УХВАЛА

м. Київ

18.10.2021Справа № 910/16659/21

Суддя господарського суду міста Києва Ломака В.С., розглянувши

позовну заяву Іноземного підприємства «Агро-Вільд-Україна»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротерра Інвестмент»

про визнання договору недійсним,

ВСТАНОВИВ:

Іноземне підприємство «Агро-Вільд-Україна» (далі - позивач) звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротерра Інвестмент» (далі - відповідач) про визнання недійсним договору № 19082020/1 від 19.08.2021.

Розглянувши матеріали вказаної позовної заяви, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною першою статті 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Так, за загальним правилом, відповідно до приписів частини 1 статті 27 Господарського процесуального кодексу України) позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Разом з тим, частиною 3 статті 30 Господарського процесуального кодексу України встановлено виключну підсудність справ, що виникають зі спорів щодо нерухомого майна, які розглядаються господарським судом за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Відповідно до частини першої статті 181 Цивільного кодексу України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Згідно з частиною 4 статті 236 Господарського процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Як зазначено в постановах Верховного Суду від 23.01.2018 р. у справі № 460/4286/16-ц та від 16.05.2018 р. у справі № 640/16548/16-ц до позовів, що виникають з приводу нерухомого майна, належать, зокрема, позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 Цивільного кодексу України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 Цивільного кодексу України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 Цивільного кодексу України); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 07.07.2020 року у справі № 910/10647/18 у питанні щодо застосування статті 30 Господарського процесуального кодексу України дійшла висновку про те, що виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном.

Крім того слід зазначити, що у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.02.2021 № 911/2390/18 зроблено наступні висновки: за визначенням, що дає Академічний тлумачний словник української мови, словосполука "з приводу" означає "у зв`язку з чим-небудь", тому словосполучення "з приводу нерухомого майна" треба розуміти як будь-який спір у зв`язку з нерухомим майном або певними діями, пов`язаними з цим майном. Аналізуючи логічну послідовність зміни формулювання положень процесуального законодавства щодо правил розгляду позовів за виключною підсудністю, убачається її спрямованість на визначення виключної підсудності в цілому для всіх спорів, які виникають у межах відповідних правовідносин у зв`язку з нерухомим майном, безвідносно до предмета конкретного спору. Отже, слід дійти висновку, що за правилами чинного Господарського процесуального кодексу України виключна підсудність застосовується до тих спорів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном.

Відповідна правова позиція у подібних правовідносинах викладена у постанові Верховного Суду від 9 вересня 2020 року у справі № 910/6644/18 та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 7 липня 2020 року у справі № 910/10647/18.

Велика Палата Верховного Суду вважає, що словосполучення "з приводу нерухомого майна" у частині третій статті 30 Господарського процесуального кодексу України необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном.

Як вбачається з позовної заяви, Іноземне підприємство «Агро-Вільд-Україна» звернулося до суду з позовом про визнання недійсним Договору № 19082020/1 від 19.08.2021, відповідно до умов якого позивач надає відповідачу право платного тимчасового користування об`єктами нерухомого майна, а саме:

- нежитлові будівлі «А», «В», «Д», «Ж», «Е», «И», «Б», «Г», «З» по вулиці Радянській, б. 32 в селі Чупира Білоцерківського району (реєстраційний номер 3433363);

- нежитлові будівлі літери «И», літери «Ж», літери «З», літери «Е» по вулиці Першотравневій, б. 2 в селі Чупира Білоцерківського району (реєстраційний номер 34334143);

- нежитлові будівлі літери «А», літери «Б», металеві ємкості по вулиці Першотравневій, б. 4 в селі Чупира Білоцерківського району (реєстраційний номер 34333369);

- нежитлові будівлі літери «Г», металеву башню та артезіанську скважину по вулиці Першотравневій, б. 1-Г в селі Чупира Білоцерківського району.

Суд зазначає, що зазначений спір безпосередньо стосується права користування нерухомим майном, оскільки предметом спору у даній справі, є визнання недійсним договору користування нерухомим майном, місцезнаходженням якого є село Чупира Білоцерківського району Київської області.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 31 Господарського процесуального кодексу України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

З огляду на вищевикладене, враховуючи, що місцезнаходженням нерухомого майна, з приводу якого виник спір, є село Чупира Білоцерківського району Київської області, суд дійшов висновку про необхідність надіслання матеріалів позовної заяви за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до господарського суду Київської області.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 27, 31, 233, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Іноземного підприємства «Агро-Вільд-Україна» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротерра Інвестмент» про визнання договору недійсним передати за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до господарського суду Київської області (01032, місто Київ, вулиця Симона Петлюри, будинок 16/108).

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом десяти днів шляхом подання апеляційної скарги, з урахуванням положень п. 17.5 ч. 1 ПЕРЕХІДНИХ ПОЛОЖЕНЬ Господарського процесуального кодексу України.

Суддя В.С. Ломака