ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" жовтня 2021 р. Справа №921/787/19

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Желік М.Б.

судді Галушко Н.А.

Орищин Г.В.

за участю секретаря судового засідання Гуньки О.П.

розглянувши апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяни Леонідівни

на ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 11.02.2021

у справі №921/787/19

за заявою: ОСОБА_1

про неплатоспроможність в порядку Книги четвертої Кодексу України з процедур банкрутства

за участю представників: не з`явились

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 11.02.2021 у справі №921/787/19 скаргу ОСОБА_1 на протиправні дії приватного виконавця Павелків Т.Л. задоволено частково; визнано протиправними дії приватного виконавця Павелків Тетяни Леонідівни в частині щодо винесення постанови про арешт коштів боржника ОСОБА_1 від 03.09.2020; зобов`язано приватного виконавця Павелків Тетяну Леонідівну повернути безпідставно списані кошти (заробітну плату) в розмірі 3216,75 грн. на рахунок боржника ОСОБА_1 ; в частині решти вимог скарги відмовлено; зобов`язано приватного виконавця Павелків Т.Л. повідомити Господарський суд Тернопільської області та ОСОБА_1 про виконання ухвали Господарського суду Тернопільської області.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням приватний виконавець звернулась до Західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 11.02.2021 в частині задоволення скарги на дії приватного виконавця та прийняти в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні скарги у повному обсязі.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.06.2021 справу №921/787/19 передано колегії суддів Західного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді Мирутенка О.Л., суддів Скрипчук О.С., Плотніцького Б.Д.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 17.06.2021 поновлено апелянту строк на апеляційне оскарження та відкрито апеляційне провадження, встановлено боржнику строк до 01.07.2021 для подання відзиву на апеляційну скаргу.

Відповідно до супровідного листа Господарського суду Тернопільської області від 09.06.2021 №921/787/19/328/2021 до Західного апеляційного господарського суду надійшло повідомлення приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Павелків Т.Л. про виконання судового рішення, а саме ухвали Господарського суду Тернопільської області від 11.02.2021 у справі №921/787/19.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 24.06.2021 справу призначено до розгляду в судовому засіданні на 02.08.2021.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 02.08.2021 розгляд справи відкладено на 06.09.2021.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 06.09.2021 розгляд справи відкладено на 04.10.2021.

Розпорядженням в.о. керівника апарату суду від 13.09.2021 у зв`язку із звільненням у відставку судді (головуючого судді) Мирутенка О.Л., справу передано на повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи від 13.09.2021 справу №921/787/19 передано до розгляду колегії суддів у наступному складі: Желік М.Б. - головуючий суддя, члени колегії - Плотніцький Б.Д., Скрипчук О.С.

У зв`язку із тимчасовою непрацездатністю судді-члена колегії Плотніцького Б.Д. та перебуванням у відпустці судді-члена колегії Скрипчук О.С., розпорядженням керівника апарату суду від 04.10.2021, справу передано на повторний автоматизований розподіл. Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи від 04.10.2021 до складу колегії суддів введено суддів Орищин Г.В., Галушко Н.А.

В судове засідання 04.10.2021 сторони явки не забезпечили, хоча були повідомлені про дату, час та місце судового засідання.

Враховуючи те, що у відповідності до ч.12 ст.270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, ухвалою від 06.09.2021 явка учасників апеляційного провадження в судове засідання не визнавалась судом обов`язковою, клопотань про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило, колегія суддів вважає за можливе розглядати апеляційну скаргу за відсутності сторін за наявними матеріалами.

Відповідно до ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Розглянувши апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, взявши до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, колегія суддів дійшла висновку про те, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню, а відтак оскаржувану ухвалу слід залишити без змін, з огляду на наступне.

В провадженні Господарського суду Тернопільської області перебуває справа про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 , м. Ланівці Тернопільська область.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 21.01.2020 відкрито провадження у справі, введено процедуру реструктуризації боргів боржника; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; призначено керуючим реструктуризацією фізичної особи ОСОБА_1 - арбітражного керуючого Мельниченка Костянтина Павловича.

Відповідно до вимог Кодексу України з процедур банкрутства, 23.01.2020 здійснено офіційне оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 .

21.12.2020 представник ОСОБА_1 подав до Господарського суду Тернопільської області скаргу на протиправні дії приватного виконавця Павелків Т.Л., в якій просив визнати протиправними дії приватного виконавця Павелків Т.Л. в частині відкриття виконавчого провадження №62952012 та арешту коштів та майна боржника ОСОБА_1 та зобов`язати приватного виконавця Павелків Т.Л. повернути безпідставно списані кошти (заробітну плату) з рахунку боржника ОСОБА_1 в повному обсязі.

Скарга на дії приватного виконавця обґрунтована тим, що приватним виконавцем Павелків Тетяною Леонідівною винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за №62952012 на підставі виконавчого напису №2860 від 22.07.2020 виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. щодо боржника ОСОБА_1 та постанову про арешт коштів та майна боржника, що є порушенням вимог ст. ст. 120, 121 Кодексу України з процедур банкрутства, а також порушенням прав та законних інтересів боржника.

Приватний виконавець Павелків Т.Л. у поясненнях по суті скарги на дії приватного виконавця просила у задоволенні скарги відмовити, а також подала суду копії матеріалів виконавчого провадження.

Місцевий господарський суд, постановляючи оскаржену ухвалу, дійшов висновку про те, що списання грошових коштів із заробітної плати боржника під час дії мораторію на задоволення вимог кредиторів є незаконним та таким, що суперечить чинному законодавству України. Водночас, в частині скарги щодо визнання протиправними дій приватного виконавця Павелків Т.Л. щодо відкриття виконавчого провадження №62952012 доводи скаржника визнано необґрунтованими і в цій частині у задоволенні скарги відмовлено.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що оскаржену ухвалу постановлено з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для вирішення справи, недоведеністю обставин, що мають значення для вирішення справи, які суд визнав встановленими та грубим порушенням норм процесуального права.

Так, скаржниця, не погоджуючись з висновками суду першої інстанції про протиправність дій виконавця, зазначає, що при вирішенні питання про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису №2860 від 22.07.2020 виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю., приватний виконавець встановив, що строк пред`явлення виконавчого документа до виконання не пропущено; жодних судових рішень, що набрали законної сили щодо визнання боржника банкрутом не існує; виконавчий документ відповідає вимогам, передбаченим Законом України «Про виконавче провадження» та стягувач подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону; виконання рішення передбачає застосування заходів примусового виконання рішень; виконавчий документ підлягає виконанню приватним виконавцем; виконавчий документ пред`явлено за місцем знаходження майна боржника.

Апелянт зауважує, що всупереч вимогам ч.4 ст.19 Закону України «Про виконавче провадження» боржниця не повідомляла приватного виконавця про наявність ухвали Господарського суду Тернопільської області від 21.01.2020 про відкриття провадження у справі, не надавала копії такої ухвали, та акцентує, що нормами Закону України «Про виконавче провадження» не передбачено обов`язку для приватного виконавця перед вчиненням виконавчих дій звертатись до суду із запитом щодо перевірки інформації про відкриття судом провадження у справі про неплатоспроможність боржника фізичної особи, а тому суд першої інстанції необґрунтовано дійшов висновку про наявність порушення приватним виконавцем вимог Закону України «Про виконавче провадження» щодо вчинення виконавчих дій всупереч дії мораторію на задоволення вимог кредиторів.

Також апелянт вважає, що суд першої інстанції невірно встановив про стягнення з боржника на користь приватного виконавця Павелків Т.Л. грошових коштів у розмірі 3216,75 грн. та незаконно зобов`язав приватного виконавця повернути вказані кошти скаржнику. Так, апелянт вказує, що в межах виконавчого провадження на рахунок приватного виконавця надійшли кошти від Відділу освіти, культури, охорони здоров`я та соціальної політики Лановецької міської ради Лановецького району Тернопільської області у розмірі 8448 грн., а не 3216,75 грн. як зазначив суд, водночас Відділ освіти, культури, охорони здоров`я та соціальної політики Лановецької міської ради, який здійснював відрахування із заробітної плати боржника, не надав приватному виконавцю відповідні звіти про відрахування, а тому виконавець не може встановити причину зазначення останнім суми стягнених коштів з боржника, яка є відмінною від суми, що була встановлена приватним виконавцем.

Стягнуті кошти було розподілено наступним чином: 2500,00 грн. витрат виконавчого провадження та 375 грн. основної винагороди приватного виконавця перераховано на рахунок приватного виконавця, 5 573 грн. - перераховано безпосередньо на рахунок стягувача - АТ «Банк Форвард».

При цьому апелянт зазначає, що АТ «Банк Форвард» не було залучено як заінтересовану особу та не заявлено вимоги щодо повернення стягнутих з боржника коштів, що були безпосередньо перераховані на рахунок стягувача.

Відповідно ч.2 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ч.1 ст.7 Кодексу України з процедур банкрутства спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Таким чином розгляд скарги на дії приватного виконавця щодо відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого напису нотаріуса, накладення арешту на кошти та майно боржника, стягнення коштів з поточного рахунку боржника, здійснюється господарським судом, в провадженні якого знаходиться справа про неплатоспроможність такого боржника за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням норм Кодексу України з процедур банкрутства.

Як вбачається з матеріалів справи, 03.09.2020 приватним виконавцем Павелків Т.Л. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за №62952012 на підставі виконавчого напису №2860 від 22.07.2020, виданого приватним нотаріусом КМНО Буждиганчук Є.Ю.

Суд першої інстанції відмовив у задоволенні скарги на дії приватного виконавця в частині визнання протиправними дій з відкриття виконавчого провадження, в цій частині ухвала господарського суду не оскаржується.

Одночасно, 03.09.2020 приватним виконавцем Павелків Тетяною Леонідівною винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження (500,00 грн.) та постанову про стягнення з боржника основної винагороди (1681,33 грн.).

Також, 03.09.2020 приватним виконавцем Павелків Тетяною Леонідівною винесено постанову про арешт коштів боржника ОСОБА_1 , якою накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику ОСОБА_1 в межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця та витрат виконавчого провадження - 20994,72 грн.

18.09.2020 приватним виконавцем Павелків Т.Л. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, постановлено здійснювати відрахування з доходів боржника в розмірі 20 відсотків відрахування із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника, що вираховується із залишку суми після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Загальна сума, яка підлягає стягненню - 18 494,73 грн.

07.10.2020 приватний виконавець Павелків Т.Л. винесла постанову про виправлення помилки в процесуальному документі, відповідно до якої виправлено помилку в зазначенні загальної суми, що підлягає стягненню, замість 18 494,73 грн. вказано вірну суму - 20 994,73 грн.

24.12.2020 приватним виконавцем Павелків Т.Л. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника на загальну суму 20 994,73 грн.

Відповідно до довідки Відділу освіти, культури, охорони здоров`я та соціальної політики Лановецької міської ради №1125 від 03.11.2020, станом на 01.11.2020 згідно з постановами про стягнення із заробітної плати ВП№62173074 від 04.06.2020 та ВП№62952012 від 07.10.2020 відраховано 14 263,00грн., з них 2500,00 грн. - витрати на проведення виконавчих дій (отримувач - приватний виконавець Павелків Т.Л.), 716,00 грн. - погашення боргу у ВП№62952012 (отримувач - АТ «Банк Форвард»), 75,00 грн. - основна винагорода приватного виконавця (отримувач - приватний виконавець Павелків Т.Л.), решта - стягнуто у виконавчому провадженні №62173074.

Таким чином, у виконавчому провадженні №62952012 з рахунку боржника ОСОБА_1 списано коштів на загальну суму 3291,00грн.

Статтею 121 Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що з моменту відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника:

1) пред`явлення кредиторами вимог до боржника та задоволення таких вимог може відбуватися лише в межах провадження у справі про неплатоспроможність та у порядку, передбаченому цим Кодексом;

2) арешт майна боржника та інші обмеження боржника щодо розпорядження належним йому майном можуть бути застосовані виключно господарським судом у межах провадження у справі про неплатоспроможність, а попередньо накладені арешти та обмеження можуть бути зняті на підставі ухвали господарського суду;

3) припиняється нарахування штрафів та інших фінансових санкцій, а також відсотків за зобов`язаннями боржника;

4) здійснення корпоративних прав боржника та реалізація майнових прав відбуваються з урахуванням обмежень, встановлених цим Кодексом;

5) вводиться мораторій на задоволення вимог кредиторів;

6) строк виконання всіх грошових зобов`язань боржника вважається таким, що настав;

7) будь-яке відчуження та розпорядження майном боржника здійснюються виключно в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно статті 121 Кодексу України з процедур банкрутства мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться строком на 120 днів, з моменту відкриття провадження у справі про неплатоспроможність. Ухвала про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність є підставою для зупинення вчинення виконавчих дій стосовно боржника.

Протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів:

1) зупиняється виконання боржником грошових зобов`язань, у тому числі зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), термін виконання яких настав до відкриття провадження у справі про неплатоспроможність;

2) зупиняється стягнення з боржника за всіма виконавчими документами, крім виконавчих документів за вимогами про стягнення аліментів чи про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, а також крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум, у тому числі одержаних від продажу майна боржника, або перебування майна на стадії продажу з моменту оприлюднення інформації про продаж;

3) не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань із задоволення вимог, на які поширюється мораторій;

4) зупиняється перебіг позовної давності щодо вимог до боржника;

5) не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов`язань боржника.

Мораторій не поширюється на:

1) відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи;

2) виплату та стягнення аліментів;

3) виконання вимог за виконавчими документами немайнового характеру, що зобов`язують боржника вчинити певні дії чи утриматися від їх вчинення;

4) задоволення вимог кредиторів у процедурі реструктуризації боргів боржника відповідно до затвердженого плану та у процедурі погашення боргів боржника відповідно до цього Кодексу.

Дія мораторію припиняється з дня закриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 21.01.2020 відкрито провадження у справі №921/787/19 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ; введено процедуру реструктуризації боргів боржника; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; призначено керуючим реструктуризацією фізичної особи ОСОБА_1 - арбітражного керуючого Мельниченка Костянтина Павловича.

Також, ухвалою суду від 21.01.2020 оприлюднено на офіційному веб-сайті оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 .

Відповідно до статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Частиною 1 статті 13 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Виходячи з положень статей 1, 2, 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Таким чином, державний виконавець та/чи приватний виконавець зобов`язані вчиняти дії з виконання судових рішень про стягнення коштів з боржника з врахуванням обмежень, встановлених Кодексом України з процедур банкрутства, норми якого у даному випадку є спеціальними та повинні застосовуватися переважно щодо загальних норм з вчинення виконавчих дій, визначених Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі відкриття господарським судом провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) боржника, якщо відповідно до закону на вимогу стягувача поширюється дія мораторію, запровадженого господарським судом. Виконавець не зупиняє вчинення виконавчих дій у разі перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від реалізації майна боржника).

Згідно з ч.5 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.

Отже, під час здійснення виконавчого провадження виконавець мав пересвідчитись щодо відкриття судом провадження у справі про неплатоспроможність боржника фізичної особи, подавши до суду відповідний запит.

Слід зазначити, що у відповідності до вимог п.3, п.5 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо боржника визнано банкрутом, юридичну особу припинено. Отже, відкриттю виконавчого провадження передує встановлення відсутності підстав для повернення виконавчого документа стягувачу.

Під час здійснення такої перевірки державний виконавець повинен встановити чи не визнано боржника банкрутом. Зазначені відомості, як і відомості про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника містяться у відритому доступі на сайті Вищого господарського суду України, який є офіційним майданчиком для розміщення оголошень щодо відкриття провадження у справах про неплатоспроможність з можливістю пошуку боржників за анкетними даними.

Наведеним також спростовується покликання апелянта на те, що саме боржниця як сторона виконавчого провадження мала обов`язок повідомити виконавця про наявність провадження у справі про неплатоспроможність.

Відтак, колегія суддів погоджується з висновками місцевого господарського суду про те, що списання грошових коштів із заробітної плати боржника під час дії мораторію на задоволення вимог кредиторів є незаконним та таким, що суперечить чинному законодавству України.

Щодо доводів скаржника про незалучення до розгляду скарги на дії приватного виконавця АТ «БАНК ФОРВАРД» як особи, на права та інтереси якої може вплинути судове рішення за результатами розгляду скарги, слід зазначити, що АТ «БАНК ФОРВАРД» є учасником справи про неплатоспроможність боржника ОСОБА_1 як кредитор, вимоги якого визнано ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 23.07.2020.

Щодо доводів скаржника про невідповідність стягнутих сум на користь стягувача та приватного виконавця сумі, визначеній судом до повернення, колегія суддів вказує, що апелянт на підтвердження зазначеного не надав жодних підтверджуючих документів, на момент постановлення оскарженої ухвали матеріали справи інших доказів на підтвердження розміру списаних коштів, окрім наданих боржником не містили.

Враховуючи встановлені обставини справи, зважаючи на те, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються матеріалами справи, беручи до уваги межі перегляду оскаржуваної ухвали, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню, а оскаржувану ухвалу слід залишити без змін.

В порядку положень ст. 129 ГПК України сплачений скаржником за подання апеляційної скарги судовий збір слід покласти на боржника.

Відповідно до ч.5 ст. 240 ГПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст.86, 129, 269, 270, 276, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. У задоволенні вимог апеляційної скарги приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяни Леонідівни - відмовити.

2. Ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 11.02.2021 у справі №921/787/19 - залишити без змін.

3. Судовий збір, сплачений за подання апеляційної скарги, залишити за скаржником.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню.

Матеріали справи повернути в місцевий господарський суд.

Повний текст постанови складено 19.10.2021.

Головуючий суддя Желік М.Б.

суддя Галушко Н.А.

суддя Орищин Г.В.