснюють органи управління кооперативу відповідно до їх компетенції, визначеної статутом кооперативу.

Обслуговуючий кооператив - це кооператив, який утворюється шляхом об`єднання фізичних та/або юридичних осіб для надання послуг переважно членам кооперативу, а також іншим особам з метою провадження їх господарської діяльності. Обслуговуючі кооперативи надають послуги іншим особам в обсягах, що не перевищують 20 відсотків загального обороту кооперативу (стаття 2 Закону України "Про кооперацію").

Таким чином, обслуговуючий кооператив незалежно від напряму його діяльності є господарською організацією - юридичною особою, яка здійснює некомерційну господарську діяльність з моменту державної реєстрації на підставі закону та свого статуту.

З огляду на зміст Статуту Товариства відповідача та визначень, що містяться в Законі України "Про кооперацію", можна дійти висновку, що за цілями створення, метою діяльності, умовами функціонування Товариство цілком відповідає ознакам обслуговуючого кооперативу, відтак, його правовий статус визначається Законом України «Про кооперацію», оскільки статтею 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» визначено, що об`єднання співвласників багатоквартирного будинку - це юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна, а цей Закон визначає правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку.

Відтак, з огляду на те, що члени товариства - відповідача є власниками різних будинків, які не є багатоквартирними, очевидно, що відсутні підстави для регулювання спірних правовідносин зазначеним сторонами Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку».

Відповідно до статті 15 Закону України "Про кооперацію" вищим органом управління кооперативу є загальні збори членів кооперативу.

До компетенції загальних зборів членів кооперативу належить: затвердження статуту кооперативу та внесення до нього змін, прийняття інших рішень, що стосуються діяльності кооперативу; утворення органів управління та органів контролю за діяльністю кооперативу, інших органів кооперативу; заслуховування звітів його органів управління і органів контролю; затвердження порядку розподілу доходу кооперативу; визначення розмірів вступного і членського внесків та паїв; визначення розмірів, порядку формування та використання фондів кооперативу; визначення розмірів оплати праці голови правління, голови ревізійної комісії (ревізора), а також кошторису на утримання апарату органів управління та органів контролю за діяльністю кооперативу; затвердження річного звіту і балансу кооперативу; затвердження рішення правління або голови правління про прийняття нових членів та припинення членства; прийняття рішень щодо володіння, користування та розпорядження майном; утворення спеціальних комісій із залученням як консультантів найманих працівників; прийняття рішень про вступ кооперативу до кооперативних об`єднань; прийняття рішень про реорганізацію або ліквідацію кооперативу.

Рішення загальних зборів членів (зборів уповноважених) кооперативу про прийняття, внесення змін до статуту, вступ до кооперативного об`єднання або вихід з нього та про реорганізацію або ліквідацію кооперативу вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало не менш як 75 відсотків членів кооперативу, присутніх на загальних зборах кооперативу. З інших питань рішення приймаються простою більшістю голосів членів (уповноважених) кооперативу, присутніх на його загальних зборах.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008 № 13 «Про практику розгляду корпоративних спорів» встановлено, що суди мають враховувати, що для визнання недійсним рішення загальних зборів товариства необхідно встановити факт порушення цим рішенням прав та законних інтересів учасника (акціонера) товариства. Якщо за результатами розгляду справи факт такого порушення не встановлено, господарський суд не має підстав для задоволення позову. У пунктах 2.12. - 2.14. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 25.02.2016 № 4 «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин» та у частинах 2, 3 пункту 17, пункті 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами корпоративних спорів" № 13 від 24.10.2008 зазначено, що рішення загальних зборів учасників (акціонерів) та інших органів господарського товариства є актами ненормативного характеру (індивідуальними актами), тобто офіційними письмовими документами, що породжують певні правові наслідки, які спрямовані на регулювання господарських відносин і мають обов`язковий характер для суб`єктів цих відносин. У зв`язку з цим, підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів учасників (акціонерів, членів) юридичної особи можуть бути: невідповідність рішень загальних зборів нормам законодавства; порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів; позбавлення учасника (акціонера, члена) юридичної особи можливості взяти участь у загальних зборах.

Безумовною підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів у зв`язку із порушенням прямих вказівок закону є, зокрема, прийняття загальними зборами рішення за відсутності кворуму для проведення загальних зборів чи прийняття рішення або у разі неможливості встановлення наявності кворуму (статті 59 та 60 Закону України "Про господарські товариства", статті 41 та 42 Закону України "Про акціонерні товариства", стаття 15 Закону України "Про кооперацію").

Рішення загальних зборів юридичної особи можуть бути визнані недійсними в судовому порядку в разі недотримання процедури їх скликання, встановленої статтею 61 Закону України "Про господарські товариства", статтею 35 Закону України "Про акціонерні товариства", статтею 15 Закону України "Про кооперацію". Права учасника (акціонера, члена) юридичної особи можуть бути визнані порушеними внаслідок недотримання вимог закону про скликання і проведення загальних зборів, якщо він не зміг взяти участь у загальних зборах, належним чином підготуватися до розгляду питань порядку денного, зареєструватися для участі у загальних зборах тощо. Під час вирішення питання про недійсність рішень загальних зборів у зв`язку з іншими порушеннями, допущеними під час їх скликання та проведення, господарський суд повинен оцінити, як ці порушення вплинули на прийняття загальними зборами відповідного рішення.

Одним із гарантованих прав учасника товариства є його участь в управлінні товариством через діяльність у вищому органі товариства - загальних зборах. Неповідомлення учасника товариства про проведення загальних зборів в установленому статутом порядку є грубим порушенням його прав, що може бути підставою для визнання рішень загальних зборів господарського товариства недійсними. Неповідомлення учасника товариства про скликання й проведення загальних зборів, на яких його виключили з учасників товариства, є безумовним порушенням прав, передбачених статтею 10 Закону України "Про господарські товариства" (постанова Верховного Суду України від 02.09.2014 у справі № 3-39гс14).

Рішення загальних зборів учасників (акціонерів, членів) та інших органів юридичної особи не є правочинами у розумінні статті 202 Цивільного кодексу України. До цих рішень не можуть застосовуватися положення статей 203 та 215 Цивільного кодексу України, які визначають підстави недійсності правочину, і, відповідно, правові наслідки недійсності правочину за статтею 216 Цивільного кодексу України. Зазначені рішення є актами ненормативного характеру (індивідуальними актами), тобто офіційними письмовими документами, що породжують певні правові наслідки, які спрямовані на регулювання господарських відносин і мають обов`язковий характер для суб`єктів цих відносин. У зв`язку із цим, підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів учасників (акціонерів, членів) юридичної особи можуть бути: невідповідність рішень загальних зборів нормам законодавства; порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів; позбавлення учасника (акціонера, члена) юридичної особи можливості взяти участь у загальних зборах (аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 04.12.2018 у справі №910/21845/16).

5. Фактичні обставини, встановлені судом, докази, що прийняті та відхилені судом, мотиви прийняття або відхилення кожного доказу та аргументу, викладеного сторонами у матеріалах справи та висновки суду за результатами розгляду справи

На виконання вимог пункту 15 частини 2 статті 182 Господарського процесуального кодексу України у підготовчому засіданні судом встановлений порядок з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень: дотримання порядку скликання загальних зборів; наявність кворуму; обрання членом наглядової ради, особу яка не є членом товариства; відповідність протоколу вимогам Закону; чи дотримано порядок доведення до відома учасників змісту протоколу та чи являються вищевикладені обставини підстави для визнання рішень загальних зборів недійсними.

Відповідно до пункту 1.1. Статуту, Товариство (об`єднання) власників будинків «Лісний» створюється на підставі Положення про порядок організації та діяльності товариства, що створюються власниками для управління, утримання і використання майна, яке перебуває у загальному користуванні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.10.2002 № 1521.

Згідно з пунктом 1.3. Статуту, членами товариства є власники будинків, розташованих у с. Іванковичі Васильківського району Київської області.

Пунктом 2.1. Статуту визначено, що метою діяльності товариства є: забезпечення належного утримання спільного майна та земельних ділянок, які знаходяться в спільному користуванні членів товариства; забезпечення згоди членів товариства про порядок реалізації ними своїх прав на володіння, користування та розпорядження об`єктами, що перебувають у спільній власності членів товариства. Забезпечення виконання власниками будинків (членами товариства) розділу 6 статуту товариства.

Відповідно до пункту 4.3.3. Статуту майно, що перебуває у спільній сумісній власності складається з охоронної сигналізації і телефонної мережі.

Згідно з пунктом 5.1. Статуту членами товариства є власники будинків, а якщо будинок перебуває у спільній сумісній власності або у спільній частковій власності - уповноважені власники. Наймач, орендар не може бути членом товариства.

Пунктом 6.1.4. Статуту визначено, що член товариства має право обирати та бути обраним до органів управління товариством.

Товариство має право застосовувати санкції до членів товариства за несвоєчасну сплату членських внесків та інших платежів, які установлені загальними зборами товариства, у спосіб, який затверджений загальними зборами товариства (пункт 7.1.7. Статуту).

Відповідно до пункту 9.2. Статуту вищим органом управління товариства є загальні збори членів товариства. Кожний член товариства на загальних зборах має кількість голосів, яка пропорційна кількості будинків, що є його власністю. Один будинок - 1 голос.

Пунктом 9.4. Статуту визначено, що повідомлення про проведення загальних зборів членів товариства надсилається у письмовій формі і вручається кожному члену товариства під розпис або шляхом поштового відправлення (рекомендованим листом) на вказану адресу. Повідомлення надсилаються не пізніше ніж за 30 календарних днів до дати проведення загальних зборів. У повідомленні про проведення загальних зборів зазначається порядок денний, дата та місце їх проведення.

Згідно з пунктом 9.5. Статуту загальні збори членів товариства є чинними, якщо на них присутні не менше 2/3 загальної численності товариства, всі рішення загальних зборів приймаються простою більшістю голосів, окрім прийняття рішень, які оговорені пунктами 3.7., 9.6., 10.1. Статуту і приймаються одноголосно всіма членами товариства.

Рішення про затвердження статуту товариства, змін і доповнень до нього та питання про використання об`єктів нерухомості та інженерних комунікацій, що перебувають у спільній власності членів товариства, приймаються одноголосно всіма членами товариства, всі рішення загальних зборів приймаються простою більшістю голосів (пункт 9.6. Статуту).

Протоколом загальних зборів співвласників товариства (об`єднання) власників будинків «Лісний» № 30 від 07.02.2021 затверджено порядок денний: 1. Звіт про виконання бюджету товариства за 2020 рік; 2. Звіт ревізійної комісії про результати фінансово-господарському забезпеченню товариства за 2020 рік; 3. Затвердження бюджету товариства на 2021 рік; 4. Вибори членів органів управління товариства, наглядової ради та ревізійної комісії; 5. Різне.

Рішення загальних зборів юридичної особи можуть бути визнані недійсними у судовому порядку в разі недотримання процедури їх скликання, встановленої статтею 61 Закону України "Про господарські товариства", статтею 35 Закону України "Про акціонерні товариства", статтею 15 Закону України "Про кооперацію". Права учасника (акціонера, члена) юридичної особи можуть бути визнані порушеними внаслідок недотримання вимог закону про скликання і проведення загальних зборів, якщо він не зміг взяти участь у загальних зборах, належним чином підготуватися до розгляду питань порядку денного, зареєструватися для участі у загальних зборах тощо. Під час вирішення питання про недійсність рішень загальних зборів у зв`язку з іншими порушеннями, допущеними під час їх скликання та проведення, господарський суд повинен оцінити, як ці порушення вплинули на прийняття загальними зборами відповідного рішення.

Пунктом 9.4. Статуту визначено, що повідомлення про проведення загальних зборів членів товариства надсилається у письмовій формі і вручається кожному члену товариства під розпис або шляхом поштового відправлення (рекомендованим листом) на вказану адресу. Повідомлення надсилаються не пізніше ніж за 30 календарних днів до дати проведення загальних зборів. У повідомленні про проведення загальних зборів зазначається порядок денний, дата та місце їх проведення.

На підтвердження повідомлення позивача про проведення загальних зборів до матеріалів справи долучено поштову накладну Товариства з обмеженою відповідальністю «Текст Україна» № 8162498 від 04.01.2021, у якій зазначено про відсутність зв`язку з отримувачем, кур`єр був на місці, не вручено, а документ повернуто заявнику.

Враховуючи вищенаведене, долучені до матеріалів справи документи не підтверджують належного повідомлення позивача про проведення загальних зборів, як це передбачено вимогами 9.4. Статуту, з огляду на обов`язок направлення рекомендованого повідомлення або вручення повідомлення під розпис особисто члену товариства, проте, зазначене порушення не є безумовною підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів, тобто, суд буде оцінювати, яким саме чином неналежне повідомлення позивача вплинуло на прийняття загальними зборами відповідного рішення.

Безумовною підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів у зв`язку із порушенням прямих вказівок закону є, зокрема, прийняття загальними зборами рішення за відсутності кворуму для проведення загальних зборів чи прийняття рішення або у разі неможливості встановлення наявності кворуму (статті 59 та 60 Закону України "Про господарські товариства", статті 41 та 42 Закону України "Про акціонерні товариства", стаття 15 Закону України "Про кооперацію").

Відносно пунктів 1, 2 Протоколу загальних зборів співвласників Товариства (об`єднання) власників будинків «Лісний» № 30 від 07.02.2021, якими оформлені рішення про затвердження звіту про виконання бюджету товариства за 2020 рік та звіту ревізійної комісії про виконання бюджету на 2020 рік, суд зазначає таке.

Як вбачається з матеріалів справи та пункту 1.3. Статуту, членами товариства є 22 власники будинків, розташованих у с. Іванковичі Васильківського району Київської області.

Згідно з пунктом 9.5. Статуту, загальні збори членів товариства є чинними, якщо на них присутні не менше 2/3 загальної численності товариства, всі рішення загальних зборів приймаються простою більшістю голосів, окрім прийняття рішень, які оговорені пунктами 3.7., 9.6., 10.1. Статуту і приймаються одноголосно всіма членами товариства.

Як вбачається із спірного протоколу, за вищевказані рішення голосували 15 осіб - за, тобто, з урахуванням кількості членів товариства та пункту 9.5. Статуту, (22*2/3=14,6 осіб), суд дійшов висновку, що рішення загальних зборів в цій частині прийнято за наявності кворуму.

Відносно пункту 3 Протоколу загальних зборів співвласників Товариства (об`єднання) власників будинків «Лісний» № 30 від 07.02.2021, яким оформлено рішення про затвердження бюджету товариства на 2021 рік, суд зазначає таке.

З третього питання порядку денного виступив ОСОБА_3 , який запропонував розглянути проект бюджету на 2021 рік.

Доповідач відмітив, що в основному прибуткову частину бюджету у 2021 році планується витрати на отримання послуг охорони, на заробітну платню обслуговуючого персоналу, на спожиття електроенергії, якою забезпечується функціонування інфраструктури об`єктів, а саме: заливної каналізації, обслуговування свердловин, освітлення містечка, церкви, роботи КНС.

В бюджеті на 2021 рік заплановані необхідні кошти на ремонтні роботи технологічного обладнання; придбання ПММ; інші витрати: оренда лісу, оренда каналізаційної системи, оренда користування лісом, користування надрами, обслуговування належної товариству трансформаторної підстанції, податки на нерухомість.

За результати розгляду вищезазначеного питання постановили (15 голосів - за; проти - 0) затвердити проект бюджету на 2021 рік, в документі про оплату роз`яснити домовласникам, що оплату поточних комунальних послуг необхідно робити до 6 числа кожного місяця, в зв`язку з тим, що за вимогою (і відповідно до договору з енергопостачальною організацією «Київобленерго») оплати за використану електроенергію повинна бути здійснена до 7 числа кожного місяця.

Згідно з пунктом 9.5. Статуту загальні збори членів товариства є чинними, якщо на них присутні не менше 2/3 загальної численності товариства, всі рішення загальних зборів приймаються простою більшістю голосів, окрім прийняття рішень, які оговорені пунктами 3.7, 9.6., 10.1. Статуту і приймаються одноголосно всіма членами товариства.

Пунктом 9.6. Статуту визначено, що рішення про затвердження статуту товариства, змін і доповнень до нього та питання про використання об`єктів нерухомості та інженерних комунікацій, що перебувають у спільній власності членів товариства, приймаються одноголосно всіма членами товариства, всі рішення загальних зборів приймаються простою більшістю голосів (пункт 9.6. Статуту).

Враховуючи те, що за пунктом 3 Протоколу загальних зборів прийнято рішення, яким затверджено бюджет на 2021 рік, яким передбачено заплановані необхідні кошти на ремонтні роботи технологічного обладнання; придбання ПММ; інші витрати: оренда лісу, оренда каналізаційної системи, оренда користування лісом, користування надрами, обслуговування належної товариству трансформаторної підстанції, податки на нерухомість, тобто, прийнято рішення з питань про використання об`єктів нерухомості та інженерних комунікацій, що перебувають у спільній власності членів товариства, то таке рішення має бути прийнято виключно одноголосно всіма членами товариства, а саме: 22 особи, як це передбачено пунктом 9.5. Статуту.

Відносно пункту 4 Протоколу загальних зборів співвласників Товариства (об`єднання) власників будинків «Лісний» № 30 від 07.02.2021, яким оформлені рішення про: обрання наглядової ради товариства у кількості трьох осіб, персонально: ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , призначивши головою Наглядової ради ОСОБА_3 , строком на 3 роки відповідно до Статуту; обрання Ревізійної комісії Товариства у кількості двох осіб, персонально: ОСОБА_5 , та ОСОБА_6 , призначивши головою Ревізійної комісії - ОСОБА_5 , суд зазначає таке.

Згідно з пунктом 1.3. Статуту членами товариства є власники будинків, розташованих у с. Іванковичі Васильківського району Київської області.

Згідно з пунктом 5.1. Статуту членами товариства є власники будинків, а якщо будинок перебуває у спільній сумісній власності або у спільній частковій власності - уповноважені власники. Наймач, орендар не може бути членом товариства.

Пунктом 6.1.4. Статуту визначено, що член товариства має право обирати та бути обраним до органів управління товариством.

Відповідно до пункту 9.2. Статуту вищим органом управління товариства є загальні збори членів товариства. Кожний член товариства на загальних зборах має кількість голосів, яка пропорційна кількості будинків, що є його власністю. Один будинок - 1 голос.

На підтвердження членства ОСОБА_2 у товаристві та наявності права бути обраним до органів управління, відповідачем зазначено, що ОСОБА_2 є чоловіком члена товариства - ОСОБА_7 та співвласником будинку АДРЕСА_3 .

Крім того, відповідачем зазначено, що ОСОБА_2 діяв на підставі довіреності від власника будинку ОСОБА_7 .

За результатами перевірки долученої до матеріалів справи інформаційної довідки № 271830112 від 26.08.2021 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, судом встановлено, що житловий будинок АДРЕСА_3 , на праві приватної власності належить виключно ОСОБА_7 , жодних відомостей про те, що ОСОБА_2 є співвласником (спільна часткова, спільна сумісна власність) спірного нерухомого майна матеріали справи не містять.

До матеріалів справи не долучено жодних доказів того, що ОСОБА_2 та ОСОБА_7 перебувають у шлюбі чи оформили спірне нерухоме майно у період шлюбу, що, у свою чергу, не дає підстав для застосування статті 60 Сімейного кодексу України.

До матеріалів справи надане доручення №23 від 01.02.2021 за підписом ОСОБА_7 , ОСОБА_2 та директора Товариства (об`єднання) власників будинків «Лісний» ОСОБА_8 , згідно з яким ОСОБА_7 уповноважує ОСОБА_2 представляти її в органах управління товариства об`єднання власників будинків Лісний та передає йому всі права, яким наділений співвласник Товариства (об`єднання) власників будинків «Лісний», для чого уповноважую його правом підпису та отриманню документів.

Згідно з частиною 1 статті 1000 Цивільного кодексу України за договором доручення одна сторона (повірений) зобов`язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки довірителя.

Відповідно до частини 1 статті 1007 Цивільного кодексу України, довіритель зобов`язаний видати повіреному довіреність на вчинення юридичних дій, передбачених договором доручення.

Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі (частина 3 статті 244 Цивільного кодексу України).

Частина 5 статті 245 Цивільного кодексу України визначає, що довіреність на право участі та голосування на загальних зборах, видана фізичною особою, посвідчується у порядку, визначеному законодавством.

З урахуванням наведених норм цивільного законодавства, оскільки обов`язкового нотаріального посвідчення договору доручення в законодавстві не передбачено, то довіреність, видана в межах такого договору, нотаріальному посвідченню не підлягає.

З тексту спірної довіреності вбачається, що ОСОБА_2 уповноважено на участь у загальних зборах з наданням йому права підпису та отримання документів, проте, як вбачається з тексу протоколу саме ОСОБА_2 , а не ОСОБА_7 , обрано до наглядової ради товариства, що суперечить вимогам пункту 5.1. Статуту (членами товариства є власники будинків, а якщо будинок перебуває у спільній сумісній власності або у спільній частковій власності - уповноважені власники), оскільки, як вбачається з витягу № 271830112 від 26.08.2021 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно єдиним уповноваженим власником є ОСОБА_7 , очевидно, що пункт 4 протоколу загальних зборів співвласників товариства (об`єднання) власників будинків «Лісний» № 30 від 07.02.2021 суперечить вимогам 5.1., 6.1.4., 9.10. Статуту, що є підставою для визнання його недійсним.

При цьому, оскільки довіритель не може передати повіреному більше повноважень, ніж має він сам, то за довереністю члена товариства ОСОБА_7 не можуть бути передані повноваження, що суперечать положенням Статуту про те, що до органів управління товариства можуть бути обрані виключно члени товариства та надати ОСОБА_2 повноважень бути обраним від власного імені.

Відносно пункту 5 Протоколу загальних зборів співвласників товариства (об`єднання) власників будинків «Лісний» № 30 від 07.02.2021, суд зазначає таке.

За результатами дослідження пункту 5 Протоколу загальних зборів, суд зазначає, що прийнято рішення внести зміни до статуту товариства, що перебачають виключення з товариства домовласників, які відмовляються виконувати рішення загальних зборів, позбавивши їх права користуватись спільним майном.

Рішення загальних зборів членів (зборів уповноважених) кооперативу про прийняття, внесення змін до статуту, вступ до кооперативного об`єднання або вихід з нього та про реорганізацію або ліквідацію кооперативу вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало не менш як 75 відсотків членів кооперативу, присутніх на загальних зборах кооперативу. З інших питань рішення приймаються простою більшістю голосів членів (уповноважених) кооперативу, присутніх на його загальних зборах (стаття 15 Закону України «Про кооперацію»).

Відповідно до вимог статті 15 Закону України «Про кооперацію» та кількості членів товариства - 22 особи, 75 відсотків (2/3 загальної численності товариства) складає 15 осіб.

Згідно з пунктом 9.5. Статуту загальні збори членів товариства є чинними, якщо на них присутні не менше 2/3 загальної численності товариства, всі рішення загальних зборів приймаються простою більшістю голосів, окрім прийняття рішень, які оговорені пунктами 3.7, 9.6., 10.1. Статуту і приймаються одноголосно всіма членами товариства.

Пунктом 9.6. Статуту визначено, що рішення про затвердження статуту товариства, змін і доповнень до нього та питання про використання об`єктів нерухомості та інженерних комунікацій, що перебувають у спільній власності членів товариства, приймаються одноголосно всіма членами товариства, всі рішення загальних зборів приймаються простою більшістю голосів.

З огляду на вимоги пунктів 9.5., 9.6. Статуту рішення про внесення змін до статуту повинно прийматись виключно всіма членами товариства - 22 особами, що зроблено не було, оскільки голосування відбулось за участі 15 осіб, що є підставою для визнання зазначено пункту протоколу недійсним.

Одночасно, судом враховано, що вищевказане рішення за порядком денним спірних загальних зборів передбачене у пункті "Різне", інших відомостей про винесення спірного питання на розгляд загальних зборів суду не надано, відтак, рішення, що оформлене пунктом 5 спірного протоколу, не передбачене порядком денним та відсутні документи, які б свідчили про вкючення та затвердження цього питання до порядку денного загальних зборів.

6. Результати розгляду справи

У рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України", Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави.

Конституційне право на судовий захист передбачає як невід`ємну частину такого захисту можливість поновлення порушених прав і свобод громадян, правомірність вимог яких встановлена в належній судовій процедурі і формалізована в судовому рішенні, і конкретні гарантії, які дозволяли б реалізовувати його в повному об`ємі і забезпечувати ефективне поновлення в правах за допомогою правосуддя, яке відповідає вимогам справедливості, що узгоджується також зі ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основних свобод.

У рішенні Європейського Суду з прав людини у справі "Іліан проти Туреччини", зазначено правило встановлення обмежень доступу до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання слід звертати увагу на обставини справи.

Практика Європейського суду з прав людини при застосуванні положень пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує кожному право на звернення до суду, акцентує увагу на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Жоффр де ля Прадель проти Франції" від 16.12.1992).

Конституцією України проголошено, що Україна є правовою державою, у якій визнається і діє принцип верховенства права (стаття 1, частина перша статті 8).

Конституційний Суд України в абзаці другому підпункту 4.1 пункту 4 мотивувальної частини Рішення від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 зазначив, що верховенство права - це панування права в суспільстві; верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовчу діяльність, зокрема, у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо.

Із конституційних принципів рівності і справедливості випливає вимога визначеності, ясності і недвозначності правової норми, оскільки інше не може забезпечити її однакове застосування, не виключає необмеженості трактування у правозастосовній практиці і неминуче призводить до сваволі (абзац другий підпункту 5.4 пункту 5 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 вересня 2005 року № 5-рп/2005).

Одним із елементів верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями; обмеження будь-якого права повинне базуватися на критеріях, які дадуть змогу особі відокремлювати правомірну поведінку від протиправної, передбачати юридичні наслідки своєї поведінки (абзац третій підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 29 червня 2010 року № 17-рп/2010).

Згідно з статтею 17 Закону України "Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. За змістом рішення Європейського суду з прав людини у справі "Хаджинастасиу проти Греції" національні суди повинні зазначати з достатньою ясністю підстави, на яких ґрунтується їхнє рішення, що, серед іншого, дає стороні можливість ефективно скористатися наявним у неї правом на апеляцію; у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Кузнєцов та інші проти Російської Федерації" зазначено, що ще одним завданням вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті, вмотивоване рішення дає можливість стороні апелювати проти нього, нарівні з можливістю перегляду рішення судом апеляційної інстанції. Така позиція є усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи "Серявін та інші проти України", "Проніна проти України") і з неї випливає, що ігнорування судом доречних аргументів сторони є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Суд, керуючись Рішенням Європейського суду з прав людини від 18.07.2006 у справі "Проніна проти України", аналізуючи повноту дослідження судом обставин справи зазначає, що пункт 1 статті 6 Конвенції не зобов`язує національні суди надавати детальну відповідь на кожен аргумент заявника (сторони у справі). Суди зобов`язані давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Питання чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає з статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки в світлі конкретних обставин справи (пункти 21, 23 Рішення).

У рішенні Конституційного Суду України №15-рп/2004 від 02.11.2004 у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статті 69 Кримінального кодексу України (справа про призначення судом більш м`якого покарання) Суд зазначив: "Відповідно до частини 1 статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Верховенство права - це панування права в суспільстві. Одним з проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори, зокрема норми моралі, традиції, звичаї тощо, які легітимовані суспільством і зумовлені історично досягнутим культурним рівнем суспільства. Всі ці елементи права об`єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості, ідеї права, яка значною мірою дістала відображення в Конституції України. Таке розуміння права не дає підстав для його ототожнення із законом, який іноді може бути й несправедливим, у тому числі, обмежувати свободу та рівність особи. Справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права."

Відповідно до статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з статтею 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з статтею 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, а відповідно до статті 79 Господарського процесуального кодексу України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування; питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За статтею 80 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Оцінюючи подані до матеріалів справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову.

7. Розподіл судового збору

Судовий збір за подання позовної заяви, в порядку частини 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладається на відповідачу у повному обсязі, оскільки за вищевикладеними висновками суду, спір виник внаслідок неправильних дій відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 73, 74, 76-80, 129, 232, 237, 238 Господарського процесуального кодексу України, суд -

вирішив:

1. Позов (вх. № 1576/21 від 31.05.2021) ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Товариства (об`єднання) власників будинків "Лісний" про визнання недійсним рішення загальних зборів, оформлене протоколом № 30 від 07.02.2021 задовольнити частково.

2. Визнати недійсним рішення загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку товариства (об`єднання) власників будинків «Лісний» про затвердження бюджету Товариства на 2021 рік, оформлене протоколом № 30 від 07.02.2021 з третього питання порядку денного.

3. Визнати недійсним рішення загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку товариства (об`єднання) власників будинків «Лісний» про вибори членів Наглядової ради, оформлене протоколом № 30 від 07.02.2021 з четвертого питання порядку денного.

4. Визнати недійсним рішення загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку товариства (об`єднання) власників будинків «Лісний» «Різне», оформлене протоколом № 30 від 07.02.2021 з п`ятого питання порядку денного.

5. В іншій частині позову відмовити.

6. Стягнути з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Товариства (об`єднання) власників будинків "Лісний" (08632, Київська обл., Васильківський р-н, с. Іванковичі, вул. Прорізна, буд. 5-А, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) 2270,00 грн. (дві тисячі двісті сімдесят гривень) судового збору.

7. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне рішення складено 13.10.2021.

Суддя С.О. Саванчук