УХВАЛА

м. Київ

07.10.2021Справа № 910/8147/20

Суддя Н.Плотницька, розглянувши скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Люкс Країна" на рішення та дії державного виконавця Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Дербак Мар`яни Володимирівни у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Люкс Країна"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче об`єднання "Спецпромкомплекс"

про стягнення 113 719 грн 70 коп.

Представники сторін:

від стягувача: не з`явився

від боржника (скаржника): Солошенко С.В. - адвокат на підставі ордера

від ДВС: не з`явився

встановив:

10.06.2020 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Люкс Країна" з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче об`єднання "Спецпромкомплекс" про стягнення 113 719 грн 70 коп. заборгованості за договором поставки нафтопродуктів від 12.12.2017 № 121217-1, в тому числі: 113 219 грн 70 коп. штрафу у розмірі завданих збитків та 500 грн 00 коп. штрафу згідно пункту 9.6. договору.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 15.09.2020, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 28.12.2020 у справі № 910/8147/20, у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Люкс Країна" з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче об`єднання "Спецпромкомплекс" про стягнення 113 719 грн 70 коп. відмовлено повністю.

28.01.2021, на виконання постанови Північного апеляційного господарського суду від 28.12.2020, видано наказ.

Додатковий рішенням Господарського суду міста Києва від 24.05.2021 клопотання представника відповідача про поновлення процесуального строку для подання доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу задоволено; поновлено відповідачу строк для подання доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу; заяву адвоката Січевлюка Володимира Антоновича про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу задоволено частково; стягнуто з на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче об`єднання "Спецпромкомплекс" витрати на правничу допомогу у розмірі 30 000 грн 00 коп.

15.06.2021, на виконання додаткового рішення Господарського суду міста Києва від 24.05.2021, яке набрало законної сили 15.06.2021, видано наказ.

12.07.2021 матеріали справи № 910/8147/20 направлено до Північного апеляційного господарського суду.

31.08.2021 до Господарського суду міста Києва надійшла скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Люкс Країна" рішення та дії державного виконавця.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.09.2021 відкладено вирішення питання про прийняття скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Люкс Країна" на рішення та дії державного виконавця до повернення матеріалів справи № 910/8147/20 до Господарського суду міста Києва.

14.07.2021 матеріали справи № 910/8147/20 повернулися до Господарського суду міста Києва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.10.2021 розгляд скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Люкс Країна" на рішення та дії державного виконавця Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Дербак Мар`яни Володимирівни у справі № 910/8147/20 призначено на 07.10.2021.

Представник стягувача та Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у судове засідання 07.10.2021 не з`явились, про час, дату та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином.

У судове засідання 07.10.2021 з розгляду скарги з`явився представник боржника (скаржника) та надав пояснення по суті скарги, відповідно до яких у повному обсязі підтримав останню.

Згідно з частинами 1, 2 статті 342 Господарського процесуального кодексу України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Розглянувши скаргу, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується скарга, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для її розгляду, суд дійшов висновку про відмову у її задоволенні з огляду на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 339 Господарського процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Відповідно до частини 1 статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно з частиною 1 статті 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до частини 1 статті 327 Господарського процесуального кодексу України виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно з положеннями статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За умовами частини 1 статті 5 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Згідно з положеннями пункту 6 розділу І. Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 (далі - Інструкція), під час здійснення виконавчого провадження виконавець приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Приписами статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" визначені права та обов`язки виконавців, закріплена обов`язковість вимог виконавців.

Так, відповідно до частини 1 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Нормами статті 10 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

В обгрунтування скарги скаржник зазначає, що із заявою про відкриття виконавчого провадження від імені стягувача звернувся адвокат Січевлюк В.А., який діяв на підставі договору про надання правничої допомоги від 03.02.2020 № 03/022020-1, укладеного між Адвокатським об`єднанням "Арсенал" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Спецпромкомплекс". Вказаний договір від імені Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецпромкомплекс" підписано Земляновим Юрієм Миколайовичем. Разом з тим, скаржник зазначає, що відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань директором Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецпромкомплекс" є Пацюрковська Марія. Відтак, скаржник стверджує, що адвокатом Січевлюком В.А. не надано належних доказів, які б підтверджували надання директором Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецпромкомплекс" на представництво інтересів стягувача, що було проігноровано державним виконавцем під час відкриття виконавчого провадження. Також, скаржник зазначає, що державним виконавцем зазначено невірну адресу стягувача у постанові про відкриття виконавчого провадження. Крім того, скаржник зазначає, що до заяви про відкриття виконавчого провадження представником стягувача не додано витяг з договору про надання правничої допомоги, що є порушенням вимог статті 16 Закону України "Про виконавче провадження". Отже, скаржник зазначено, що із заявою про відкриття виконавчого провадження звернулася не уповноважена особа, що є підставою для повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання.

03.08.2021 до Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче об`єднання "Спецпромкомплекс" про відкриття виконавчого провадження від 08.07.2021, від імені якого діяв адвокат Січевлюк Володимир Антонович.

Як вбачається з переліку додатків, до заяви представником стягувача додано оригінал ордеру на надання правничої допомоги, копію договору від 03.02.2020 № 03/02-2020-1, копію додаткового договору від 01.07.2020, оригінал наказу від 28.01.2021 № 910/8147/21, а також копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю.

Відповідно до частин 1, 3, 4 статті 16 Закону України "Про виконавче провадження" сторони можуть реалізувати свої права і обов`язки у виконавчому провадженні самостійно або через представників. Особиста участь фізичної особи у виконавчому провадженні не позбавляє її права мати представника, крім випадку, коли боржник згідно з рішенням зобов`язаний вчинити певні дії особисто.

Представництво юридичних осіб у виконавчому провадженні здійснюється їх керівниками чи органами, посадовими особами, які діють у межах повноважень, наданих їм законом чи установчими документами юридичної особи, або через представників юридичної особи.

Повноваження адвоката як представника посвідчуються ордером, дорученням органу чи установи, що уповноважені законом на надання безоплатної правової допомоги, або договором про надання правової допомоги. До ордера обов`язково додається витяг з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих дій як представника сторони виконавчого провадження. Витяг засвідчується підписами сторін договору.

Отже, твердження скаржника про те, що до заяви про відкриття виконавчого провадження представником стягувача не додано витяг з договору про надання правничої допомоги відхиляються судом, оскільки представником стягувача надано копію договору про надання правової допомоги від 03.02.2020 № 03/02-2020-1.

Також, суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази визнання недійсним договору від 03.02.2020 № 03/02-2020-1, його не чинності тощо, відтак, твердження скаржника про те, що адвокатом Січевлюком В.А. не надано належних доказів, які б підтверджували надання директором Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецпромкомплекс" на представництво інтересів стягувача відхиляються судом.

03.08.2021 головним державним виконавцем Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Дербак Мар`яною Володимирівною винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 66377406 з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 28.01.2021 № 910/8147/20 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Люкс Країна" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче об`єднання "Спецпромкомплекс" 24 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Також, 03.08.2021 головним державним виконавцем Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Дербак Мар`яною Володимирівною винесено постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження та про арешт коштів боржника.

Частиною 4 статті 4 Закону України "Про виконавче провадження" унормовано, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо:

1) рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання);

2) пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання;

3) боржника визнано банкрутом;

4) Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника;

5) юридичну особу - боржника припинено;

6) виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону;

7) виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень;

8) стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов`язковим;

9) виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем;

10) виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю;

11) Фондом гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення про початок процедури тимчасової адміністрації або ліквідації банку;

12) відповідно до умов угоди про врегулювання спору (мирової угоди), укладеної між іноземним суб`єктом та державою Україна на будь-якій стадії урегулювання спору або розгляду справи, включаючи стадію визнання та виконання рішення, виконавчий документ не підлягає виконанню або покладені виконавчим документом на боржника зобов`язання підлягають припиненню, незалежно від дати укладення такої угоди.

У разі невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим цією статтею, стягувач має право звернутися до суду чи іншого органу (посадової особи), що видав виконавчий документ, щодо приведення його у відповідність із зазначеними вимогами.

При поверненні стягувачу виконавчого документа без прийняття до виконання стягувачу повертається сплачений ним авансовий внесок

Зазначення у постанові про відкриття виконавчого провадження невірної адреси стягувача не є підставою для скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, про розмір мінімальних витрат та про арешт коштів боржника від 03.08.2021 у виконавчому провадженні № 66377406.

Отже, скаржником не доведено належними та допустимими доказами підстав для повернення виконавчого документа стягувача без прийняття до виконання.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що скаржником (боржником) не доведено порушення державним виконавцем Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Дербак Мар`яни Володимирівни порядку вимог чинного законодавства в частині винесення постанов про відкриття виконавчого провадження, про розмір мінімальних витрат та про арешт коштів боржника від 03.08.2021 у виконавчому провадженні № 66377406, з огляду на що суд відмовляє Товариству з обмеженою відповідальністю "Люкс Країна" у задоволенні скарги.

Відповідно до статті 343 Господарського процесуального кодексу України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 339-345, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Люкс Країна" рішення та дії державного виконавця Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Дербак Мар`яни Володимирівни відмовити.

Повний текст ухвали складено: 18.10.2021

Суддя Н.Плотницька