ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17.09.2021 Справа № 917/1102/21
м. Полтава
про стягнення 830 036,58 грн.
Суддя Солодюк О.В.
Секретар судового засідання Олійник Н.І.
Без повідомлення учасників справи.
Товариство з обмеженою відповідальністю "Продсервіс" звернулося до господарського суду Полтавської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лубенський молочний завод" про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу товару № 20 від 02.01.2017 у розмірі 830 036,58 грн., в тому числі: 711 952,08 грн. - основного боргу, 86 730,96 грн. - пені, 24 205,06 грн. - інфляційних збитків та 7 148,48 грн. - 3% річних.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач належним чином не виконує свої обов`язки з оплати отриманого по договору товару.
Ухвалою суду від 19.07.2021 вказану позовну заяву прийнято судом до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Копія ухвали суду від 19.07.2021, яка була направлена на адресу відповідача, отримана його представником 22.07.2021, що підтверджується наявним у матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Отже, відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи судом.
Відповідач відзив на позов не надав. У зв`язку з цим відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України спір вирішується за наявними матеріалами справи.
06.09.2021 до суду надійшла заява позивача (вих. № 16 від 25.08.2021) про зменшення позовних вимог. У вказаній заяві позивач зазначає, що після подачі позову до суду відповідачем було сплачено суму основного боргу у розмірі 181 435,98 грн. У зв`язку з цим позивач просить суд стягнути з відповідача 648 600,60 грн., в тому числі 530 516,10 грн.- основного боргу, 86 730,96 грн. - пені, 24 205,06 грн. - інфляційних збитків та 7 148,48 грн. 3% річних.
Згідно п. 2 ч. 2 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.
Відповідно до ч. 5 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України у разі подання будь-якої заяви, передбаченої пунктом 2 частини другої, частиною третьою або четвертою цієї статті, до суду подаються докази направлення копії такої заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи. У разі неподання таких доказів суд не приймає до розгляду та повертає заявнику відповідну заяву, про що зазначає в ухвалі.
Надана позивачем заява про зменшення позовних вимог відповідає вимогам п. 2 ч. 2 та ч. 5 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України, а тому приймається судом до розгляду.
У зв`язку з цим судом розглядається позов про стягнення з відповідача на користь позивача 648 600,60 грн., в тому числі 530 516,10 грн. основного боргу, 86 730,96 грн. пені, 24 205,06 грн. інфляційних збитків та 7 148,48 грн. 3% річних.
Рішення приймається в порядку, визначеному частинами 4, 5 статті 240 ПК України.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши докази, суд встановив:

02.01.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю Лубенський молочний завод (Покупець, відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю Продсервіс (Продавець, позивач) укладено договір купівлі-продажу товару (продукції) № 20 (далі - Договір, копія Договору - а.с. 19-22).

Згідно п. 1.1 Договору в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Продавець зобов`язується продавати (виготовляти) та передавати у власність Покупцю товар (продукцію) (далі іменується - товар (продукція), згідно поданої заявки, а Покупець зобов`язується приймати цей товар (продукцію) і своєчасно здійснювати його оплату.

Відповідно до п. 1.2 Договору, найменування, кількість товару (продукції), асортимент та термін поставки конкретної партії, умови передачі при кожній поставці вказуються в замовленні Покупця, узгодженому Сторонами у встановленому цим Договором порядку. Зазначення ціни кожної одиниці та партії товару (продукції) в цілому відображається в товарній (товарно-транспортній, видатковій) накладній.

Ціна Договору визначається сумою грошових коштів всіх товарних (товарно-транспортних) накладних, підписаних протягом дії даного Договору (п. 2.1 Договору).

Приймання товару (продукції) за кількістю місць та якістю упаковки здійснюється в момент її отримання та підтверджується шляхом підписання (товарної, товарно-транспортної, видаткової) накладної. Адреса за якою здійснюється приймання товару (продукції) узгоджується Сторонами (п. 2.2. Договору).

Пунктом 2.3 Договору сторони погодили, що оплата товару здійснюється в національній валюті Україні на поточний рахунок Постачальника на протязі 14 банківських днів з моменту передачі товару Покупцю.

Розрахунки за товар (продукцію) здійснюються за цінами, зазначеними та відображеними у відповідній товарній (товарно-транспортній, видатковій) накладній (п. 2.5 Договору).

Згідно п. 6.1, п. 6.2. Договору, цей договір діє до 31.12.2017 р.

Дія даного Договору автоматично продовжується ще на 1 календарний рік за умови, якщо жодна зі сторін не повідомить письмово іншу сторону про його розірвання не пізніше ніж за 30 календарних днів до закінчення строку його дії.

На виконання умов Договору позивачем було поставлено відповідачу товар на загальну суму 918 952,08 грн., що підтверджується наступними доказами:

- видатковою накладною № 1453 від 10.12.2020, довіреністю № 576 від 09.12.2020, рахунком № 1456 від 10.12.2020 на суму 255 441,19 грн.;

- видатковою накладною № 1511 від 23.12.2020, довіреністю № 576 від 09.12.2020, товарно-транспортною накладною № Р344 від 23.12.2020, рахунком № 1515 від 23.12.2020 на суму 149 994,79 грн.;

- видатковою накладною № 9 від 05.01.21, експрес-накладною Нової пошти № 4623 від 05.01.21, рахунком № 7 від 04.01.21 на суму 87 628,20 грн.;

- видатковою накладною № 112 від 04.02.2021, товарно-транспортною накладною № Р112 від 04.02.2021, довіреністю № 32 від 03.02.2021, рахунком № 116 від 04.02.2021 на суму 191 104,80 грн.;

- видатковою накладною № 316 від 17.03.2021, довіреністю № 75 від 16.03.2021, рахунком № 319 від 16.03.2021 на суму 115 920,00 грн.;

- видатковою накладною № 499 від 20.04.2021, товарно-транспортною накладною № Р344 від 20.04.2021, довіреністю № 99 від 01.04.2021, рахунком № 500 від 19.04.2021 на суму 29 761,42 грн.;

- видатковою накладною № 591 від 12.05.2021, довіреністю № 116 від 19.04.2021, рахунком № 599 від 11.05.2021 на суму 30 404,40 грн.;

- видатковою накладною № 698 від 02.06.2021, довіреністю № 138 від 27.05.2021, рахунком № 694 від 01.06.2021 на суму 40 422,60 грн.;

- видатковою накладною № 746 від 10.06.2021, експрес-накладною Нової пошти № 1366 від 10.06.2021, рахунком № 751 від 10.06.2021 на суму 18 274,68 грн.

Копії вказаних доказів наявні у матеріалах справи (а.с. 25-55).

У зв`язку із неоплатою відповідачем виставлених йому рахунків за товар, позивач звернувся до відповідача із претензією вих. № 4 від 16.04.2021. Копії претензії на доказів її направлення відповідачу (накладна Укрпошти № 884 від 19.04.2021 та опис вкладення у цінний лист) наявні в матеріалах справи (а.с. 10-11).

Після цього відповідач оплатив отриманий від позивача товар частково, на суму 207000,00 грн., а саме:

- 01.06.2021 сплачено 80 000,00 грн.;

- 10.06.2021 сплачено 40 000,00 грн.;

- 01.07.2021 сплачено 87 000,00 грн.

Вказані оплати підтверджуються наданими позивачем банківськими виписками з його особового рахунку (а.с. 56-62).

Також у заяві про зменшення позовних вимог позивач повідомив, що після подачі позову до суду відповідачем було сплачено суму основного боргу у розмірі 181 435,98 грн., що підтверджується банківськими виписками від 15.07.2021, від 06.08.2021 та від 09.08.2021.

Таким чином, заборгованість відповідача за поставлений позивачем по Договору товар складає 530 516,10 грн.

Відповідач доказів сплати вказаної суми боргу суду не надав.

При вирішенні спору суд зазначає наступне.

Статтею 712 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст. 265 Господарського кодексу України (далі - ГК України) за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 6 ст. 265 ГК України до відносин поставки, не врегульованих цим кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договори купівлі-продажу.

Згідно ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором не встановлено інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 2.3 Договору сторони погодили, що оплата товару здійснюється в національній валюті Україні на поточний рахунок Постачальника на протязі 14 банківських днів з моменту передачі товару Покупцю.

За ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Зазначені положення викладені і в ст.193 ГК України.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлено, що заборгованість відповідача за поставлений позивачем по Договору товар складає 530 516,10 грн. Доказів в спростування вищевикладеного чи доказів сплати боргу відповідач суду не надав.

Отже, позовні вимоги про стягнення 530 516,10 грн. основного боргу підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню.

За ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Стаття 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір процентів.

На підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України позивач заявив вимоги про стягнення з відповідача 7 148,48 грн. 3% річних та 24 205,06 грн. інфляційних втрат за загальний період з 01.01.2021 по 05.07.2021.

Суд перевірив надані позивачем розрахунки 3% річних та інфляційних втрат і встановив їхню правильність. Отже, позовні вимоги про стягнення 7 148,48 грн. 3% річних та 24 205,06 грн. інфляційних втрат суд задовольняє повністю.

Також позивач заявив до стягнення 86 730,96 грн. пені, нарахованої за період з 06.01.2021 по 05.07.2021.

В пункті 4.3. Договору вказано, що у випадку прострочення Покупцем оплати за товар (продукцію) у встановлений Договором термін, Продавець має право нарахувати Покупцю неустойку у розмірі 0,1% від суми боргу, за кожен день такого прострочення.

Керуючись вказаним пунктом Договору позивач нарахував відповідачу пеню саме у розмірі 0,1% від суми боргу за кожен день такого прострочення, що становить 86 730,96 грн.

Проте, згідно ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку.

Судом встановлено, що погоджений сторонами в Договорі розмір пені 0,1% від суми боргу за кожен день прострочення, перевищує розмір подвійної облікової ставки Національного банку, тому нарахування пені відповідно до ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" необхідно здійснювати у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку.

Крім цього, судом встановлено, що позивачем при нарахуванні пені не дотримано вимоги ч. 6 ст. 232 ГК України, згідно з якою нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Так, за товар поставлений за видатковою накладною № 1453 від 10.12.2020, відповідач згідно умов п. 2.3 Договору повинен був розрахуватися до 01.01.2021 (протягом 14 банківських днів з моменту передачі товару покупцю).

Таким чином, нарахування пені припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано, тобто 01.07.2021.

Отже, позивач неправомірно нарахував пеню на суму боргу 48 441,19 грн. по видатковій накладній № 1453 від 10.12.2020 за період з 06.01.2021 по 05.07.2021.

За розрахунком суду за допомогою калькулятору підрахунку заборгованості та штрафних санкцій "Ліга:Еліт 9.1.3" сума пені :

за видатковою накладною № 1453 від 10.12.2020 на суму боргу 48 441,19 грн. за період з 06.01.2021 по 01.07.2021. становить 3 181,19 грн.;

за видатковою накладною № 1511 від 23.12.2020 на суму боргу 149 994,79 грн. за період з 18.01.2021 по 05.07.2021. становить 9 505,15 грн.;

за видатковою накладною № 9 від 05.01.2021 на суму боргу 87 628,20 грн. за період з 27.01.2021 по 05.07.2021. становить 5 293,70 грн.;

за видатковою накладною № 112 від 04.02.2021 на суму боргу 191 104,80 грн. за період з 25.02.2021 по 05.07.2021. становить 9 722,78 грн.;

за видатковою накладною № 316 від 17.03.2021 на суму боргу 115 920,00 грн. за період з 07.04.2021 по 05.07.2021. становить 4 230,29 грн.;

за видатковою накладною № 499 від 20.04.2021 на суму боргу 29 761,42 грн. за період з 13.05.2021 по 05.07.2021. становить 660,46 грн.;

за видатковою накладною № 591 від 12.05.2021 на суму боргу 30 404,40 грн. за період з 02.06.2021 по 05.07.2021. становить 424,83 грн.;

за видатковою накладною № 698 від 02.06.2021 на суму боргу 40 422,60 грн. за період з 24.06.2021 по 05.07.2021. становить 199,34 грн.

Таким чином, сума пені становить 33 217,74 грн., яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. В іншій частині стягнення пені позов задоволенню не підлягає.

Судові витрати зі сплати судового збору відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 232-233, 237-238, 240 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Лубенський молочний завод" (вул. Індустріальна, 2, м. Лубни, Полтавської області, 37500; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Продсервіс" (вул. Верховинна, 6-А, м. Київ, 03115; ) 530 516 грн. 10 коп. - основного боргу, 33 217 грн. 74 коп. - пені, 7 148 грн. 48 коп. - 3% річних, 24 205 грн. 06 коп. - інфляційних втрат, 8 926 грн. 31 коп. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

3. В іншій частині позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.ст.256, 257 ГПК України). Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Солодюк О.В.