ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" вересня 2021 р. Справа№ 910/6328/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Копитової О.С.

суддів: Доманської М.Л.

Грека Б.М.

за участю секретаря судового засідання: Гуньки О.В.

у присутності представників сторін згідно протоколу судового засідання

від 29.09.2021 року

розглянувши апеляційну скаргу акціонерного товариства «Альфа-Банк»

на ухвалу господарського суду міста Києва від 05.04.2021 року

(повний текст складено 12.04.2021 року)

у справі №910/6328/20 (суддя Омельченко Л.В.)

за заявою фізичної особи ОСОБА_1

про неплатоспроможність боржника фізичної особи

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду міста Києва від 05.04.2021 року по справі №910/6328/20 клопотання арбітражного керуючого Білика В.А. про стягнення з акціонерного товариства «Альфа-Банк» (надалі - АТ «Альфа-Банк», скаржник) основної грошової винагороди за виконання повноважень керуючого реструктуризацією боргів боржника у сумі 54 578,19 грн. задоволено. Стягнуто з АТ «Альфа-Банк» на користь арбітражного керуючого Білика В.А. основну грошову винагороду за виконання повноважень керуючого реструктуризацією боргів боржника у справі №910/6328/20 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 в сумі 54578,19 грн. Вирішено інші процесуальні питання.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції АТ «Альфа-Банк», звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати оскаржувану ухвалу та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні клопотання керуючого реструктуризацією арбітражного керуючого Білика В.А. про стягнення з кредитора АТ «Альфа-Банк» на користь Білика В.А. основної грошової винагороди за виконання ним повноважень керуючого реструктуризацією боргів боржника у сумі 54 578,19 грн.

Обґрунтовуючи подану апеляційну скаргу скаржник зазначає, що не погоджується з оскаржуваною ухвалою суду, вважає її такою, що прийнята з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Скаржник зазначає, що АТ «Альфа-Банк» не є заявником в даній справі та не здійснював авансування коштів основної винагороди арбітражного керуючого на депозитний рахунок господарського суду.

Скаржник зазначає, що основна грошова винагорода арбітражному керуючому була погоджена на засіданнях зборів кредиторів, що підтверджено Протоколами зборів кредиторів №1,2,3,4 за період з 15.06.2020 року по 08.02.2021 року в сумі 86 108,19 грн., а авансовані кошти основної винагороди в сумі 31 530,00 грн. були перераховані арбітражному керуючому.

Крім того, скаржник зазначає, що в Протоколах зборів кредиторів №1,2,3,4 було чітко зазначено те, що «Оплату грошової винагороди арбітражного керуючого (керуючого реструктуризацією) здійснити за рахунок коштів раніше авансованих боржником та коштів боржника».

Також скаржник зазначає, що кредитор АТ «Альфа-Банк» погодив боржнику умови реструктуризації кращі, ніж ним були запропоновані, а саме: встановлено фіксовану процентну ставку на рівні 0,01 % річних, тоді як запропоновані боржником було 6% річних.

Посилаючись на норми ч.2 ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства, скаржник зазначає, що Кодексом України з процедур банкрутства не передбачено сплати винагороди керуючому реструктуризацією кредитором.

Нормами Кодексу України з процедур банкрутства чітко встановлено те, що у разі якщо процедура триває після закінчення авансованих заявником коштів, основна грошова винагорода арбітражного керуючого виплачується за рахунок коштів отриманих від продажу майна боржника, що не перебуває в заставі, ніякі обов`язки по оплаті кредиторами не передбачені.

Підсумовуючи апеляційну скаргу, скаржник зазначає, що керуючий реструктуризацією може отримати винагороду за рахунок коштів, одержаних від продажу майна боржника, яке не перебуває в заставі.

Відповідно до протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів від 29.04.2021 року апеляційну скаргу АТ «Альфа-Банк» передано для розгляду колегії суддів у складі головуючого судді: Копитової О.С., суддів: Доманської М.Л., Андрієнка В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.04.2021 року витребувано у господарського суду міста Києва матеріали справи №910/6328/20 за заявою фізичної особи ОСОБА_1 про неплатоспроможність боржника фізичної особи та відкладено розгляд питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду апеляційної скарги або залишення апеляційної скарги без руху за апеляційною скаргою АТ «Альфа-Банк» на ухвалу господарського суду міста Києва від 05.04.2021 року по справі №910/6328/20 до надходження матеріалів справи №910/6328/20 до Північного апеляційного господарського суду.

19.05.2021 року від господарського суду міста Києва на виконання ухвали Північного апеляційного господарського суду від 29.04.2021 року надійшли матеріали справи №910/6328/20 за заявою фізичної особи ОСОБА_1 про неплатоспроможність боржника фізичної особи.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду 25.05.2021 року поновлено АТ «Альфа-Банк» пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження ухвали господарського суду міста Києва від 05.04.2021 року по справі № 910/6328/20. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою АТ «Альфа-Банк» на ухвалу господарського суду міста Києва від 05.04.2021 року по справі № 910/6328/20. Розгляд апеляційної скарги АТ «Альфа-Банк» призначено на 23.06.2021 року.

16.06.2021 року на електронну адресу суду від арбітражного керуючого Білика В.А. надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду - без змін, оскільки аргументи апеляційної скарги не виходять за межі заперечення скаржника під час прийняття оскаржуваної ухвали і вже були розглянуті судом. Крім того, спростування позиції скаржника, вже наведені в самій оскаржуваній ухвалі.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 22.06.2021 року, у зв`язку з виходом судді Андрієнка В.В., який не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), у відпустку з 22.06.2021 року, призначено повторний автоматизований розподіл справи.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.06.2021 року, для розгляду справи сформовано колегію у складі головуючого судді: Копитової О.С. суддів: Доманської М.Л., Сотнікова С.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.06.2021 року вищевказаною колегією суддів прийнято до свого провадження апеляційну скаргу акціонерного товариства "Альфа-Банк" на ухвалу господарського суду міста Києва від 05.04.2021 року по справі №910/6328/20 та призначено справу до розгляду на 17.08.2021 року.

23.06.2021 року через відділ документообігу суду від представника боржника надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду - без змін.

Представник зазначає, що у боржника відсутні майнові активи, за рахунок реалізації яких можливо було б погасити заборгованість із виплати основної грошової винагороди арбітражному керуючому та відшкодування його витрат, в той час як інших джерел для оплати грошової винагороди арбітражного керуючого діючими нормами законодавства не передбачено.

Також представник боржника зазначає, що на зборах кредиторів арбітражний керуючий ставив питання грошової винагороди, а кредитор погоджував, вважаючи, що дана винагорода буде стягнута з боржника. При цьому, на зборах кредиторів, не піднімалось та не досліджувалось питання щодо джерел сплати боржником таких сум коштів.

Посилання скаржника на те, що якщо процедура триває після закінчення авансованих заявником коштів, основна винагорода арбітражного керуючого сплачується за рахунок коштів, одержаних від продажу майна боржника, яке не перебуває в заставі, представник боржника вважає хибним.

Сама відмова кредитора від досудового врегулювання спору та неспроможність боржника самостійно владнати фінансові проблеми і змусили його звернутися до суду із заявою про відновлення його платоспроможності. Покладенню на боржника обов`язку із виплати основної грошової винагороди арбітражному керуючому та відшкодування його витрат, означатиме покладення на боржника додаткового фінансового тягаря та приведе до ще гіршої ситуації у порівнянні з тією, яка існувала до звернення до суду.

Представник боржника також зазначає, що відповідно до ч. 4 ст. 114 ч. Кодексу України з процедур банкрутства, кредитори мають право за рахунок власних коштів встановити арбітражному керуючому додаткову винагороду, а відповідність сум витрат має досліджуватися судом у кожному конкретному випадку та вирішуватися на підставі наданих арбітражним керуючим документів.

При цьому, представник боржника зазначає, що продаж майна боржника можливий на стадії ліквідаційної процедури чи процедури погашення боргів боржника - фізичної особи, а боржник не визнаний банкрутом, тому не введена процедура погашення боргів боржника. При цьому, за затвердженим планом реструктуризації не передбачено продаж майна боржника та не передбачені джерела виплати винагороди керуючому реструктуризацією, фонд для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого у даній справі не створювався, відповідно до матеріалів доданих до заяви, судом не було встановлено можливості здійснення боржником підприємницької (господарської) діяльності, а аналіз доданих Декларацій виявив відсутність будь-якого іншого майна та доходу крім заробітної плати.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 16.08.2021 року, у зв`язку з перебуванням судді Сотнікова С.В. у відпустці 17.08.2021 року, який не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), призначено повторний автоматизований розподіл справи.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.08.2021 року, для розгляду справи сформовано колегію у складі головуючого судді: Копитової О.С. суддів: Доманської М.Л., Грека Б.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.08.2021 року справу №910/6328/20 за апеляційною скаргою скарги АТ «Альфа-Банк» на ухвалу господарського суду міста Києва від 05.04.2021 року прийнято до провадження у визначеному складі.

17.08.2021 року у судовому засіданні оголошено перерву до 29.09.2021 року.

В судовому засіданні 29.09.2021 року представники сторін, які з`явились надали усні пояснення по справі.

29.09.2021 року оголошено вступну та резолютивну частини постанови Північного апеляційного господарського суду у даній справі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, заслухавши пояснення сторін, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що у задоволенні апеляційної скарги АТ «Альфа-Банк» слід відмовити, а ухвалу господарського суду міста Києва від 05.04.2021 року - залишити без змін, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Разом з тим, 21.04.2019 року набрав чинності Кодекс України з процедур банкрутства від 18.10.2018 року №2597-VIII, який введено в дію 21.10.2019 року.

Відповідно до ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Таким чином, норми Кодексу України з процедур банкрутства, які визначають право арбітражного керуючого на оплату послуг, надання яких в рамках даної справи не заперечувалось, конкретизують положення Основного Закону, є правовою підставою для отримання арбітражним керуючим винагороди за виконану роботу.

Згідно з абзацом 7 ст. 43 Конституції України право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до ч.1 ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства арбітражний керуючий виконує повноваження за грошову винагороду.

Таким чином, надання послуг арбітражного керуючого відбувається виключно на платній основі. Законодавством не передбачено випадків здійснення своїх повноважень арбітражним керуючим безоплатно.

Сплата основної винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна, ліквідатора, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією здійснюється за рахунок коштів, авансованих заявником (кредитором або боржником) на депозитний рахунок господарського суду, який розглядає справу, до моменту подання заяви про відновлення відкриття провадження у справі (абзац 6 ч.2 ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства).

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, право вимоги основної грошової винагороди виникає в арбітражного керуючого в останній день кожного календарного місяця виконання ним повноважень.

Згідно з абзацом 7 ч.2 ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства у разі якщо процедура триває після закінчення авансованих заявником коштів, основна винагорода арбітражного керуючого сплачується за рахунок коштів, одержаних боржником - юридичною особою у результаті господарської діяльності, або коштів, одержаних від продажу майна боржника, яке не перебуває в заставі.

Частиною 5 ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що кредитори можуть створювати фонд для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого. Порядок формування фонду та порядок використання його коштів визначаються рішенням комітету кредиторів та затверджуються ухвалою господарського суду.

Таким чином, Кодексом України з процедур банкрутства визначено, що сплата грошової винагороди арбітражного керуючого в справі про банкрутство можлива за рахунок: 1) авансування коштів заявником (кредитором або боржником) на депозитний рахунок господарського суду; 2) коштів, одержаних боржником - юридичною особою у результаті господарської діяльності; 3) коштів, одержаних від продажу майна боржника, яке не перебуває в заставі; 4) коштів створеного комітетом кредиторів фонду для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим судом, боржник немає можливості здійснювати господарську діяльність. Продаж майна банкрута можливий на стадії ліквідаційної процедури чи процедури погашення боргів боржника - фізичної особи, тоді як ухвалою господарського суду міста Києва від 08.02.2021 року затверджено план реструктуризації боргів боржника, який продаж майна не передбачає.

Рішення про створення фонду для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого комітетом кредиторів у цій справі також не приймалося.

Як вбачається з матеріалів справи, основна грошова винагорода арбітражному керуючому була погоджена на засіданнях зборів кредиторів, що підтверджується Протоколами №1,2,3,4, які наявні в матеріалах справи.

З депозитного рахунку Господарського суду міста Києва була оплачена грошова винагорода арбітражного керуючого в розмірі - 34 530,00 грн., що підтверджується ухвалами місцевого суду, які містяться в матеріалах справи.

Кредитори за умови непогодження з роботою арбітражного керуючого, з належним виконанням покладених на нього функцій, з розміром оплати праці арбітражного керуючого вправі були подавати скарги на дії арбітражного керуючого, ставити питання про відсторонення його від виконання повноважень, оскаржувати ухвалу суду про затвердження звітів про нарахування і виплату грошової винагороди, що у даній справі зроблено не було.

Відповідно до ч. 6 ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства звіт арбітражного керуючого про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування втрат має бути схвалений зборами кредиторів (у процедурі банкрутства фізичної особи) чи комітетом кредиторів (у процедурі банкрутства юридичної особи), а в частині витрат, що стосуються заставного майна, - забезпеченим кредитором. Звіт про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат за підсумками процедур розпорядження майном, санації, ліквідації, реструктуризації заборгованості, погашення боргів подається арбітражним керуючим до господарського суду за п`ять днів до закінчення відповідної процедури, розглядається судом та затверджується ухвалою, що може бути оскаржена у встановленому порядку.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 08.02.2021 року, крім іншого, затверджено звіт про нарахування основної грошової винагороди арбітражному керуючому у справі №910/6328/20 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 за період з 15.06.2020 року по 08.02.2021 року в сумі - 86 108,19 грн., здійснено з депозитного рахунку господарського суду міста Києва сплату основної винагороди арбітражному керуючому Білику В.А. за виконання повноважень керуючого реструктуризацією в сумі 4 904,72 грн., клопотання керуючого реструктуризацією боргів боржника арбітражного керуючого Білика В.А. про стягнення з кредитора АТ «Альфа-Банк» на користь Білика В.А. основної грошової винагороди за виконання повноважень керуючого реструктуризацією в сумі 54 578,19 грн. - відхилено з огляду на те, що ним не надано доказів звернення з вимогою до кредитора боржника про сплату відповідних коштів за виконання ним повноважень у справі та доказів отримання ним відмови за такою вимогою.

17.02.2021 року арбітражний керуючий Білик В.А. звернуся до кредитора АТ «Альфа-Банк» з вимогою про сплату арбітражному керуючому Білику В.А. основної грошової винагороди за виконання повноважень керуючого реструктуризацією в сумі 54 578,19 грн., однак зазначена вимога залишена без задоволення.

02.03.2021 року арбітражний керуючий Білик В.А. звернуся до господарського суду міста Києва з клопотанням про виплату основної грошової винагороди арбітражному керуючому.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 05.04.2021 року по справі №910/6328/20 клопотання арбітражного керуючого Білика В.А. про стягнення з АТ «Альфа-Банк» основної грошової винагороди за виконання повноважень керуючого реструктуризацією боргів боржника у сумі 54 578,19 грн. задоволено. Стягнуто з АТ «Альфа-Банк» на користь арбітражного керуючого Білика В.А. основну грошову винагороду за виконання повноважень керуючого реструктуризацією боргів боржника у справі №910/6328/20 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 в сумі 54 578,19 грн.

Вирішуючи спір по суті колегія суддів погоджується з доводами банку, що в Кодексі України з процедур банкрутства не визначено, що у разі закінчення внесених заявником/боржником авансованих коштів, або нестворення кредиторами фонду авансування витрат (або, у разі створення такого фонду, - його дострокове повне використання), відсутності коштів та майна у боржника, суд стягує в обов`язковому порядку з кредиторів кошти для сплати арбітражному керуючому винагороди та/або відшкодування понесених ним витрат.

Однак, Кодексом України з процедур банкрутства і не передбачено безоплатного виконання арбітражним керуючим своїх обов`язків.

На думку суду, такий обов`язок виникає у кредиторів лише в випадку, якщо керуючим реструктуризацією реалізовано принцип безсумнівної повноти дій керуючого реструктуризацією у процедурі реструктуризації боргів боржника.

Суть такого принципу полягає в тому, що обов`язок керуючого реструктуризацією є здійснення всієї повноти дій, відповідно до ст. 114 Кодексу України з процедур банкрутства.

Колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що при визначенні розміру оплати послуг керуючого реструктуризацією під час здійснення ним повноважень, господарський суд має досліджувати не тільки період здійснення арбітражним керуючим процедури реструктуризації боргів, а й дії, які вчинялись керуючим реструктуризацією в цей період та за яких обставин процедура реструктуризації тривала понад термін авансування зроблений боржником.

Аналогічні висновки викладені Верховним Судом в постанові від 01.03.2018 року №910/32824/15.

Крім того, відповідно до правової позиції, висловленої у постанові Верховного Суду від 15.05.2018 року (справа № 29/5005/486/2012) оплата послуг арбітражного керуючого під час виконання ним повноважень має здійснюватися виключно за фактично виконану роботу (її обсяг), а не період часу, протягом якого тривала означена процедура, і саме на господарський суд покладається обов`язок досліджувати, які фактичні дії вчинялись арбітражним керуючим та чи дійсно такі дії потребують на їх вчинення саме стільки часу.

Відповідно до ст. 114 Кодексу України з процедур банкрутства арбітражний керуючий у справі про неплатоспроможність фізичної особи користується всіма правами арбітражного керуючого відповідно до законодавства, у тому числі має право:

1) запитувати та отримувати документи або їх копії від юридичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування та від фізичних осіб за їхньою згодою щодо майна боржника - фізичної особи, у тому числі які містять конфіденційну інформацію та/або банківську таємницю;

2) отримувати інформацію з державних реєстрів, у тому числі з бюро кредитних історій, у порядку, передбаченому законодавством;

3) здійснювати огляд майна боржника;

4) отримувати інформацію про рух коштів на рахунках боржника відповідно до Закону України «Про банки і банківську діяльність».

2. Арбітражний керуючий у справі про неплатоспроможність фізичної особи зобов`язаний:

1) організувати виявлення та складання опису майна боржника (проведення інвентаризації), визначити його вартість;

2) брати участь у розробленні плану реструктуризації боргів боржника, забезпечити його розгляд зборами кредиторів та подання на затвердження до господарського суду;

3)відкрити спеціальний рахунок для розрахунків з кредиторами;

4)погашати вимоги кредиторів згідно з черговістю у процедурі погашення боргів боржника, а якщо планом реструктуризації передбачено продаж майна боржника - відповідно до плану реструктуризації за рахунок коштів, отриманих від продажу такого майна;

5) якщо планом реструктуризації передбачено продаж майна боржника, звітувати перед господарським судом та зборами кредиторів про результати продажу майна боржника протягом трьох робочих днів з дати такого продажу;

6) виконувати функції з управління та розпорядження майном боржника;

7) здійснювати інші повноваження відповідно до законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме зі звіту арбітражного керуючого Білика В.А. від 22.10.2020 року, останній, з метою виявлення активів підприємства-банкрута, звертався до органів державної влади, запитував та отримував інформацію з державних реєстрів, тощо, тобто вчиняв дії щодо розшуку майна боржника, виявлення недостовірних відомостей в декларації боржника. Крім того, в процедурі реструктуризації проведена інвентаризація майна неплатоспроможної особи.

Про проведену роботу керуючий реструктуризацією прозвітував на засіданні зборів кредиторів (протокол №1 від 20.10.2020 року), на якому звіт керуючого реструктуризацією взято до відома, питання про подальшу судову процедуру перенесено на наступне засідання зборів кредиторів.

З матеріалів справи вбачається, що арбітражним керуючим тричі скликалися збори кредиторів на яких відкладалося питання про подальшу судову процедуру за ініціативою кредитора АТ «Альфа-Банк».

Отже, план реструктуризації боргів тривалий час не був затверджений не з вини арбітражного керуючого. Доказів безпідставного затягування процедури реструктуризації арбітражним керуючим матеріали справи не містять, не зазначено про це і апелянтом.

Таким чином, оскільки арбітражний керуючий виконував свої обов`язки після закінчення коштів на депозитному рахунку суду, безпідставне затягування процедури реструктуризації арбітражним керуючим судом не встановлено, план реструктуризації затверджений судом, ліквідаційна процедура не вводиться, а продаж майна боржника не передбачений, місцевий суд правомірно задовольнив клопотання арбітражного керуючого Білика В.А. про стягнення з кредитора АТ «Альфа-Банк» на користь Білика В.А. основної грошової винагороди за виконання повноважень керуючого реструктуризацією в сумі 54 578,19 грн.

Відтак, виходячи з наведених законодавчих положень та встановлених у справі обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення клопотання арбітражного керуючого Білика В.А. та про покладення обов`язку оплати послуг за виконання повноважень керуючого реструктуризацією боргів боржника по справі № 910/6328/20 в сумі 54 578,19 грн. за рахунок кредитора АТ «Альфа-Банк».

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Згідно зі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Наведені в апеляційній скарзі доводи не можуть бути підставами для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки не доводять порушення або неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, ст.ст. 276, 282 Господарського процесуального кодексу України та Кодексом України з процедур банкрутства, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу акціонерного товариства «Альфа-Банк» на ухвалу господарського суду міста Києва від 05.04.2021 року у справі №910/6328/20 залишити без задоволення.

2.Ухвалу господарського суду міста Києва від 05.04.2021 року у справі №910/6328/20 залишити без змін.

3.Копію постанови суду надіслати учасникам провадження у справі.

4.Матеріали справи №910/6328/20 повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок касаційного оскарження передбачено ст. 287 ГПК України та ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства.

Повний текст постанови складено та підписано 13.10.2021

Головуючий суддя О.С. Копитова

Судді М.Л. Доманська

Б.М. Грек