Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.10.2021Справа № 910/2563/21

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К. І., при секретарі судового засідання Окуджаві Г. Л., розглянувши у порядку загального позовного провадження господарську справу

за позовною заявою Фізичної особи-підприємця Бабича Дмитра Борисовича

до 1) Департаменту комунальної власності міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації);

2) Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго"

про визнання договору продовженим

за участю представників:

від позивача: не з`явивився

від відповідача-1: Безсмертна С. І.

від відповідача-2: Кузуб С. П.

В С Т А Н О В И В:

До Господарського суду міста Києва з позовом звернулась Фізична особа-підприємець Бабич Дмитро Борисович (далі - ФОП Бабич Д. Б., позивач) до Департаменту комунальної власності міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - Департамент комунальної власності, відповідач-1) та Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" (далі - КП "Київтеплоенерго", відповідач-2) про визнання договору щодо передачі майна територіальної громади міста Києва в оренду № 2579 від 27.12.2017 р. продовженим.

У обґрунтування своїх вимог позивач посилається на наявність підстав для продовження строку дії вказаного договору до п`яти років, передбачених ч. 3 ст. 9 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" (в новій редакції, що діє з 01.02.2020 р.) та п. 125 Порядку передачі в оренду державного та комунального майна, затвердженого постановою Кабміну № 483 від 03.06.2020 р. Проте, відповідач-1 на звернення позивача з відповідною заявою від 04.12.2020 р. відповіді щодо продовження строку дії договору не надав, чим порушив права орендаря.

У позові ФОП Бабич Д. Б. просить договір про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду № 2579 від 27.12.2017 р. визнати продовженим до п`яти років.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.03.2021 р. вказану позовну заяву було прийнято до розгляду, справу вирішено розглядати в порядку загального позовного провадження, сторонам надана можливість реалізувати свої процесуальні права та обов`язки.

У підготовчому засіданні від позивача надійшла заява про зміну предмету позову, у якій заявник просив зобов`язати відповідачів внести зміни до договору оренди № 2579 від 27.12.2017 р. в частині строку його дії (щодо продовження на п`ять років), проте, ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.05.2021 р. вказану заяву було повернуто позивачу без розгляду з підстав, викладених у цій ухвалі.

Представник відповідача-1 - Департамент комунальної власності у строк, визначений законом, надав суду відзив, у якому проти позову заперечив, вказав на його необґрунтованість, а також на порушення орендарем строку для звернення із заявою про продовження дії договору оренди, ненадання звіту з незалежної оцінки об`єкта, що є обов`язковим для продовження дії договору, використання орендованого приміщення не за цільовим призначенням, а також наявністю заборгованості зі сплати орендних платежів, що було встановлено перевіркою підприємства-балансоутримувача (КП "Київтеплоенерго"). Зазначені обставини були підставою для відмови у продовженні дії договору у відповідь на попереднє звернення ФОП Бабича Д. Б. з указаного питання, про що останнього було повідомлено листом від 24.11.2020 р.

Представник відповідача-2 - КП "Київтеплоенерго" також надав відзив, у якому проти позову заперечив з підстав, зазначених відповідачем-1. Крім того, вказав, що згідно з Порядком передачі в оренду державного та комунального майна, на який посилається позивач, у разі прийняття рішення про внесення змін до договору з метою приведення його строку у відповідність до Закону України "Про оренду державного та комунального майна" (в новій редакції, що діє з 01.02.2020 р.) договір оренди викладається у новій редакції відповідно до примірного договору оренди, а не продовжується автоматично до п`яти років, як просить позивач.

У судове засідання, призначене для розгляду справи по суті на 06.10.2021 р., представник позивача не з`явився, належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за його відсутності суду не надав, у минулому судовому засіданні позовні вимоги підтримав та обґрунтував, просив їх задовольнити.

Представники відповідача-1 - Департамент комунальної власності та відповідача-2 - КП "Київтеплоенерго" у судовому засіданні проти позову заперечили з підстав, зазначених у відзивах. Просили відмовити у задоволенні позову.

Суд, розглянувши заяви сторін по суті позову, заслухавши пояснення учасників справи та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що 27.12.2017 р. між ФОП Бабич Д. Б. (орендар), Департаментом комунальної власності міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (орендодавець) та Публічним акціонерним товариством "Київенерго" (підприємство) був укладений договір про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду № 2579.

31.01.2020 р. між ФОП Бабич Д. Б., Департаментом комунальної власності міста Києва та КП "Київтеплоенерго" (підприємство-балансоутримувач) був укладений договір № 1 про внесення змін до договору № 2579 від 27.12.2017 р., у якому умови договору оренди були викладені у новій редакції (далі - договір оренди).

Згідно з п. 1.1 вказаного договору орендодавець, на підставі протоколу засідання постійної комісії Київради з питань власності № 68 від 02.11.2017 р., передає, а орендар приймає в оренду нерухоме майно (нежитлові приміщення), що належать до комунальної власності територіальної громади міста Києва, яке знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Північна, буд. 16, літ. "Б", для розміщення пункту доочищення та продажу питної води (12,30 кв.м.) та перукарні (109,40 кв.м.).

Згідно з п. 2.4 договору орендар вступає у строкове платне користування об`єктом у термін, указаний у цьому договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору (у разі оренди нерухомого майна на строк не менше, ніж три роки - не раніше дати державної реєстрації цього договору) та акта приймання-передачі об`єкта.

Орендна плата згідно з розрахунком орендної плати, що є невід`ємною частиною цього договору (додаток 1.1, додаток 1.2) становить (без урахування ПДВ): 115,37 грн за 1 кв.м. орендованої площі, що в цілому складає за базовий місяць розрахунку лютий 2019 року - 14 040,60 грн, починаючи з 01.03.2019 до 30.01.2020; 48,22 грн. за 1 кв.м. орендованої площі, що в цілому складає за базовий місяць розрахунку лютий 2019 року - 5 867,92 грн, починаючи з 31.01.2020 р..

Також орендар відшкодовує підприємству-балансоутримувачу щомісячно витрати, що пов`язані зі сплатою податку за користування земельною ділянкою, на якій розташовано об`єкт оренди з ПДВ. Розмір відшкодування витрат, що пов`язані зі сплатою податку за користування земельною ділянкою, змінюється з вимогою підприємства-балансоутримувача в односторонньому порядку у випадку змін розмірів цього податку згідно з чинним законодавством України, про що орендарю повідомляється щомісячно. Черговість зарахування орендної плати та інших платежів відбувається відповідно до ст. 534 ЦК України.

Згідно з п. 3.10 договору орендна плата сплачується орендарем незалежно від наслідків господарської діяльності орендаря щомісячно не пізніше 15 числа місяця, наступного за розрахунковим місяцем.

Відповідно до п. 8.3 договору об`єкт повинен використовуватися орендарем тільки за цільовим призначенням, обумовленим підпунктом 1.1 цього договору. У разі виявлення факту використання об`єкта не за цільовим призначенням договір може бути розірвано (п. 8.5 договору).

Цей договір є укладеним з моменту підписання його сторонами і діє з 27.12.2017 р. до 25.12.2020 р. У разі, якщо законом передбачене нотаріальне посвідчення і державна реєстрація, договір є укладеним з моменту державної реєстрації (п. 9.1 договору). Також у пункті 9.4 сторони погодили, що договір припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено.

Для продовження дії договору на новий строк орендар звертається до орендодавця за три місяці до закінчення строку дії цього договору із заявою про продовження договору на новий строк. До заяви додається новий звіт з незалежної оцінки об`єкта, як передбачено пунктом 4.2.21 цього договору. У разі неотримання орендодавцем заяви орендаря і звіту з незалежної оцінки об`єкта протягом двох місяців з дати закінчення граничного строку для їх надання орендодавець зобов`язаний направити орендарю повідомлення про припинення цього договору. Зазначене повідомлення повинно бути направлене не пізніше одного місяця після закінчення строку дії договору. Указані дії оформлюються відповідним договором, який є невід`ємною частиною цього договору (п. 9.7 договору).

Із матеріалів справи вбачається, що на виконання умов укладеного сторонами договору Департамент комунальної власності та КП "Київтеплоенерго" надали ФОП Бабич Д. Б. в оренду приміщення по вул. Північна, 16 літ. Б. у місті Києві, що підтверджується актом приймання-передачі нерухомого майна від 25.01.2018 р.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 ГК України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. До відносин оренди застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Як встановлено судом, на час укладення сторонами договору оренди діяв Закон України "Про оренду державного та комунального майна" у редакції від 10.04.1992 р. (до 01.02.2020р.).

Проте, 03.10.2019р. був прийнятий Закон України "Про оренду державного та комунального майна" у новій редакції, який набрав чинності з 01.02.2020 р. Отже, на час спірних відносин, що виникли між сторонами, та на час розгляду справи вказаний Закон діє у новій редакції.

Згідно з п. 10 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" (в редакції, чинній на час розгляду справи) орендою є речове право на майно, відповідно до якого орендодавець передає або зобов`язується передати орендарю майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до ч. 3 ст. 9 вказаного Закону строк договору оренди не може становити менше п`яти років, крім випадків, визначених Порядком передачі майна в оренду. За змістом ст. 24 Закону договір оренди припиняється, зокрема, у разі закінчення строку, на який його укладено.

Як вже встановлено судом, строк дії договору оренди № 2579 від 27.12.2017 р., укладеного сторонами, закінчився 25.12.2020 р.

Також із матеріалів справи вбачається, що 21.09.2020 р. ФОП Бабич Д. Б. вперше звернувся до Департаменту комунальної власності із заявою про продовження дії договору № 2579 від 27.12.2017 р. без проведення аукціону, терміном на п`ять років.

За результатами розгляду вказаного звернення Департамент комунальної власності наказом "Про деякі питання оренди майна територіальної громади міста Києва" № 5188-ОД від 24.11.2020 р. відмовив позивачу у продовженні вказаного договору у зв`язку з порушенням ФОП Бабичем Д. Б. умов договору оренди (нецільове використання орендованих приміщень, наявність боргу за орендною платою), про що його було повідомлено листом Департаменту комунальної власності № 062/05/14-7238 від 24.11.2020 р.

Незважаючи на це, 04.12.2020 р. позивач вдруге звернувся до Департаменту комунальної власності із заявою про продовження строку дії договору на підставі частини 3 ст. 9 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" (в новій редакції) та п. 125 Порядку передачі в оренду державного та комунального майна, затвердженого постановою КМУ № 483 від 03.06.2020р., в якій просив внести зміни до договору в частині продовження строку його дії до 5 років відповідно до частини 1 ст. 16 Закону України "Про оренду державного та комунального майна". Проте вказаний лист Департамент комунальної власності залишив без відповіді.

Звертаючись до суду із даним позовом, ФОП Бабич Д.Б. вказує, що Департамент комунальної власності своєю бездіяльністю порушує вимоги Закону України "Про оренду державного та комунального майна" та Порядку передачі в оренду державного та комунального майна в частині загального строку дії договору оренди та його продовження, а тому просить визнати договір оренди № 2579 від 27.12.2017 р. продовженим на строк до п`яти років - з 27.12.2017 р. по 26.12.2022 р.

Перевіряючи такі доводи позивача та вирішуючи спір по суті, суд виходив з наступного.

Як вже зазначалось, 03.10.2019 р. був прийнятий Закон України "Про оренду державного та комунального майна" який згідно з Прикінцевими та перехідними положеннями цього Закону введено в дію 01.02.2020 р. (тут і далі - Закон), а договір оренди був укладений з позивачем 27.12.2017 р. на строк 2 роки 364 дні (до 25.12.2020 р.).

За змістом пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону договори оренди державного або комунального майна, укладені до набрання чинності цим Законом, продовжуються в порядку, передбаченому законодавством, яке діяло до дати набрання чинності цим Законом, до дати, яка наступить раніше: 1) набрання чинності рішенням Кабінету Міністрів України чи рішенням представницького органу місцевого самоврядування (щодо договорів оренди комунального майна, розташованого в межах відповідної територіальної громади), передбаченим абзацом п`ятим частини другої статті 18 цього Закону, 2) 1 липня 2020 року.

Після настання однієї з дат, яка відповідно до цього пункту наступить раніше, але у будь-якому випадку не раніше дня введення в дію цього Закону (01.02.2020р.), договори оренди продовжуються в порядку, визначеному цим Законом.

Договори оренди державного та комунального майна укладені до набрання чинності цим Законом, зберігають свою чинність та продовжують діяти до моменту закінчення строку, на який вони були укладені.

З урахуванням наведених положень Закону та зважаючи на встановлені обставини щодо умов укладеного сторонами договору, суд доходить висновку, що договір оренди, який закінчив свою дію 25.12.2020 р., має продовжуватись у порядку, визначеному Законом України "Про оренду державного та комунального майна" у новій редакції.

Так, згідно з ч. 3 ст. 9 вказаного Закону строк договору оренди не може становити менше п`яти років, крім випадків, визначених Порядком передачі майна в оренду. Порядок передачі в оренду державного та комунального майна, включаючи особливості передачі його в оренду визначається Кабінетом Міністрів України за поданням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері реалізації майна (майнових прав, інших активів) або прав на нього на конкурентних засадах у формі аукціонів, у тому числі електронних аукціонів, та здійснює контроль за її реалізацією.

Згідно з ч. 1 ст. 18 Закон України "Про оренду державного та комунального майна" продовження договорів оренди здійснюється за результатами проведення аукціону, крім випадків, передбачених частиною 2 цієї статті. Згідно з ч. 2 статті 18 Закону без проведення аукціону можуть бути продовжені договори, які, зокрема, укладені та продовжуються вперше, за умови, якщо строк оренди за такими договорами становить 5 років або менше.

Особливості передачі в оренду комунального майна, передбачені Законом, додатково можуть визначатися рішенням представницьких органів місцевого самоврядування з урахуванням вимог і обмежень, передбачених цим Законом і Порядком передачі майна в оренду (ч. 2 ст. 5 Закону).

Постановою Кабінету Міністрів України "Про деякі питання оренди державного та комунального майна" № 483 від 03.06.2020 р. був затверджений Порядок передачі в оренду державного та комунального майна (далі - Порядок передачі в оренду державного та комунального майна).

Відповідно до п. 53 вказаного Порядку строк оренди становить п`ять років. Менш тривалий строк може бути встановлений у таких випадках: об`єкт оренди пропонується для використання, що має сезонний характер; об`єкт оренди пропонується для добового або погодинного використання; об`єкт оренди обліковується на балансах господарських товариств, у статутному капіталі яких є корпоративні права держави та/або господарських товариств, 50 і більше відсотків акцій (часток) яких перебувають у статутних капіталах господарських товариств, частка держави в яких становить 100 відсотків; потенційним орендарем заявлено менш тривалий строк.

Більш тривалий строк оренди може бути встановлений у разі визначення такої додаткової умови оренди майна. Строк оренди визначається під час затвердження умов оренди майна.

Відповідно до п. 125 Порядку передачі в оренду державного та комунального майна не допускається внесення змін до договору оренди з метою збільшення строку дії договору оренди, крім випадків коли договір був укладений на строк, що становить менш як п`ять років, та з моменту укладення не продовжувався, і заява орендаря стосується збільшення строку оренди з метою приведення його у відповідність із визначеним Законом мінімальним строком. Заява орендаря підлягає задоволенню, якщо право власності на об`єкт оренди зареєстровано за державою (відповідною територіальною громадою) у державному реєстрі речових прав станом на дату заяви орендаря або станом на дату закінчення строку, на який був укладений договір. У разі прийняття рішення про внесення змін до договору з метою приведення його строку у відповідність із мінімальним строком оренди, передбаченим Законом, договір оренди викладається в новій редакції згідно з примірним договором оренди, затвердженим відповідно до частини першої статті 16 Закону, але перебіг строку оренди визначається ретроактивно з дати підписання акта приймання-передачі майна за договором, до якого вносяться зміни шляхом викладення його у новій редакції. Якщо це вимагається законом, договір оренди, викладений у новій редакції, підлягає нотаріальному посвідченню і державній реєстрації.

Посилаючись на вказаний пункт Порядку, позивач вказує, що строк оренди за договором № 2579 від 27.12.2017 р. становить менше п`яти років, жодного разу не продовжувався, при цьому орендоване майно зареєстроване за територіальною громадою міста Києва, а позивач звернувся до орендодавця із заявою від 04.12.2020 р. з метою приведення його у відповідність із визначеним Законом мінімальним строком дії договору, тому є всі підстави для продовження строку дії договору без проведення аукціону до п`яти років, як це передбачено ст. 16 Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

Проте, суд приймає до уваги наступні положення вказаного Закону.

Згідно з ч. 2 статті 18 Закону без проведення аукціону можуть бути продовжені договори, які, зокрема, укладені та продовжуються вперше, за умови, якщо строк оренди за такими договорами становить 5 років або менше.

Відповідно до ч. 7 ст. 18 Закону договори, що продовжуються відповідно до частини другої цієї статті, продовжуються на тих самих умовах, на яких були укладені договори оренди, що продовжуються, з урахуванням вимог цього Закону та Порядку передачі майна в оренду.

Рішення про продовження договору оренди комунального майна, передбаченого частиною другою цієї статті, та рішення про відмову у продовженні договору оренди комунального майна приймаються орендодавцем або представницьким органом місцевого самоврядування чи визначеними ним органами у випадках, встановлених рішенням представницького органу місцевого самоврядування (ч. 4 ст. 18 Закону).

Також пунктом 134 Порядку передачі в оренду державного та комунального майна передбачено, що продовження договорів оренди здійснюється за результатами проведення аукціону або без проведення аукціону в передбачених Законом випадках.

Відповідно до пункту 135 вказаного Порядку орендар, що має право продовжити договір оренди без проведення аукціону, звертається до орендодавця із заявою про продовження договору оренди не пізніше ніж за три місяці до закінчення строку дії договору оренди. Якщо орендар не подав заяву про продовження договору оренди у зазначений строк, то орендодавець не пізніше ніж за один місяць до закінчення строку дії договору оренди повідомляє орендаря про те, що договір оренди підлягає припиненню на підставі закінчення строку, на який його було укладено, у зв`язку з тим, що орендар не подав відповідну заяву у визначений Законом строк, та про необхідність звільнення орендованого приміщення і підписання акта приймання-передачі (повернення з оренди) орендованого майна. Якщо чинний орендар має заборгованість із сплати орендної плати, він не може звертатися із заявою про продовження договору оренду до моменту погашення ним такої заборгованості.

Відповідно до ч. 6 ст. 18 Закону будь-яке рішення, передбачене частиною четвертою цієї статті, приймається з урахуванням законодавства, статуту або положення балансоутримувача про погодження уповноваженим органом управління, до сфери управління якого належить балансоутримувач, на підставі довідки балансоутримувача, в якій зазначається інформація про:

- наявність або відсутність заборгованості зі сплати орендної плати чи страхових платежів за договором, що продовжується, станом на дату подання довідки;

- факти суттєвого (більше ніж на три місяці) прострочення сплати орендної плати чи інших обов`язкових за договором платежів;

- результати перевірок, які балансоутримувач та/або орендодавець здійснювали протягом строку оренди, а також інформація про цільове призначення, за яким об`єкт оренди фактично використовувався протягом строку оренди. У разі якщо перевірками виявлено порушення умов договору оренди, зазначається інформація про вжиті орендарем заходи для припинення порушення або про те, що порушення тривало і після строку, визначеного орендодавцем або балансоутримувачем для усунення порушення. Строк на усунення виявлених порушень не може перевищувати 30 календарних днів з дати отримання орендарем відповідного припису.

Порядком передачі майна в оренду можуть бути встановлені додаткові вимоги до довідки балансоутримувача та порядку її подання.

Орендна плата за договором, який може бути продовжений відповідно до частини другої цієї статті, встановлюється одним із таких способів:

- на рівні останньої місячної орендної плати, встановленої договором, що продовжується, якщо такий договір було укладено на аукціоні або конкурсі;

- на підставі застосування чинної на момент продовження договору орендної ставки до ринкової вартості об`єкта оренди, оцінка якого має бути здійснена на замовлення орендаря в порядку, визначеному цим Законом та Методикою розрахунку орендної плати, крім випадків, коли розмір такої орендної плати є нижчим за розмір орендної плати договору, що продовжується. У такому разі орендна плата встановлюється на рівні останньої місячної орендної плати, встановленої договором, що продовжується.

Орендар, який звертається із заявою про продовження договору оренди відповідно до абзацу четвертого частини сьомої цієї статті, зобов`язаний разом із такою заявою надати орендодавцю звіт про оцінку майна та рецензію на цей звіт.

Порядком передачі майна в оренду (для державного майна) або рішенням представницького органу місцевого самоврядування (для комунального майна) на орендаря може бути покладений обов`язок подачі додаткових документів разом із заявою про продовження договору оренди, що продовжується відповідно до частини другої цієї статті.

Зокрема, пунктом 136 Порядку передачі майна в оренду передбачено, що орендар додає до заяви документи, передбачені пунктом 113 цього Порядку та звіт про оцінку майна.

За змістом ст. 19 Закону підставами для відмови у продовженні договору оренди є:

- якщо орендар, який бажає продовжити договір оренди майна в порядку, встановленому частиною другою статті 18 цього Закону, не надав звіт про оцінку об`єкта оренди у визначений цим Законом строк;

- якщо орендар порушував умови договору оренди та не усунув порушення, виявлені балансоутримувачем або орендодавцем у строк, визначений у приписі балансоутримувача та/або орендодавця;

- якщо орендар допустив прострочення сплати орендної плати на строк більше трьох місяців;

У той же час, у матеріалах справи містяться численні докази (довідки, звернення, листи, вимоги підприємства-балансоутримувача) про наявність у орендаря заборгованості зі сплати орендних платежів, податку за користування земельною ділянкою, що виникла більш ніж три місяці; акти та листи відповідачів про використання ФОП Бабичем Д.Б. орендованих приміщень не за цільовим призначенням; повідомлення про ненадання звіту про оцінку об`єкта оренди у визначений Законом строк.

Крім того, виходячи з вимог пунктів 125, 129, 130, 134-136 Порядку передачі майна в оренду, для внесення змін до договору оренди щодо приведення у відповідність договору із визначеним Законом мінімальним строком оренди, необхідна заява орендаря про внесення змін до договору оренди, яка має бути подана за 3 місяці до закінчення строку дії договору оренди; рішення орендодавця про задоволення заяви про внесення змін до договору оренди та викладення відповідного договору в новій редакції.

Проте, усупереч наведеним положенням Порядку, матеріали справи не містять вказаних звернень та рішень учасників спірних правовідносин.

Більше того, пунктом 135 Порядку передачі в оренду державного та комунального майна визначено - якщо чинний орендар має заборгованість із сплати орендної плати, він не може звертатися із заявою про продовження договору оренду до моменту погашення ним такої заборгованості.

Отже, на підставі викладеного, враховуючи наведені норми чинного законодавства та встановлені у справі обставини, суд вважає, що підстав для задоволення позову ФОП Бабич Д.Б. немає.

Відповідно до ст. 129 ГПК України у разі відмови у позові судові витрати у вигляді судового збору покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 73-79, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні позову Фізичної особи-підприємця Бабича Дмитра Борисовича до Департаменту комунальної власності міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" про визнання договору продовженим.

Рішення ухвалене в нарадчій кімнаті та проголошені його вступна та резолютивна частини в судовому засіданні 06 жовтня 2021 року.

Повний текст рішення складений 19 жовтня 2021 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 20-денний строк з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Головіна К. І.