ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.10.2021 м. Івано-ФранківськСправа № 909/855/21
Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Матуляк П. Я., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін справу

за позовом: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до відповідача: Снятинської міської ради

про стягнення заборгованості в сумі 27912,13 грн.

встановив, що фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Снятинської міської ради про стягнення заборгованості в сумі 27912,13 грн.

Ухвалою суду від 31.08.21 відкрито провадження у справі; постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; встановлено відповідачу строк у 15 (п`ятнадцять) календарних днів з моменту отримання цієї ухвали для надання суду відзиву на позов; роз"яснено сторонам, що в разі:- ненадання відповідачем у встановлений судом строк без поважних причин відзиву, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи; - визнання позову до початку розгляду справи по суті, суд під час розподілу судових витрат, вирішує питання щодо стягнення з відповідача 50 відсотків сплаченого позивачем судового збору, решту суми судового збору повертає позивачу з державного бюджету; встановлено позивачу строк у 5 (п`ять) календарних днів з моменту отримання відзиву на позов для надання суду відповіді на відзив; встановлено відповідачу строк у 5 (п`ять) календарних днів з моменту отримання відповіді на відзив для надання суду заперечення; встановлено сторонам строк на подачу заяв по суті справи протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, відтак, з огляду на відсутність у суду підстав для виклику сторін з власної ініціативи, згідно з ч. 9 ст. 165 ГПК України, ч. 2 ст. 178, ч.5 ст.252 ГПК України, справа розглядається за наявними у ній матеріалами.

Відповідно до частини 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Позиція позивача.

Вказує на те, що відповідно до умов укладеного між позивачем та Підвисоцькою сільською радою ним виконано роботи щодо здійснення технічного нагляду за будівельно-монтажними роботами на загальну суму 27912,13 грн. Зауважує, що рішенням №14-1/1-п/2020 від 03.12.20 сесії Снятинської міської ради "Про реорганізацію сільських рад шляхом приєднання до Снятинської міської ради" реорганізавоно Підвисоцьку сільську раду шляхом приєднання до Снятинської міської ради та встановлено, що Снятинська міська рада є правонаступником майна, прав та обов"язків реорганізованої Підвисоцької сільської ради. Проте з моменту підписання актів здачі - приймання робіт (надання послуг) жодних дій по оплаті заборгованості відповідачем не здійснено, борг не погашено. В обґрунтування позовних вимог посилається на ст.11, 202, 509, 525, 526, 610, 612, 626, 629, 901, 902 Цивільного кодексу України.

Позиція відповідача.

Статтею 178 ГПК України передбачене право відповідача подати суду відзив на позовну заяву. Разом з тим, як визначено в ч. 3 цієї статті, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідач у встановлений судом строк (15 (п`ятнадцять) календарних днів з моменту отримання ухвали від 31.08.21, яку вручено відповідачу 03.09.21, що підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення вх. номер повідомлення 14927/21 від "06" вересня 2021 р.) відзиву на позов не подав.

Згідно з ч.1 ст.118 ГПК України, право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

11 червня 2020 року між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 ( по договору - виконавець) та Підвисоцькою сільською радою ( по договору - замовник) укладено договір № 9/11 про надання послуг по забезпеченню технічного нагляду за виконанням робіт по будівництву об"єкта: "будівельні роботи та поточний ремонт (будівництво мультифункціонального майданчика для занять ігровими видами спорту у селі Підвисоке Снятинського району Івано-Франківської області"( далі за текстом - Договір).

Згідно п.2.1 Договору №9/11 від 11.06.2020 року сума за ведення технічного нагляду по будівництву об"єкта становить 27912,14 грн.

Вказані роботи щодо здійснення технічного нагляду за будівельно-монтажними роботами Виконавцем виконано в повному обсязі та прийняті Замовником, що підтверджується наявними в матеріалах справи актами здачі-приймання робіт(надання послуг) від 30.09.20 відповідно на суму 16399,24 грн. та 11512,89 грн. (на загальну суму 27912,13 грн.)

Відповідно до п. 2.2 та п. 4.1.3 Договору №9/11 від 11.06.2020 року Замовник зобов"язався перерахувати Виконавцю кошти за здійснення технічного нагляду за будівельно-монтажними роботами на об"єкті протягом трьох днів з моменту підписання актів виконаних робіт.

Водночас, рішенням №14-1/1-п/2020 від 03.12.20 сесії Снятинської міської ради "Про реорганізацію сільських рад шляхом приєднання до Снятинської міської ради" реорганізовано Підвисоцьку сільську раду шляхом приєднання до Снятинської міської ради та встановлено, що Снятинська міська рада є правонаступником майна, прав та обов"язків реорганізованої Підвисоцької сільської ради.

Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 Снятинській міській раді як правонаступнику Підвисоцької сільської ради надіслано претензію №1/05 з вимогою сплатити суму заборгованості за виконані роботи за ведення технічного нагляду по будівництву обєкта: "будівельні роботи та поточний ремонт (будівництво мультифункціонального майданчика для занять ігровими видами спорту у селі Підвисоке Снятинського району Івано-Франківської області" у розмірі 27912,13 грн.

Снятинською міською радою надіслано відповідь на претензію №1/05 від 28.05.2021 року, у якій відповідач вказав на відсутність можливості погасити заборгованість, оскільки фінансування будівництва мультифункціонального майданчика для занять ігровими видами спорту у селі Підвисоке здійснюється за рахунок коштів і бюджету Івано-Франківської області, та просив позивача звернутись до Снятинської міської ради з пропозицією укладання додаткової угоди до Договору.

З моменту підписання актів здачі - приймання робіт (надання послуг) жодних дій по оплаті заборгованості відповідачем не здійснено, борг не погашено, відтак станом на 28.05.2021 року сума заборгованості становить 27912,13 грн.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Зі змісту статті 11 Цивільного кодексу України вбачається, що цивільні права та обов`язки виникають, зокрема, з договору.

В силу приписів статей 626, 627, 628, 629 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов"язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст.173 ГК України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених ГК України, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші тощо), а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено обов`язок суб`єктів господарювання та інших учасників господарських відносин виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вживати усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Укладений між позивачем та Підвисоцькою сільською радою договір є правомірним, оскільки його недійсність прямо не встановлена законом та він не визнаний судом недійсним (стаття 204 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч.1 ст.901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона - виконавець, зобов`язується за завданням другої сторони - замовника, надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 903 ЦК України).

Таким чином, між позивачем та Підвисоцькою сільською радою на підставі наведених норм закону виникли правовідносини, які за своєю правовою природою є такими, що випливають із договору послуг, тому до нього слід застосовувати відповідні положення Цивільного та Господарського кодексів України. При цьому, двосторонній характер договору послуги зумовлює взаємне виникнення у кожної зі сторін прав та обов`язків.

В силу ч.1ст.104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Враховуючи приписи вищенаведеної правової норми та з огляду на рішення №14-1/1-п/2020 від 03.12.20 сесії Снятинської міської ради "Про реорганізацію сільських рад шляхом приєднання до Снятинської міської ради" суд констатує, що Снятинська міська рада є правонаступником майна, прав та обов"язків реорганізованої Підвисоцької сільської ради.

Відповідно до ст.525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо не встановлено договором або законом.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов"язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язання встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до п.2.2 та п.4.1.3 Договору №9/11 від 11.06.2020 року Замовник зобов"язався перерахувати Виконавцю кошти за здійснення технічного нагляду за будівельно-монтажними роботами на об"єкті протягом трьох днів з моменту підписання актів виконаних робіт.

Як визначено у ст.599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до положень ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Пунктом 2 ст. 614 ЦК України встановлено, що відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Відповідач не довів суду відсутності своєї вини у порушенні прийнятих на себе зобов"язань.

Висновок суду.

З огляду на вимоги частин 1, 3 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили (частини 1, 2 статті 86 Господарського процесуального кодексу України).

Суд зазначає, що згідно з ч.ч.1-3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Аналогічна норма міститься у ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України.

Принцип змагальності процесу означає, що кожній стороні повинна бути надана можливість ознайомитися з усіма доказами та зауваженнями, наданими іншою стороною, і відповісти на них (п. 63 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Руїс-Матеос проти Іспанії" від 23 червня 1993 р.).

Захищене статтею 6 Європейської конвенції з прав людини право на справедливий судовий розгляд також передбачає право на змагальність провадження. Кожна сторона провадження має бути поінформована про подання та аргументи іншої сторони та має отримувати нагоду коментувати чи спростовувати їх.

Дія принципу змагальності ґрунтується на переконанні: протилежність інтересів сторін найкраще забезпечить повноту матеріалів справи через активне виконання сторонами процесу тільки їм притаманних функцій. Принцип змагальності припускає поєднання активності сторін у забезпеченні виконання ними своїх процесуальних обов`язків із забезпеченням судом умов для здійснення наданих їм прав.

До того ж, суд зазначає, що однією з засад здійснення господарського судочинства відповідно до ст.2 Господарського процесуального кодексу України є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Принцип рівності сторін у процесі - у розумінні "справедливого балансу" між сторонами - вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.33 Рішення віл 27.10.1993р. Європейського суду з прав людини у справі " Домбо Бегеер Б.В. проти Нідерландів").

У п.26 рішення від 15.05.2008р. Європейського суду з прав людини у справі "Надточій проти України" суд нагадує, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище у порівнянні з опонентом.

Відповідно до частини 1 статті 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов"язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже сторони, звертаючись до суду повинні враховувати те, що визначення та наповнення доказової бази переданого на розгляд суду спору покладаються саме на сторони, а не на суд.

Оскільки заборгованість відповідача перед позивачем у розмірі 27912,13 грн. на час прийняття рішення не сплачена, розмір вказаної заборгованості відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується документально, позовні вимоги підлягають до задоволення.

Судові витрати.

Згідно з ч. 1 ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст.129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні з позовом позивач сплатив судовий збір в розмірі 2270,00 гривень.

Враховуючи приписи статті 129 Господарського процесуального кодексу України, з огляду на задоволення позову, судові витрати по сплаті судового збору слід покласти на відповідача.

Керуючись статтями 73-79, 86, 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

задовольнити позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Снятинської міської ради про стягнення заборгованості в сумі 27912,13 грн.

Стягнути з Снятинської міської ради (площа Незалежності України,1, м. Снятин, 78301, код 04054240) на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) 27912,13 грн. (двадцять сім тисяч дев"ятсот дванадцять гривень 13 копійок) заборгованості та 2270,00(дві тисячі двісті сімдесят гривень) судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 13.10.2021

Суддя П. Я. Матуляк