ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2021 року

м. Київ

Справа № 873/105/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Жукова С.В. - головуючого, Пєскова В.Г., Ткаченко Н.Г.

за участі секретаря судового засідання - Купрейчук С.П.

за участю представників: не з`явилися

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Райффайзен Банк"

на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 06.07.2021 (за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Інформаційно-фінансового бізнесу" від 26.04.2021)

у третейській справі №33/21

за позовом Акціонерного товариства "Райффайзен Банк"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська металева група"

ОСОБА_2 ,

ОСОБА_1

про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

1. У березні 2021 Акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль", яке в подальшому змінило своє найменування на Акціонерне товариство "Райффайзен Банк", звернулось до Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Інформаційно-фінансового бізнесу" з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська металева група", ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

2. Рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Інформаційно-фінансового бізнесу" від 26.04.2021 у справі №33/21 позов Акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська металева група", ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про солідарне стягнення заборгованості задоволено у повному обсязі.

2.1. Вирішено стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська металева група", ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" заборгованість за Кредитним договором №015/21350/489101-1 від 04.06.2020 у сумі 669 163, 69 грн.

2.2. Вирішено стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська металева група", ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" третейський збір у сумі 7 091, 75 грн., по 2 363, 90 грн. з кожного.

3. Не погоджуючись із згаданим рішенням третейського суду, ОСОБА_1 звернувся до апеляційного господарського суду із заявою про його скасування в частині, яка стосується його, ОСОБА_1 , вказуючи на наявність підстав для його скасування, визначених п. 2 ч. 3 ст. 51 Закону України «Про третейські суди» та п. 2 ч. 2 ст. 350 ГПК України. Доводи заявника зводяться до того, що укладений між ним та банком Договір поруки не містить третейського застереження, яке є лише в укладеному між банком та відповідачем-1 (боржником) Кредитному договорі. Поширення на поручителя положень третейського застереження (третейської угоди), наведеного в Кредитному договорі, без належного оформлення волевиявлення поручителя саме на укладення третейської угоди суперечить принципу свободи Договору (ст. 627 ЦК України та ст. 12 Закону України «Про третейські суди»).

Короткий зміст оскаржуваної ухвали

4. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.07.2021 серед іншого:

- задоволено заяву ОСОБА_1 про часткове скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Інформаційно-фінансового бізнесу» від 26.04.2021 у справі №33/21;

- рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Інформаційно-фінансового бізнесу» від 26.04.2021 у справі №33/21 скасовано в частині солідарного стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за Кредитним договором №015/21350/489101-1 від 04.06.2020 в сумі 669 163, 69 грн.

Короткий зміст вимог та доводів апеляційної скарги

5. До Верховного Суду від Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" (далі в тексті - Скаржник) надійшла апеляційна скарга у якій Скаржник просить суд скасувати ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 06.07.2021 у справі

№ 873/105/21, якою скасовано рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Інформаційно-фінансового бізнесу" від 26.04.2021 та ухвалити нове рішення, яким в задоволені вимог ОСОБА_1 відмовити.

6. В обґрунтування підстав для задоволення апеляційної скарги Скаржник наводить наступні доводи:

6.1. Суд попередньої інстанції не врахував приписи ст. 5 та ст. 12 Закону України "Про третейські суди".

6.2. Оскаржувана ухвала суперечить приписам ст. ст. 541, 543, 554, 554 ЦК України.

Відзиви на апеляційну скаргу

7. Від Асоціації "Інформаційно-фінансового бізнесу" надійшли письмові пояснення у яких наводяться обґрунтування задоволення апеляційної скарги.

Інші заяви та клопотання

8. Від Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" надійшли додаткові пояснення до апеляційної скарги.

Позиція Верховного Суду

9. Оцінивши наведені в апеляційній скарзі доводи, перевіривши матеріали справи та правильність застосування апеляційним господарським судом норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку про необхідність відмовити у задоволенні апеляційної скарги виходячи з наступного.

10. За змістом ч. 1 ст. 346 ГПК України сторони, треті особи, а також особи, які не брали участі у справі, у разі якщо третейський суд вирішив питання про їх права та (або) обов`язки, мають право звернутись до суду із заявою про скасування рішення третейського суду.

11. Відповідно до ст. 350 ГПК України рішення третейського суду може бути скасовано лише у випадках, передбачених цією статтею.

12. Рішення третейського суду може бути скасовано у разі, якщо: 1) справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону; 2) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди; 3) третейську угоду визнано судом недійсною; 4) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону; 5) третейський суд вирішив питання про права і обов`язки осіб, які не брали участь у справі.

13. Положеннями ч. 3 ст. 51 Закону України «Про третейські суди» також встановлено, що рішення третейського суду може бути оскаржене та скасоване лише з таких підстав: справа, по якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону; рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди; третейську угоду визнано недійсною компетентним судом; склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам статей 16 - 19 цього Закону; третейський суд вирішив питання про права і обов`язки осіб, які не брали участь у справі.

13.1. Перелік підстав, за наявності яких може бути оскаржено та скасовано рішення третейського суду, є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

14. Відповідно до ч. 2 ст. 1 Закону України «Про третейські суди» до третейського суду за угодою сторін може бути переданий будь-який спір, що виникає з цивільних та господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом.

15. Положеннями ч. 1 ст. 5 згаданого Закону визначено, що юридичні та/або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону.

16. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про третейські суди» третейські суди в порядку, передбаченому цим Законом, можуть розглядати будь-які справи, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, за винятком: справ у спорах про визнання недійсними нормативно-правових актів; справ у спорах, що виникають при укладенні, зміні, розірванні та виконанні господарських договорів, пов`язаних із задоволенням державних потреб; справ, пов`язаних з державною таємницею; справ у спорах, що виникають із сімейних правовідносин, крім справ у спорах, що виникають із шлюбних контрактів (договорів); справ про відновлення платоспроможності боржника чи визнання його банкрутом; справ, однією із сторін в яких є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб`єкт під час здійснення ним владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень, державна установа чи організація, казенне підприємство; справ у спорах щодо нерухомого майна, включаючи земельні ділянки; справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення; справ у спорах, що виникають з трудових відносин; справ, що виникають з корпоративних відносин у спорах між господарським товариством та його учасником (засновником, акціонером), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами) господарських товариств, пов`язаних із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності цих товариств; інших справ, які відповідно до закону підлягають вирішенню виключно судами загальної юрисдикції або Конституційним Судом України; справ, коли хоча б одна із сторін спору є нерезидентом України; справ, за результатами розгляду яких виконання рішення третейського суду потребуватиме вчинення відповідних дій органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими чи службовими особами та іншими суб`єктами під час здійснення ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень; справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки).

17. Положення вказаної статті містять вичерпний перелік справ (спорів), які не підвідомчі третейським судам.

18. Разом з цим, положеннями ч. 1 ст. 22 ГПК України визначено, що спір, який відноситься до юрисдикції господарського суду, може бути переданий сторонами на вирішення третейського суду або міжнародного комерційного арбітражу, крім: спорів про визнання недійсними актів, спорів про державну реєстрацію або облік прав на нерухоме майно, прав інтелектуальної власності, прав на цінні папери, а також спорів, що виникають при укладанні, зміні, розірванні та виконанні договорів про публічні закупівлі з урахуванням частини другої цієї статті.

19. За приписами ст. 12 Закону України «Про третейські суди» (в редакції, чинній на момент укладення відповідних договорів) третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди.

19.1. Якщо сторони не домовилися про інше при передачі спору до постійно діючого третейського суду, а також при вказівці у третейській угоді на конкретний постійно діючий третейський суд регламент третейського суду розглядається як невід`ємна частина третейської угоди.

19.2. За будь-яких обставин у разі суперечності третейської угоди регламенту третейського суду застосовуються положення регламенту.

19.3. Третейська угода укладається у письмовій формі. Третейська угода вважається укладеною, якщо вона підписана сторонами чи укладена шляхом обміну листами, повідомленнями по телетайпу, телеграфу або з використанням засобів електронного чи іншого зв`язку, що забезпечує фіксацію такої угоди, або шляхом направлення відзиву на позов, в якому одна із сторін підтверджує наявність угоди, а інша сторона проти цього не заперечує.

19.4. Третейська угода має містити відомості про найменування сторін та їх місцезнаходження, предмет спору, місце і дату укладання угоди.

19.5. Посилання у договорі, контракті на документ, який містить умову про третейський розгляд спору, є третейською угодою за умови, що договір укладений у письмовій формі і це посилання є таким, що робить третейську угоду частиною договору.

19.6. У разі недодержання правил, передбачених цією статтею, третейська угода є недійсною.

19.7. Недійсність окремих положень договору, контракту, що містить третейське застереження, не тягне за собою недійсність такого третейського застереження.

19.8. Третейська угода може містити як вказівку про конкретно визначений третейський суд, так і просте посилання на вирішення відповідних спорів між сторонами третейським судом.

20. 04.06.2020 між Акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Українська металева група» укладено Кредитний договір №015/21350/489101-1, за умовами п. 1.1 якого кредитор зобов`язався надати позичальнику кредитні кошти (кредит) в формі невідновлювальної кредитної лінії з лімітом кредитування в сумі 600 000,00 грн., а позичальник зобов`язався використати кредит за цільовим призначенням, повернути кредитору суму кредиту, сплатити проценти та комісії, а також виконати інші обов`язки, визначені Кредитним договором.

21. Положеннями п. 1.3 Кредитного договору сторони погодили кінцевий термін погашення кредиту - 04.02.2021 або іншу дату, визначену відповідно до п.5.4 або ст. 8 Договору (останній день строку користування кредитом, до закінчення якого позичальник зобов`язаний здійснити сплату заборгованості за Кредитним договором в повному обсязі).

22. Відповідно до п. 1.4 Кредитного договору кредит надається позичальнику на погашення заборгованості, що виникла згідно умов Договором про надання овердрафту №015/21350/489101 від 22.12.2018, укладеного між позичальником та кредитором.

23. Згідно п. 2.1 Кредитного договору протягом строку фактичного користування кредитом до кінцевого терміну погашення кредиту, визначеного п.1.3 цього договору включно. Позичальник зобов`язаний щомісяця сплачувати кредитору проценти, сума яких розраховується на основі фіксованої процентної ставки в розмірі 25,4% річних.

24. За умовами п. 5.1 Кредитного договору позичальник зобов`язаний здійснити погашення заборгованості в порядку, визначеному цим договором.

25. Позичальник здійснює згідно п.п. 5.2,5.3 Кредитного договору повернення кредиту та сплату процентів щомісячно ануїтетними (однаковими) платежами в розмірі згідно з графіком. Ануїтетний платіж включає в себе повернення частини основної суми кредиту та сплату процентів за його використання. Позичальник зобов`язується здійснювати погашення кредиту та процентів ануїтетними платежами у валюті кредиту кожного місяця, 04 числа (далі - дата платежу), та при погашенні заборгованості за кредитом в повному обсязі.

26. Сторони погодили (п. 11.4 Кредитного договору), що всі спори між ними, які виникають за цим договором або у зв`язку з ним (у тому числі щодо його тлумачення, виконання або порушення, зміни, припинення, розірвання або визнання недійсним), підлягають передачі на розгляд і остаточне вирішення до Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Інформаційно-фінансового бізнесу» (далі - Третейський суд). В разі виникнення спору між сторонами та його розгляду Третейським судом, такий розгляд буде здійснюватися згідно з Регламентом Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Інформаційно-фінансового бізнесу», підписанням Договору кожна із сторін засвідчує, що ознайомилася з Регламентом та іншою інформацією про Третейський суд станом на день укладення цього договору на сайті Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Інформаційно-фінансового бізнесу» за зазначеною в цьому пункті адресою.

27. Сторони погодились, що третейський розгляд спору здійснюється Третейським судом у складі одноособового третейського судді, який призначається Головою Третейського суду одночасно з порушенням третейського провадження. У разі виникнення спору сторона, яка вважає, що її права порушено, самостійно обирає спосіб захисту своїх прав між зверненням до Третейського суду, згідно з цим застереженням, або зверненням до місцевого суду відповідно до законодавства України.

28. З метою забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором, 04.06.2020 між Акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 було укладено Договір поруки №015/21350/489101-1-П1, за умовами якого поручитель зобов`язався відповідати перед кредитором солідарно з позичальником за виконання забезпечених зобов`язань, в тому числі тих, що виникнуть у майбутньому, які випливають з умов Кредитного договору.

29. Відповідно до п. 1.2 Договору поруки поручитель відповідає перед Кредитором в тому ж обсязі, що і позичальник, в порядку та строки, визначені Кредитним договором, у тому числі, при виникненні підстав для дострокового повного/часткового виконання забезпечених зобов`язань.

30. Положеннями п. 2.1 вказаного Договору поруки сторони погодили, що у випадку повного або часткового невиконання (неналежного виконання) позичальником всіх або окремих забезпечених зобов`язань, поручитель та позичальник відповідають перед кредитором як солідарні боржники. У випадку повного або часткового невиконання (неналежного виконання) позичальником всіх або окремих забезпечених зобов`язань в порядку та строки, встановлені Кредитним договором, кредитор набуває права вимоги до поручителя щодо сплати заборгованості за порушеними забезпеченими зобов`язаннями.

31. Як вбачається з тексту Договору поруки №015/21350/489101-1-П1 останній не містить третейського застереження.

32. Також положення Договору поруки №015/21350/489101-1-П1 не містять положень про те, що умови Кредитного договору №015/21350/489101-1 у яких наявне третейське застереження є складовою частиною Договору поруки №015/21350/489101-1-П1.

33. Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду звертає увагу, що укладення між банком та позичальником третейської угоди, що міститься в умовах кредитного договору не передбачає автоматичного поширення цієї третейської угоди на відносини з поручителями за договорами поруки, які такої (третейської) угоди не містять (висновок про застосування норм права, який викладений у постанові Верховного Суду від 30.09.2021 по справі № 873/96/21).

34. Відсутність у Договорі поруки №015/21350/489101-1-П1 умов про третейське застереження є свідченням того, що спір між банком і поручителем про стягнення заборгованості за Кредитним договором не підвідомчий третейському суду, відтак висновок суду попередньої інстанції про те, що рішення третейського суду підлягає скасуванню в частині задоволення позовних вимог до ОСОБА_1 є обґрунтованим та таким що узгоджується з положеннями п.1 ч.2 ст.350 ГПК України.

35. Посилання Скаржника на те, що суд попередньої інстанції не врахував приписи ст. 5 та ст. 12 Закону України "Про третейські суди" та вказівка на ту обставину, що оскаржувана ухвала суперечить приписам ст. ст. 541, 543, 554, 554 ЦК України є необґрунтованим та таким, що спростовується висновком про застосування норм права, який викладений у постанові Верховного Суду від 30.09.2021 по справі № 873/96/21, відповідно до якого наявність між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам Закону України "Про третейські суди" є першочерговою, обов`язковою та безумовною підставою для віднесення справи до підвідомчості третейських судів, а відсутність такої угоди між сторонами спору, як і не підтвердження її укладення, виключає можливість розгляду такої спору третейським судом, тобто засвідчує непідвідомчість справи цьому суду.

36. Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

37. Враховуючи правильне застосування судом попередньої інстанції положень п.1 ч.2 ст.350 ГПК України при задоволенні заяви ОСОБА_1 про часткове скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Інформаційно-фінансового бізнесу» від 26.04.2021 у справі №33/21, колегія суддів дійшла висновку про те, що ухвала Північного апеляційного господарського суду від 06.07.2021 постановлена з додержанням норм матеріального і процесуального права.

38. За таких обставин, апеляційна скарга Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" підлягає залишенню без задоволення, а ухвала Північного апеляційного господарського суду від 06.07.2021 у справі № 873/105/21 - залишенню без змін.

39. Оскільки за наслідками апеляційного розгляду апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін, судові витрати у вигляді судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на Скаржника.

Керуючись ст. ст. 29, 253, 269, 275, 276, 282, 284 ГПК України, Верховний Суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" залишити без задоволення.

2. Ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 06.07.2021 по справі № 873/105/21 залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий С.В. Жуков

Судді В.Г. Пєсков

Н.Г. Ткаченко