ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
12 жовтня 2021 року Справа № 915/442/21
Господарський суд Миколаївської області у складі судді Смородінової О.Г.,
за участю секретаря судового засідання Левченко Я.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали клопотання відповідача про стягнення витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката у справі
про: встановлення земельного сервітуту, зобов`язання внести відомості до Державного земельного кадастру та Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень,
за участю представників сторін:
від позивача: Єлисеєв Є.В., адвокат за ордером,
від відповідача: Панченко С.В., адвокат за ордером,
Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 28.09.2021 у справі № 915/442/21 було відмовлено в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ПАРАДАЙС РЕЛАКС» до Товариства з обмеженою відповідальністю «БАЗИСБУДТРАНС» про встановлення земельного сервітуту, зобов`язання внести відомості до Державного земельного кадастру та Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

До закінчення судових дебатів у справі представник відповідача заявив суду про намір, у порядку ч. 8 ст. 129 ГПК України, протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду подати докази на підтвердження розміру судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи.

За приписами ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

04.10.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю «БАЗИСБУДТРАНС» звернулося до Господарського суду Миколаївської області з клопотанням б/н від 01.10.2021 (вх. 14830/21) про стягнення з ТОВ «ПАРАДАЙС РЕЛАКС» 26000,00 грн - витрат ТОВ «БАЗИСБУДТРАНС», пов`язаних з правничою допомогою адвоката.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідний намір у порядку ч. 8 ст. 129 ГПК України відповідач реалізував у встановлений строк.

Ухвалою суду від 05.10.2021 розгляд клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «БАЗИСБУДТРАНС» б/н від 11.10.2021 (вх. 14830/21) про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у справі № 915/442/21 було призначено на 12 жовтня 2021 року о 14:00.

07.10.2021 на офіційну електронну адресу суду від представника позивача надійшла заява про участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів, на яку суд відреагував відповідною ухвалою від 08.10.2021.

11.10.2021 через систему «Електронний суд» від позивача надійшло клопотання б/н від 11.10.2021 (вх. № 15250/21) про зупинення розгляду справи, в якому заявник просить суд: зупинити або відкласти розгляд клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Базисбудтранс» про стягнення витрат, що пов`язані з правничою допомогою адвоката - до набрання рішенням Господарського суду Миколаївської області від 28.09.2021 законної сили.

12.10.2021 через систему «Електронний суд» від позивача надійшло заперечення б/н від 11.10.2021 (вх. 15258/21) щодо розподілу судових витрат, що пов`язані з наданням професійної правничої допомоги.

Станом на момент проведення засідання від учасників справи інших заяв чи клопотань до суду не надходило.

12.10.2021 в судове засідання з`явилися повноважні представники обох учасників справи, які підтвердили актуальність правових позицій сторін, викладених в письмових заявах у справі.

За результатами розгляду клопотання позивача про зупинення розгляду справи, суд відмовив в його задоволенні, зауваживши, що процесуальний закон не передбачає такої підстави для зупинення провадження у справі, як наявність наміру учасника справи оскаржити відповідне судове рішення. Крім того, наявні в матеріалах справи докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду (розподіл судових витрат) до набрання рішенням законної сили.

Відповідно до змісту статей 195, 240 ГПК України, 12.10.2021 за результатами проведеного засідання, суд оголосив вступну та резолютивну частини додаткового рішення.

Ознайомившись з матеріалами справи, дослідивши надані докази у їх сукупності, заслухавши в судовому засіданні представників сторін суд -

В С Т А Н О В И В:

За правилами частин 1, 3 ст. 124 Господарського процесуального кодексу України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Товариством з обмеженою відповідальністю «БАЗИСБУДТРАНС» при поданні відзиву було наведено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, відповідно до якого відповідачем передбачено судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20000,00 грн.

За результатами розгляду справи відповідач просить стягнути з позивача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 26000,00 грн.

Дослідивши надані суду докази, оцінивши їх у відповідності з вимогами ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, проаналізувавши обставини справи відносно норм чинного законодавства, яке регулює дані відносини, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ст. 16 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Відповідно до ст. 59 Конституції України кожен має право на правову допомогу. Для забезпечення права на захист від обвинувачення та надання правової допомоги при вирішенні справ у судах та інших державних органах в Україні діє адвокатура.

У відповідності до ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до частин першої та другої статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з ч. 3 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до положень ст. 221 ГПК України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

За приписами частин 1-4 статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

За приписами ч. 4 ст. 126 ГПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Як встановлено судом за матеріалами господарської справи № 915/442/21, відповідачем подано до суду наступні докази понесення витрат на професійну правничу допомогу:

1. Договір про надання правової допомоги № 09/01-АІ від 09.01.2021, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «БАЗИСБУДСТРАНС», як клієнтом, та Адвокатським бюро «Панченко та Партнери», як виконавцем, відповідно до предмету якого в порядку та на умовах, визначених цим Договором, клієнт доручає виконавцю, а виконавець, відповідно до чинного законодавства України, приймає на себе обов`язки здійснювати представницькі повноваження, захищати права і законні інтереси клієнта, надавати правову допомогу, в тому числі за окремими дорученнями клієнту, в обсязі і на умовах, встановлених цим Договором.

За умовами п. 4.1, 4.2 Договору винагорода виконавця за надання правової допомоги (гонорар) виплачується у фіксованому розмірі, який становить 2000,00 грн (без ПДВ) за одну годину роботи. Гонорар підлягає сплаті на розрахунковий рахунок виконавця, протягом 3 банківських днів з моменту підписання Сторонами Акту про надання правової допомоги.

2. Додаткова угода № 1 від 04.05.2021 до Договору № 09/01-АІ про надання правової допомоги, за змістом якої сторони, зокрема, погодили таке:

- в порядку та на умовах, визначених Договором, клієнт доручає виконавцю, а виконавець, відповідно до чинного законодавства України, приймає на себе обов`язки здійснювати представницькі повноваження, захищати права і законні інтереси клієнта, надавати правову допомогу при розгляді господарським судом Миколаївської області справи № 915/442/21, відкритої 29.04.2021 року за позовом ТОВ «Парадайс Релакс» до клієнта про встановлення сервітуту та визначення його істотних умов (п. 1);

- ця Додаткова угода є невід`ємною частиною договору № 09/01-АІ про надання правової допомоги від 09.01.2020 року (п. 4).

3. Акт № 2 від 01.10.2021 про надання правової допомоги за Договором про надання правової допомоги від 09.01.2020 року № 09/01-АІ, зі змісту якого вбачається, що на підставі розділу 4 Договору № 09/01-АІ від 09.01.2020 року про надання правової допомоги, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «БАЗИСБУДТРАНС» (Клієнт) і Адвокатським бюро «ПАНЧЕНКО ТА ПАРТНЕРИ» (Виконавець), Сторони підписали цей Акт на підтвердження того, що Виконавець належним чином і в повному обсязі надав, а Клієнт прийняв правову допомогу, вартість якої по даному акту складає 26000,00 грн.

4. Рахунок № Асс-09/01-02 від 01.10.2021 на суму 26000,00 грн, виставлений Адвокатським бюро «ПАНЧЕНКО ТА ПАРТНЕРИ» Товариству з обмеженою відповідальністю «БАЗИСБУДТРАНС».

5. Платіжне доручення № 5076 від 08.10.2021 на суму 26000,00 грн (платник: ТОВ «БАЗИСБУДТРАНС», отримувач: ПАНЧЕНКО ТА ПАРТНЕРИ; призначення платежу: «Договір № 09/01-А1 від 09.01.2021/правова допомога/№ Асс-09/01-02 від 01.10.2021 р.»).

Проаналізувавши вказані докази суд вважає їх достатніми для підтвердження понесення Товариством з обмеженою відповідальністю «БАЗИСБУДТРАНС» витрат на професійну правничу допомогу по даній справі.

Також суд вважає за необхідне зауважити, що визначений Товариством з обмеженою відповідальністю Фірма «Нефтетранспорт» розмір витрат на професійну правничу допомогу в сумі 26000,00 грн узгоджується з попереднім (орієнтовним) розрахунком суми судових витрат, в якому було передбачено вартість однієї години роботи Адвокатського бюро в розмірі 2000,00 грн.

Суд зазначає, що згідно ч. 5 ст. 126 ГПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У даній справі позивач подав до суду письмові заперечення щодо розподілу судових витрат, що пов`язані з наданням професійної правничої допомоги, мотивовані, зокрема, таким:

1) у пункті 2.1.4 Договору про надання правової допомоги від 09.01.2020 №09/01-АІ, який був наданий відповідачем до відзиву, та який є основним доказом розміру витрат на професійну правничу допомогу, сторони дійшли згоди, що Виконавець бере на себе зобов`язання надавати необхідну правову допомогу Клієнту: 2.1.4.1. у кримінальному провадженні; 2.1.4.2. у цивільному провадженні; 2.1.4.3. в адміністративному провадженні; 2.1.4.4. в провадженні, яке відбувається в порядку, передбаченому Кодексом України про адміністративні правопорушення. У додатковій угоді №1 від 04.05.2021 до договору про надання правової допомоги №09/01-АІ сторони визначили, що в порядку та на умовах, визначених договором, Клієнт доручає Виконавцю, а Виконавець, відповідно до чинного законодавства України, приймає на себе обов`язки здійснювати представницькі повноваження, захищати права і законні інтереси Клієнта, надавати правову допомогу при розгляді господарським судом Миколаївської області справи №915/442/21. Разом з тим, такого права як представництво в господарських судах з відповідними правами та обов`язками, що визначені положеннями ГПК України, договором про надання правової допомоги не визначено.

2) відповідно до пункту 4.2 договору про надання правової допомоги від 09.01.2020 №09/01-АІ визначено, що гонорар підлягає сплаті на розрахунковий рахунок виконавця, протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту підписання акту про надання правової допомоги. Проте, відповідачем не надано доказів оплати винагороди за надання правової допомоги. Позивач вважає, що за своєю сутністю витрати повинні документально бути підтвердженими, зокрема - платіжними документами, виписками по рахунку тощо, в іншому випадку це не є витратами, відповідно, не можуть бути відшкодовані.

3) на думку позивача, під час визначення вартості послуг адвокатів необхідно враховувати ціни в залежності від регіону, тому вартість послуг у сумі 2000,00 грн за годину є завищеною. Позивач зазначає, що дана справа не відноситься до категорії складних, тому заявлені позивачем витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 26000,00 грн є неспівмірними зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг у суді, не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, тому не підлягають відшкодуванню.

Враховуючи наведене суд вважає за необхідне зауважити, що у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема, але не виключно: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо.

При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст.126 ГПК України).

Так, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат (у даному випадку, за наявності заперечень учасника справи), що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 12.09.2019 у справі № 910/9784/18.

Відповідно до правової позиції, викладеної Верховним Судом у постанові від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 126 цього Кодексу).

Крім того, у додатковій постанові Верховного Суду від 24.06.2019 у справі № 904/64/18 зроблено висновок про те, що виходячи зі змісту положень частин 5, 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, що узгоджується з принципом змагальності сторін.

Подібний за змістом висновок зроблено Верховним Судом у додатковій постанові від 05.08.2019 у справі № 911/1563/18, в якій зазначено, що у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині четвертій статті 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, - яка вказує на неспівмірність витрат, - доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.

Вказаної позиції також дотримується Верховний Суд у додатковій постанові від 26.06.2019 у справі № 910/9241/18, в якій судом зазначено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 126 ГПК України).

Разом із тим, будь-яких доказів або конкретних обґрунтувань, у тому числі контррозрахунків, які свідчили б про неправильність розрахунку відповідачем витрат на правничу допомогу або про неналежність послуг адвоката до справи, позивачем суду не надано.

Також позивач у своїх запереченнях не зазначив обґрунтованих підстав та доводів, як і не надав доказів стосовно неспівмірності / нерозумності визначених та понесених витрат на правничу допомогу. Посилання на вказані обставини у запереченнях є лише декларативними.

Доводи ж відповідача щодо відсутності у договорі надання правової допомоги такого права як представництво в господарських судах з відповідними правами та обов`язками, спростовуються змістом Додаткової угоди № 1 від 04.05.2021 до Договору № 09/01-АІ про надання правової допомоги, яка є його невід`ємною частиною.

З огляду на викладене, виходячи із загальних засад законодавства щодо справедливості, добросовісності, принципу співмірності та розумності судових витрат, враховуючи всі аспекти та складність справи, суд вважає, що заявлені Товариством з обмеженою відповідальністю «БАЗИСБУДТРАНС» витрати на професійну правничу допомогу по даній справі в розмірі 26 000,00 грн відповідають встановленим критеріям.

Таким чином, враховуючи результати розгляду справи № 915/442/21 по суті суд відмічає, що відповідно до положень п. 2 ч. 4 ст. 129 ГПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Як було зазначено вище, згідно з п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За такого, у зв`язку з відмовою в задоволені позову в повному обсязі, з позивача належить стягнути на користь відповідача 26000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст.ст. 16, 86, 123, 124, 126, 129, 221, 234, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Ухвалити додаткове рішення у справі № 915/442/21, яким стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ПАРАДАЙС РЕЛАКС» (03035, м. Київ, вул. Липківського Василя Митрополита, буд. 16; ідентифікаційний код 42170763) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БАЗИСБУДТРАНС» (57300, Миколаївська обл., Снігурівський район, м. Снігурівка, вул. Суворова, буд. 104, офіс 3; ідентифікаційний код 36895395) витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката у сумі 26 000,00 грн.

Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дати складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене в порядку та у строки, визначені статтею 256 і підпунктом 17.5 пункту 17 Розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України.

Сторони та інші учасники справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ПАРАДАЙС РЕЛАКС» (03035, м. Київ, вул. Липківського Василя Митрополита, буд. 16; ідентифікаційний код 42170763)

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «БАЗИСБУДТРАНС» (57300, Миколаївська обл., Снігурівський район, м. Снігурівка, вул. Суворова, буд. 104, офіс 3; ідентифікаційний код 36895395).

Повне рішення було складено та підписано судом 22.10.2021.

Суддя О.Г. Смородінова