РІШЕННЯ

12 жовтня 2021 року м. ТернопільСправа № 921/368/21

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Гевка В.Л. за участі секретаря судового засідання Карпи М.Ю.

розглянувши у порядку загального позовного провадження справу

за позовом: Приватного підприємства "ПАТМОС", 47542, Тернопільська область, Бережанський район, с. Котів, вул. Тиха, буд.1, (поштова адреса а/с 991, м.Тернопіль, 46016),

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "ФЕРОЗІТ", 48100, Тернопільська область, м. Теребовля, вул. Шевченка, буд.171, (поштова адреса : 79069, м. Львів, вул. Шевченка, буд.317)

про стягнення основного боргу в розмірі 119 476 грн 50 коп.

За участі представників:

Позивача: не з`явився;

Відповідача: не з`явився.

1. Судові процедури. Суть та рух справи.

Приватне підприємство "ПАТМОС" звернулось до Господарського суду Тернопільської області з позовною заявою №52 від 04.03.2021 (вх.№420 від 03.06.2021) до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "ФЕРОЗІТ", у якій просить суд стягнути з відповідача в користь позивача основний борг в розмірі 119 476 грн 50 коп.

Ухвалою суду від 07.06.2021 позовну заяву №52 від 04.03.2021 (вх.№420 від 03.06.2021) Приватного підприємства "ПАТМОС" залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали про залишення позовної заяви без руху.

16.06.2021 через канцелярію суду від Приватного підприємства "ПАТМОС" надійшла заява №60 від 14.06.2021 (вх. № 5097 від 16.06.2021) про усунення недоліків позовної заяви, з якої вбачається, що позивачем усунуто недоліки позовної заяви, про які зазначено в ухвалі про залишення позовної заяви без руху.

Ухвалою суду від 23.06.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначене на 10.08.2021.

В порядку статті 183 ГПК України у судовому засіданні 10.08.2021 судом протокольною ухвалою з ініціативи суду продовжено строк підготовчого провадження у даній справі по 31.08.2021 та відкладено підготовче засідання на 31.08.2021. У судовому засіданні 31.08.2021 судом протокольною ухвалою продовжено строк підготовчого провадження по 15.09.2021, закрито підготовче провадження з 16.09.2021 та призначено справу до судового розгляду, по суті згідно статті 185 ГПК України на 16.09.2021.

У судовому засіданні 16.09.2021 судом, в порядку статті 216 ГПК України, протокольною ухвалою відкладено розгляд справи по суті із призначенням стадії судових дебатів на 05.10.2021. У судовому засіданні 05.10.2021 суд оголосив перерву до 12.10.2021, про що постановлено протокольну ухвалу без виходу суду в нарадчу кімнату.

У судовому засіданні 12.10.2021 суд видалився до нарадчої кімнати та прийняв рішення у справі, про що суддею виготовлено, підписано та оголошено скорочену (вступну та резолютивну) частини рішення.

2. Аргументи сторін.

2.1. Правова позиція позивача.

У поданому позові позивач стверджує, що між ним і відповідачем було укладено Договір на виконання оздоблювальних робіт № 30/05/19 від 30.05.2019р. (копії Договору додаються) відповідно до якого, ПП «ПАТМОС» зобов`язувався виконати комплекс робіт по оздобленню сходової клітини та квартир в багатоквартирному будинку за адресою м. Тернопіль вул. Смакули, а ТзОВ «ФЕРОЗІТ» взяв на себе зобов`язання, прийняти і оплатити виконані Підрядником роботи за цінами вказаними в кошторисі та специфікації до Договору у строки визначені ним.

11.03.2020р. Позивачем (Підрядником) було виконано повний об`єм робіт за укладеним з Відповідачем Договором та складено останній Акт виконаних робіт № 4 від 11.03.2020р., який надано Відповідачу (Замовнику) на узгодження та підписання.

На підставі даного Договору Підрядником (позивачем) було виконано роботи на загальну суму 716 229,94 грн з врахуванням ПДВ, що передавались Підрядником Замовнику поетапно.

Акт виконаних робіт № 1 від 06.08.2019р. на суму 208 519,26 грн (копія Акту додається).

Акт виконаних робіт № 2 від 17.12.2019р. на суму 234 049,18 грн (копія Акту додається).

Акт виконаних робіт № З від 27.12.2019р. на суму 154 185,00 грн (копія Акту додається).

Акт виконаних робіт № 4 від 11.03.2020р. на суму 119 476,50 грн (копія Акту додається).

Однак станом на 03.08.2020р. Акт № 4 від 11.03.2020р. Замовником (Відповідачем) не

підписаний та Позивачу (Підряднику не повернутий), що суперечить ч. 4 ст. 882 ЦК України, якою передбачено, що передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами.

Пунктом 4.3. Договорів передбачено, що остаточний розрахунок за договором здійснюється протягом 10 днів після повного завершення комплексу робіт, передбачених цим Договором.

Однак, в порушення даних умов Договору, Відповідачем здійснено часткову оплату Позивачу виконаних робіт в розмірі 327 311,68 грн згідно платіжних доручень № 33853 від 09.01.2020р. в сумі 234 049,18 грн, № 34709 від 05.05.2020р. в сумі 93262,50 грн, №33668 від 14.11.2019р. на суму 118 906,50 грн та №33669 від 14.11.2019р. на суму 118 906,50 грн (копії платіжних доручень додаються).

Сума боргу Відповідача перед Позивачем складає 119 476,50 грн.

2.2. Правова позиція відповідача.

Відповідач участі уповноваженого представника в суді не забезпечив, відзиву чи будь яких письмових пояснень суду не надав. При цьому про рух справи відповідач судом повідомлений належним чином, про що свідчать отримані ним завчасно ухвали суду про рух справи.

Разом з цим, згідно поданої позивачем, як доказ відповіді на претензію відповідача № 119 від 03.06.2021 вбачається, що відповідач зазначає таке.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Ферозіт» розглянуло Вашу претензію вих. № 42 від 13 квітня 2021, щодо сплати заборгованості у розмірі 119 476,50 грн за виконані роботи згідно договору № 24/06/19 від 24 червня 2019 та повідомляємо наступне.

Затримка оплат виконаних робіт і відповідно утворення заборгованості перед ПП «Патмос» сталися не з вини нашого товариства, а у зв`язку з тим, що замовник об`єкта: «Будівництво багатоквартирного житлового будинку за адресою: м. Тернопіль, вул. Смакули» не здійснив повний розрахунок з ТОВ «Ферозіт» як з Генеральним підрядником.

У зв`язку з вищевикладеним та певними фінансовими труднощами, що виникли в нашого товариства, ТОВ «Ферозіт» не змогло вчасно та в повному обсязі виконана свої зобов`язання з оплати вартості виконаних робіт згідно Договору підряду № 24/06/19 від 24 червня 2019.

3. Фактичні обставини встановлені судом.

Норми права, законодавство, судова практика, які застосував суд.

Мотивована оцінка судом аргументів, наведених учасниками справи.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, судом встановлено таке.

У відповідності до ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Основними засадами (принципами) господарського судочинства є: 1) верховенство права; 2) рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; 3) гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; 4) змагальність сторін; 5) диспозитивність; 6) пропорційність; 7) обов`язковість судового рішення; 8) забезпечення права на апеляційний перегляд справи; 9) забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках; 10) розумність строків розгляду справи судом; 11) неприпустимість зловживання процесуальними правами; 12) відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ст. 73 ГПК України).

Стаття 74 ГПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статей з 76 по 79 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Наявність обставини, на які сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Статтею 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

У відповідності до вимог статті 174 ГК України господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до частини 1 статті 546 ЦК України, виконання зобов`язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.

За змістом статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання (частина 1 стаття 550 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У відповідності до статей 627, 628 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, зміст договору складається з умов, які визначаються на розсуд та за погодженням сторін, та умов, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно статті 625 ЦК України, боржник, не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

В свою чергу, згідно статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Як визначено статтею 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (статті 629 Цивільного кодексу України).

До виконання господарських зобов`язань застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України (стаття 193 Цивільного кодексу України).

За частиною 1 статті 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до статті 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. Для виконання окремих видів робіт, встановлених законом, підрядник (субпідрядник) зобов`язаний одержати спеціальний дозвіл. До окремих видів договорів підряду, встановлених параграфами 2-4 цієї глави, положення цього параграфа застосовуються, якщо інше не встановлено положеннями цього Кодексу про ці види договорів.

Із змісту статті 846 ЦК України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов`язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов`язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту.

Відповідно до частини 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін.

Як вбачається із матеріалів справи у 2019 році між Приватним підприємством «ПАТМОС» (далі за текстом Позивач, Підрядник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФЕРОЗІТ» (далі за текстом Відповідач, Замовник) було укладено Договір на виконання оздоблювальних робіт № 30/05/19 від 30.05.2019р., відповідно до якого ПП «ПАТМОС» зобов`язувався виконати комплекс робіт по оздобленню сходової клітини та квартир в багатоквартирному будинку за адресом : м. Тернопіль вул. Смакули, а ТзОВ «ФЕРОЗІТ» взяв на себе зобов`язання, прийняти і оплатити виконані Підрядником роботи за цінами вказаними в кошторисі та специфікації до Договору у строки, визначені ним.

Відповідно до умов Договору вартості робіт визначених в кошторисі додаток № 1 до

Договору № 30/05/19 від 30.05.2019р.

11.03.2020р. Позивачем (Підрядником) було виконано повний об`єм робіт за укладеним з Відповідачем Договором та складено останній Акт виконаних робіт № 4 від 11.03.2020р. і надано Відповідачу (Замовнику) на узгодження та підписання.

Крім того, з метою досудового врегулювання даного спору Позивачем на адресу Відповідача було направлено претензію № 39 від 31.03.2020р.

Зважаючи на те, що в Договорі не встановлено, строк (термін) виконання робіт, а відповідно до ст. 846 ЦК України, якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов`язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов`язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту.

В зв`язку з чим 11.03.2020р. Підрядником (Позивачем) було виконано весь об`єм робіт передбачених даним Договором та передано їх Замовнику (Відповідачу).

На підставі даного Договору Підрядником (позивачем) було виконано роботи на загальну суму 716 229,94 грн з врахуванням ПДВ, що передавались Підрядником Замовнику поетапно.

Акт виконаних робіт № 1 від 06.08.2019р. на суму 208519,26 грн.

Акт виконаних робіт № 2 від 17.12.2019р. на суму 234049,18 грн.

Акт виконаних робіт № З від 27.12.2019р. на суму 154185,00 грн.

Акт виконаних робіт № 4 від 11.03.2020р. на суму 119476,50 грн.

Пунктом 3.3.4. Договору передбачено, що Замовник бере на себе зобов`язання здійснити оплату відповідно до умов, викладених у п. 4 цього Договору.

В пункті 4.1. Договору вказано, що вартість виконаних робіт визначається на основі фактично виконаних об`ємів робіт згідно погоджених актів прийому передачі виконаних робіт.

Так, відповідно до пунктів 4.2. Договорів подальший розрахунок проводиться шляхом поетапної оплати згідно актів виконаних робіт.

Пунктом 4.3. Договорів передбачено, що остаточний розрахунок за договором здійснюється протягом 10 днів після повного завершення комплексу робіт, передбачених цим Договором.

Однак в порушення даних умов Договору, Відповідачем здійснено часткову оплату Позивачу виконаних робіт в розмірі 327 311,68 грн згідно платіжних доручень № 33853 від 09.01.2020р. в сумі 234 049,18 грн, № 34709 від 05.05.2020р. в сумі 93262,50 грн, №33668 від 14.11.2019р. на суму 118 906,50 грн та №33669 від 14.11.2019р. на суму 118 906,50 грн (копії платіжних доручень знаходяться в матеріалах справи).

Таким чином, сума боргу Відповідача перед Позивачем складає 119 476,50 грн.

Як встановлено судом вище у відповіді на претензію відповідач погоджується із заборгованістю та обіцяє її оплатити в майбутньому.

Враховуючи зазначене, суд вважає, що позовні вимоги позивача є належним чином обґрунтованими не спростовані відповідачем та підлягають до задоволення судом повністю.

Відповідно до частин 1,2 статті 129 ГПК України судовий збір покладається:

1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін;

2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку з задоволенням позову судом, судові витрати покладаються на відповідача - та стягуються з відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "ФЕРОЗІТ" на користь позивача Приватного підприємства "ПАТМОС" в сумі 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн 00 коп. судового збору.

Керуючись положеннями статей 2, 42, з 74 по 79, 86, 129, 209-210, 233, 236, 238, 240, 241, з 253 по 259 у сукупності з іншими статтями Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ФЕРОЗІТ" на користь Приватного підприємства "ПАТМОС" - 119 476 (сто дев`ятнадцять тисяч чотириста сімдесят шість) грн 50 коп. основного боргу.

3. Судові витрати покласти на відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "ФЕРОЗІТ".

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ФЕРОЗІТ" на користь Приватного підприємства "ПАТМОС" 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн 00 коп. судового збору.

5. Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Позивач - Приватне підприємство "ПАТМОС", 47542, Тернопільська область, Бережанський район, с. Котів, вул. Тиха, буд.1; (поштова адреса а/с 991, м.Тернопіль, 46016) () ;

Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "ФЕРОЗІТ", 48100, Тернопільська область, м. Теребовля, вул. Шевченка, буд.171, (поштова адреса : 79069, м. Львів, вул. Шевченка, буд.317), ().

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду в порядку статей з 253 по 259 ГПК України подається протягом двадцяти днів, з дня його проголошення із врахуванням п.17.5 Перехідних положень ГПК України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише скорочену (вступну та резолютивну) частину рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено на протязі двох робочих днів з дня проголошення скороченої (вступної та резолютивної) частини рішення та підписано 18.10.2021.

Повний текст рішення надіслати учасникам справи рекомендованою кореспонденцією із повідомленням про вручення поштового відправлення або вручено наручно особисто уповноваженим представникам.

Учасники справи можуть отримати інформацію по справі на офіційному веб -порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб - адресою: https://te.court.gov.ua/sud5022.

Суддя В.Л. Гевко