ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 909/982/21
УХВАЛА

15.10.2021 м. Івано-Франківськ

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Валєєвої Т.Е., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Національна електронна біржа" про забезпечення позову (вх.№17146/21 від 11.10.2021) у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Національна електронна біржа"

(вул. Хорива, 7, кв.12, м. Київ, 04071)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма імені опришка Дмитра Сав`юка" (вул. Шевченка, 39, с. Воскресинці, Коломийський район, Івано-Франківська область, 78213)

про стягнення несплаченої винагороди оператора в сумі 189502,29 грн

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Національна електронна біржа" звернулося до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма імені опришка Дмитра Сав`юка" про стягнення несплаченої винагороди оператора в сумі 189502,29 грн, з яких 166666,67 грн основної заборгованості, 6168,95 грн пені, 16666,67 грн 10% штрафу.

Позовні вимоги мотивовані тим, що в порушення договірних зобов"язань відповідач своєчасно не здійснив оплату за участь в електронному аукціоні в зв"язку з чим, відповідно до умов договору на суму боргу йому нараховано штрафні санкції у вигляді пені та штрафу. Як на правову підставу заявлених вимог, позивач посилається на ст. 525, 526, 625 Цивільного кодексу України.

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 15.10.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

Разом з позовною заявою позивачем подано заяву (вх.№ 17146/21 від 11.10.2021) про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та кошти Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма імені опришка Дмитра Сав`юка" в межах ціни позову у сумі 189502,29 грн.

Заява мотивована тим, що боржник, на думку заявника, умисно ухиляється від сплати винагороди оператора електронного майданчика, так як протягом року боржник придбавав майно, розраховувався за нього та сплачував винагороду за участь в семи електронних аукціонах. В підтвердження чого додає таблицю аукціонів за участю Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма імені опришка Дмитра Сав`юка".

Підстав для призначення заяви про вжиття заходів забезпечення позову до розгляду у судовому засіданні з викликом сторін суд не вбачає.

Розглянувши подану заяву про вжиття заходів забезпечення позову, судом встановлено таке.

За приписами ст. 136 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) гоподарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 137 цього кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Положеннями ст. 137 ГПК України визначено перелік заходів забезпечення позову, зокрема, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Суд виходить з того, що забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, метою якого є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при його виконанні у випадку задоволення позову.

За змістом положень ст. 136, 137 ГПК України під час вирішення питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

- розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

- запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

При цьому, адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 4 ст. 137 ГПК України). У свою чергу співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків для відповідача.

Обранням належного заходу забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу забезпечення позову із вимогами позивача, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи.

Подібна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 01.04.2020 у справі № 910/12661/19, від 19.05.2021 у справі № 910/19775/20, від 26.08.2021 у справі № 910/4185/21.

Необхідно зазначити, що такий захід забезпечення позову як накладення арешту на майно обмежує право власника користуватися та розпоряджатися цим майном.

Відповідної правової позиції дотримується Верховний Суд, зокрема у своїй постанові від 07.09.2021 у справі № 910/6481/21.

При цьому, як вбачається з поданої заяви про забезпечення позову, заявник не посилається на конкретні обставини, що можуть ускладнити чи унеможливити виконання рішення в майбутньому, не наводить обґрунтувань для вжиття обраного ним заходу забезпечення позову. Натомість, вказує на те, що боржник - Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрофірма імені опришка Дмитра Сав`юка" в процесі припинення діяльності не перебуває, продовжує здійснювати господарську діяльність та протягом року, в процесі тривалої співпраці із заявником, неодноразово придбавав майно, розраховувався за нього та сплачував винагороду за участь в семи електронних аукціонах, в підтвердження чого додає відповідну таблицю.

На підставі наведеного суд дійшов висновку про необґрунтованість вимог позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та кошти відповідача у справі з огляду на відсутність обгрунтованих обставин, що можуть ускладнити чи унеможливити виконання рішення в майбутньому.

Також в заяві про забезпечення позову позивачем не запропоновано пропозиції щодо зустрічного забезпечення, як того вимагає п. 6 ч. 1 ст. 139 ГПК України.

За таких обставин справи заява про забезпечення позову не може бути задоволена судом.

Керуючись ст. 136, 137, 139, 140, 232 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Національна електронна біржа" (вх.№17146/21 від 11.10.2021) про забезпечення позову.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 15.10.2021.

Ухвала може бути оскаржена до Західного апеляційного господарського суду у строки та порядку, що передбачені ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Т.Е. Валєєва