ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" жовтня 2021 р. м. Київ Справа № 910/4100/21

Господарський суд Київської області у складі головуючого судді Лилака Т.Д. за участю секретаря судового засідання Ворко Л.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Термінал «Автологістика» (07840, Київська обл., Бородянський р-н, с. Пилиповичі, вул. Привокзальна, 15, код 33512918)

до 1) Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в особі територіального підрозділу - Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)

2) Державного підприємства «Сетам» (01001, м. Київ, вул. Стрілецька, 4-6, код 39958500)

3) Товариства з обмеженою відповідальністю «Кан-Стайл» (02090, м. Київ, Харківське шосе, 19, прим. 7015, код 42456429)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача за первісним позовом - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 код РНОКПП: НОМЕР_1 )

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача-1 та відповідача-3 за первісним позовом - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія «Довіра та гарантія» (04112, м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, буд. 8, оф. 32, )

про визнання прилюдних торгів недійсними

та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кан-Стайл» (02090, м. Київ, Харківське шосе, 19, прим. 7015, код 42456429)

до Товариства з обмеженою відповідальністю Термінал «Автологістика» (07840, Київська обл., Бородянський р-н, с. Пилиповичі, вул. Привокзальна, 15, код 33512918)

про застосування наслідків нікчемного правочину

за участю представників учасників справи:

від позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) - Єфімов С.А. (ордер серія АІ № 1111610);

від відповідачів 1, 2 за первісним позовом - не з`явились;

від відповідача 3 за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) - Скрипчук М.Є (ордер серія АЕ № 1070004);

від третьої особи на стороні позивача за первісним позовом - не з`явились;

від третьої особи на стороні відповідача-1 та відповідача-3 за первісним позовом - не з`явились.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Термінал «Автологістика» звернулося до Господарського суду Київської області з позовом до 1) Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 2) Державного підприємства «Сетам» 3) Товариства з обмеженою відповідальністю «Кан-Стайл», в якому просило суд:

- визнати недійсними результати проведених 09.02.2021 електронних торгів з реалізації земельної ділянки з кадастровим номером: :01:001:0004, місцезнаходження: АДРЕСА_2, загальною площею 0,3500 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння і випасання худоби (реєстраційний номер лота: 463793), через систему електронних торгів арештованого майна (СЕТАМ), результати якого оформлені протоколом №525185 від 09.02.2021 (лоту №463793);

- визнати недійсним протокол Державного підприємства «Сетам» №525185 проведення електронних торгів від 09.02.2021 по лоту №463793;

- визнати недійсним Акт головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про проведені електронні торги від 11.02.2021.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що державним виконавцем, на думку позивача, незаконно було арештовано, а згодом і реалізовано на електронних торгах належну ТОВ Термінал «Автологістика» на праві власності земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0004.

У зв`язку з чим позивач вважає, що електронні торги, які були проведені 09.02.2021 року, результати електронних торгів, акт про проведення електронних торгів з продажу земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0004 порушують права ТОВ Термінал «Автологістика» як власника земельної ділянки, адже позбавляють останнього права володіння, користування та розпорядження власним майном, а тому мають бути визнанні судом недійсними.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 21.04.2021 відкрито провадження у справі № 910/4100/21 за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 20.05.2021.

07.05.2021 на електронну адресу Господарського суду Київської області від представника позивача надійшли письмові пояснення щодо необхідності залучення у даній справі третіх осіб. Документ не було підписано з використанням електронного цифрового підпису.

13.05.2021 через канцелярію Господарського суду Київської області від представника відповідача надійшли аналогічні письмові пояснення щодо необхідності залучення у даній справі третіх осіб.

14.05.2021 через канцелярію Господарського суду Київської області від представників відповідача 2 (ДП «Сетам») та відповідача 3 ( ТОВ «Кан-Стайл») надійшли відзиви на позовну заяву, в яких останні просили суд відмовити у задоволенні позовних вимог ТОВ Термінал «Автологістика».

Також 14.05.2021 від представника відповідача 3 (ТОВ «Кан-Стайл») надійшла зустрічна позовна заява до ТОВ Термінал «Автологістика» (позивач за первісним позовом) про застосування наслідків нікчемного правочину.

Зустрічний позов обґрунтований тим, що на підставі укладеного між ТОВ Термінал «Автологістика» та ОСОБА_1 договору купівлі-продажу земельних ділянок від 29.03.2007 року серії ВЕК №315549, зареєстрований в реєстрі за №2-1235, ТОВ Термінал «Автологістика» придбав земельну ділянку площею 0,2500 гектара (кадастровий номер :01:001:0003) та земельну ділянку площею 0,3500 гектара (кадастровий номер :01:001:0004), які розташовані в АДРЕСА_2.

Поряд з цим, відповідно до довідки від 10.11.2020 за № 231843111 та витягу від 26.02.2021 з реєстру речових прав на нерухоме майно, з 23.10.2006 по 26.02.2021 існувало обтяження на земельну ділянку з кадастровим номером: :01:001:0003 відповідно до іпотечного договору №1694 від 23.10.2006. А відтак, в силу приписів ч. 3 ст. 12 Закону України «Про іпотеку» відчуження такої земельної ділянки без згоди іпотекодержателя є недійсним.

У зв`язку з вищевикладеним, ТОВ «Кан-Стайл» просить суд застосувати наслідки недійсного правочину до нікчемного договору купівлі-продажу, укладеного між ТОВ Термінал «Автологістика» та ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) від 29.03.2007 року серії ВЕК №315549, зареєстрований в реєстрі за №2-1235.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 19.05.2021 зустрічну позовну заяву залишено без руху та запропоновано позивачу за зустрічним позовом у строк до десяти днів з дня отримання ним даної ухвали усунути недоліки позовної заяви.

20.05.2021 на електронну адресу Господарського суду Київської області від відповідача 1 (Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ)) надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач-1 заперечує проти позовних вимог ТОВ Термінал «Автологістика». Документ не було підписано з використанням електронного цифрового підпису. 24.05.2021 аналогічний відзив надійшов через канцелярію суду.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 20.05.2021 у справі № 910/4100/21 відкладено підготовче засідання на 17.06.2021.

14.06.2021 через канцелярію Господарського суду Київської області від представника позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) надійшли відзив на зустрічний позов.

Також від представника позивача за первісним позовом надійшла заява про зміну предмета позову б/н від 10.06.2021 (вх. № суду 14688/21 від 14.06.2021), відповідно до якої останній просить суд змінити предмет первісного позову шляхом доповнення вже заявлених позовних новою вимогою про визнання за Товариством з обмеженою відповідальністю Термінал «Автологістика» права власності з на земельну ділянку з кадастровим номером: :01:001:0004, місцезнаходження: АДРЕСА_2 , загальною площею 0,3500 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння і випасання худоби, і зняття арешту з цієї земельної ділянки.

Відповідно до ч. 3 ст. 46 ГПК України, до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

З огляду на фактичні обставини справи, суд визнав за доцільне подальший розгляд первісних позовних вимог здійснювати з урахуванням заяви про зміну предмета позову б/н від 10.06.2021 (вх. № суду 14688/21 від 14.06.2021).

Підготовче засідання, призначене на 17.06.2021, не відбулося. Ухвалою Господарського суду Київської області від 18.06.2021 у справі № 910/4100/21 призначено наступне засідання на 15.07.2021.

09.07.2021 через канцелярію Господарського суду Київського області від позивача за первісним позовом надійшла відповідь на відзив відповідача-3 від 11.05.2021.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 15.07.2021 прийнято зустрічну позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Кан-Стайл» для спільного розгляду з первісним позовом.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 15.07.2021 у справі 910/4100/21 відкладено підготовче засідання на 02.09.2021. Залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача за первісним позовом - ОСОБА_1 та третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-1 та відповідача-3 за первісним позовом - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія».

Ухвалою Господарського суду Київської області від 16.07.2021 у справі № 910/4100/21 продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів.

27.07.2021 на електронну адресу Господарського суду Київської області від Солом`янської районної у місті Києві державної адміністрації надійшла відповідь на запит Господарського суду Київської області від 19.07.2021 у справі № 911/4100/21 щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання ОСОБА_1 . 30.07.2021 через канцелярію Господарського суду Київської області від Солом`янської районної у місті Києві державної адміністрації надійшла аналогічна відповідь.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 02.09.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу № 910/4100/21 до розгляду по суті на 23.09.2021.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 23.09.2021 в судовому засіданні оголошено перерву до 07.10.2021.

В судове засідання, призначене на 07.10.2021, представники відповідачів 1, 2 за первісним позовом та третіх осіб на стороні позивача за первісним позовом і на стороні відповідача 1, 2 за первісним позовом не з`явились.

Заслухавши вступне слово представників сторін, з`ясувавши обставини, на які посилаються сторони, суд дослідив в порядку статей 209-210 ГПК України докази у справі.

Після закінчення з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами суд оголосив про перехід до судових дебатів. Учасники справи виступили з промовами (заключним словом), в яких посилалися на обставини і докази, досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 233 ГПК України, суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду.

Рішення та постанови приймаються, складаються і підписуються в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

07.10.2021 року, після виходу з нарадчої кімнати, відповідно до ст. 240 ГПК України, судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

встановив:

Згідно з договором купівлі-продажу земельних ділянок від 29.03.2007 серії ВЕК №315550, зареєстровано в реєстрі за № 2-1239, ТОВ Термінал «Автологістика» придбало у ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0,2500 га (кадастровий номер: :01:001:0001) та земельну ділянку площею 0,3500 га (кадастровий номер: :01:001:0002), які розташовані в АДРЕСА_2 , з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, ведення особистого селянського господарства.

Згідно з договором купівлі-продажу земельних ділянок від 29.03.2007 серії ВЕК №315551, зареєстровано в реєстрі за № 2-1243, ТОВ Термінал «Автологістика» придбало у ОСОБА_2 земельну ділянку площею 2,0001 га (кадастровий номер: :01:001:0010), яка розташована в АДРЕСА_2, з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства.

Згідно з договором купівлі-продажу земельних ділянок від 29.03.2007 серії ВЕК №315549, зареєстровано в реєстрі за № 2-1235, ТОВ Термінал «Автологістика» придбало у ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,2500 га (кадастровий номер: :01:001:0003) та земельну ділянку площею 0,3500 га (кадастровий номер: :01:001:0004), які розташовані в АДРЕСА_2 , з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, ведення особистого селянського господарства.

Як зазначив позивач за первісним позовом, шляхом об`єднання вищевказаних земельних ділянок та зі зміною їх цільового призначення, були сформовані три нові земельні ділянки з кадастровими номерами: :01:001:0064, :01:001:0065 та :01:001:0066.

Так, земельна ділянка з кадастровим номером: :01:001:0064, загальною площею 0,5000 га та з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, була створена шляхом об`єднання земельних ділянок з кадастровими номерами: :01:001:0001 та :01:001:0003.

Земельна ділянка з кадастровим номером: :01:001:0066, загальною площею 2,3501 га та з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства - шляхом об`єднання земельних ділянок з кадастровими номерами: :01:001:0002 та :01:001:0010.

Земельна ділянка з кадастровим номером: :01:001:0065, загальною площею 0,3500 га та з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, сформована за рахунок земельної ділянки з кадастровим номером: :01:001:0004.

На зазначені земельні ділянки були виготовлені та видані 26.11.2007 ТОВ Термінал «Автологістика» Державні акти на право власності на земельні ділянки:

- на земельну ділянку з кадастровим номером: :01:001:0064, загальною площею 0,5000 га та з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд - Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД №791663 від 26.11.2007;

- на земельну ділянку з кадастровим номером: :01:001:0065, загальною площею 0,3500 га та з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства - Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД №791661 від 26.11.2007;

- на земельну ділянку з кадастровим номером: :01:001:0066, загальною площею 2,3501 га та з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства - Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД №791662 від 26.11.2007.

З метою зміни цільового призначення вищезазначених трьох земельних ділянок, на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок загальною площею 3,2001 га та рішення 17 сесії 5 скликання Пилиповецької сільської ради від 23.12.2008, було змінено їх цільове призначення з «ведення особистого селянського господарства» та «будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд» на «будівництво та обслуговування виробничої бази» та здійснено їх об`єднання. У зв`язку з чим була сформована земельна ділянка з кадастровим номером: :01:001:0116, загальною площею 3,2001 га, з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування виробничої бази. Про що 16.07.2009 ТОВ Термінал «Автологістика» був виданий Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ 343824.

Згодом, на підставі Технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок від 23.03.2012, було змінено цільове призначення земельної ділянки з кадастровим номером: :01:001:0116, загальною площею 3,2001 га, з цільового призначення «для будівництва та обслуговування виробничої бази» на « 11.02 Для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості».

Як стало відомо позивачеві за первісним позовом, державним виконавцем ДВС в межах виконавчого провадження № 49968846, відкритого на підставі виконавчого листа № 362/6097/14-ц від 03.07.2015, виданого Васильківським міськрайонним судом Київської області, за яким боржником виступає ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 28.09.2020 було накладено арешт на майно боржника, а саме - земельну ділянку з кадастровим номером: :01:001:0004, місцезнаходження: АДРЕСА_2 , загальною площею 0,3500 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння і випасання худоби.

Відповідно до Протоколу проведення електронних торгів № 525185 та Акта про проведені електронні торги від 11.02.2021», вказана земельна ділянка була реалізована ДВС на оспорюваних електронних торгах 09.02.2021 року.

У свою чергу позивач стверджує, що земельна ділянка з кадастровим номером: :01:001:0004 не могла бути реалізована ДВС в рахунок погашення боргу боржника ОСОБА_1 , адже не належала йому на праві власності ні на момент накладення арешту, ні на момент проведення оспорюваних електронних торгів, а також, така земельна ділянка взагалі не існує як окремий об`єкт цивільних прав з листопада 2007 року.

З огляду на викладене вище, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи питання про обґрунтованість заявлених в межах даної справи первісних позовних вимог, суд виходить із наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Положеннями ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, та встановлено перелік способів захисту цивільних прав та інтересів.

Варто зауважити, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, у зв`язку з чим, суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

При цьому, особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. В свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах, і у разі встановлення порушеного права з`ясувати, чи буде воно відновлено у заявлений спосіб.

Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Згідно зі ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 ЦК України. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

У п. 1 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 01.12.2004р. № 18-рп/2004 по справі за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо офіційного тлумачення окремих положень частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (справа про охоронюваний законом інтерес) визначено, що поняття «охоронюваний законом інтерес», що вживається в частині першій статті 4 Цивільного процесуального кодексу України та інших законах України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям «права», треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загально правовим засадам.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 656 ЦК України предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому. До договору купівлі-продажу, що укладається на організованих ринках капіталу та організованих товарних ринках, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і договорів купівлі-продажу фінансових інструментів, укладених поза організованим ринком, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 23.10.2019р. у справі №922/3537/17 дійшла висновку, що правова природа процедури реалізації майна на електронних торгах полягає в продажу майна, тобто у вчиненні дій, спрямованих на виникнення в покупця зобов`язання зі сплати коштів за продане майно та передання права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця - учасника електронних торгів. З аналізу ч. 1 ст. 650, ч. 1 ст. 655, ч. 4 ст. 656 ЦК України можна зробити висновок, що процедура набуття майна на електронних торгах є різновидом договору купівлі-продажу.

З огляду на викладене, господарський суд доходить висновку, що правова природа продажу майна з публічних торгів дає підстави для можливості визнання торгів недійсними за правилами визнання недійсними правочинів, зокрема на підставі норм цивільного законодавства (статей 203, 215 ЦК України) про недійсність правочину як такого, що не відповідає вимогам закону, у разі невиконання вимог щодо процедури, порядку проведення торгів, передбачених Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27 жовтня 1999 року № 68/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02 листопада 1999 року за № 745/4038.

Предметом заявлених ТОВ Термінал «Автологістика» вимог є вимоги про визнання недійсними електронних торгів, протоколу, акту про проведені електронні торги від 11.02.2021 та визнання права власності на земельну ділянку. При цьому, в обґрунтування заявлених вимог позивач за первісним позовом посилається на те, що земельна ділянка з кадастровим номером: :01:001:0004 належить на праві власності ТОВ Термінал «Автологістика» та наразі перебуває в складі належної позивачу земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0016, загальною площею 3,2001 га.

Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження, копії якого наявні у матеріалах справи, на виконанні у відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебувало виконавче провадження № 49968846 з виконання виконавчого листа №362/6097/14-ц, виданого 03.07.2015 Васильківським міськрайонним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ ФК «Довіра та Гарантія» суму боргу за кредитним договором №014- 4006/81/47880 від 23 жовтня 2006 року в розмірі 89 095,16 доларів США.

Постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Шеметом О.В. від 29.01.2016 відкрито виконавче провадження з виконання зазначеного виконавчого документа.

28.09.2020 державним виконавцем винесена постанова про арешт майна боржника, а саме: земельної ділянки за кадастровим номером 222 187501:01:001:0003, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , площею 0,2500 га, цільове призначення - для індивідуального жилого, гаражного і дачного будівництва. А також, земельної ділянки за кадастровим номером :01:001:0004, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , площею 0,3500 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння і випасання худоби.

10.11.2020 державним виконавцем підготовлені заявки на реалізацію арештованого майна, в яких, зокрема власником земельної ділянки за кадастровим номером :01:001:0004 зазначено ОСОБА_1 .

Суд звертає увагу позивача за первісним позовом, що дії приватного виконавця, які здійснювалися останнім під час виконавчого провадження підлягають розгляду в межах скарги, поданої до суду, яким було видано виконавчий документ. Таким чином, у господарського суду під час вирішення даного спору відсутні правові підстави для дослідження питання правомірності дій приватного виконавця стосовно правильності відомостей, зазначених у заявці на реалізацію арештованого майна.

09.02.2021 ДП «Сетам» проведені електронні торги за лотом № 463793 з реалізації земельної ділянки за кадастровим номером :01:001:0004, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, площею 0,3500 га.

Відповідно до протоколу про проведені електронні торги від 09.02.2021 №525185 ДП «Сетам» переможцем визнано ТОВ «Кан-Стайл». Майно придбане за сумою 208 287, 97 грн.

На підставі проведених електронних торгів, Відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) видано акт про проведені електронні торги від 11.02.2021 року.

Цим актом підтверджено передача у власність ТОВ «Кан-Стайл» земельної ділянки, яка належала боржнику відповідно до рішення органу місцевого самоврядування від 08.10.2002 0/3/24 та свідоцтва про право власності на нерухоме майно КВ №027897 виданого 19.12.2003 Пилиповицькою сільською радою.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, чинній на момент проведення спірних торгів, реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону) здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною.

Порядок проведення електронних торгів визначається Міністерством юстиції України.

Згідно із Порядком реалізації арештованого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України № 2831/5 від 29.09.2016 року, організатор електронних торгів, торгів за фіксованою ціною (далі - Організатор) - суб`єкт господарювання, якого за результатами конкурсної процедури відбору організатора (далі - Конкурс), передбаченої цим Порядком, уповноважено на здійснення заходів із супроводження програмного та технічного забезпечення центральної бази даних системи електронних торгів, збереження та захисту даних, що містяться у ній, обслуговування цієї системи, забезпечення її постійної роботи та доступу користувачів до неї, публікації повідомлень про безоплатне передання нереалізованого конфіскованого майна, забезпечення збереження майна і виконання інших функцій, передбачених цим Порядком.

Відповідно до пунктів 2, 4 розділу II Порядку Організатор здійснює внесення до Системи інформації про арештоване майно (формування лота) за заявкою відділу державної виконавчої служби або приватного виконавця.

Перевірка змісту заявки на відповідність вимогам законодавства Організатором не здійснюється. За відповідність документів, на підставі яких вноситься інформація до Системи, а також за достовірність інформації, зазначеної у заявці, відповідають посадові особи відділу державної виконавчої служби (приватний виконавець).

Організатор перевіряє повноту заповнення заявки. У разі невідповідності заявки вимогам, передбаченим пунктом 2 цього розділу, Організатор через особистий кабінет відділу державної виконавчої служби (приватного виконавця) повідомляє начальника відділу державної виконавчої служби (приватного виконавця) про необхідність усунення недоліків протягом трьох робочих днів.

Як вбачається з матеріалів справи, в інформаційному повідомленні про реалізацію спірного майна було зазначено ту інформацію, яка була вказана у заявці на реалізацію арештованого майна.

Разом із тим слід зазначити, що оскільки за змістом ч. 1 ст. 215 ЦК України підставами недійсності укладеного за результатами прилюдних торгів правочину є недодержання вимог закону в момент його укладення, тобто безпосередньо за результатами прилюдних торгів, то підставами для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, а саме: правил, які визначають процедуру підготовки, проведення торгів (опублікування інформаційного повідомлення певного змісту про реалізацію нерухомого майна; направлення письмових повідомлень державному виконавцю, стягувачу та боржнику про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна тощо); правил, які регулюють сам порядок проведення торгів; правил, які стосуються оформлення кінцевих результатів торгів.

Таким чином, прилюдні торги можуть бути оскаржені лише з підстав порушення Порядку їх проведення, проте будь-яких обставин щодо порушення ДП «Сетам» порядку реалізації арештованого майна судом під час розгляду справи встановлено не було.

Підсумовуючи вищезазначене, суд доходить до висновку щодо відмови у задоволенні позовних вимог про визнання недійсними результати проведених 09.02.2021 електронних торгів з реалізації земельної ділянки з кадастровим номером: :01:001:0004, (реєстраційний номер лота: 463793), через систему електронних торгів арештованого майна (СЕТАМ), протоколу №525185 від 09.02.2021 (лоту №463793) та Акту головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про проведені електронні торги від 11.02.2021.

Щодо позовної вимоги про визнання за Товариством з обмеженою відповідальністю Термінал «Автологістика» права власності на земельну ділянку з кадастровим номером: :01:001:0004, місцезнаходження: АДРЕСА_2, загальною площею 0,3500 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння і випасання худоби, і зняття арешту з цієї земельної ділянки, суд зазначає наступне.

В обґрунтування даної вимоги ТОВ Термінал «Автологістика» посилається на ч. 1 ст. 59 Закону «Про виконавче провадження», відповідно до якої, особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Суд зазначає, що передумовами та матеріальними підставами для захисту права власності у судовому порядку є наявність підтвердженого належними доказами права власності особи щодо майна, яке оспорюється або не визнається іншою особою, а також порушення (невизнання або оспорювання) цього права на спірне майно.

Відповідно до статті 126 Земельного кодексу України у редакції до 01 січня 2013 року (на момент укладення Договору купівлі-продажу від 29.03.2007 року серії ВЕК №315549, зареєстрований в реєстрі за №2-1235) право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.

Право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується:

а) цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, укладеною в порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку за такою угодою;

б) свідоцтвом про право на спадщину.

При набутті права власності на земельну ділянку на підставі цивільно-правової угоди щодо відчуження земельної ділянки чи свідоцтва про право на спадщину державний акт на право власності на земельну ділянку, що відчужується, долучається до документа, на підставі якого відбувся перехід права власності на земельну ділянку, в кожному такому випадку відчуження земельної ділянки.

На державному акті про право власності на земельну ділянку нотаріус, який посвідчує (видає) документ, та орган, який здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обмежень, роблять відмітку про перехід права власності на земельну ділянку із зазначенням документа, на підставі якого відбувся такий перехід.

Пунктом 14 Порядку ведення Поземельної книги, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09 вересня 2009 року № 1021 (втратив чинність з 01 січня 2013 року) встановлено, що у разі здійснення нотаріусом у встановленому законом порядку відмітки про перехід права власності на земельну ділянку на підставі цивільно-правового договору або свідоцтва про право на спадщину вносяться відомості до розділу 3 Поземельної книги «Земельна ділянка. Права власності, постійного користування». Дата внесення відомостей є датою державної реєстрації переходу права власності на земельну ділянку.

Відповідно до ч., ч. 1-4 ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ст. 74 ГПК України обов`язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Обов`язок із доказування необхідно розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Однак, аналіз наявних в матеріалах справи доказів зумовлює висновок про недоведеність ТОВ Термінал «Автологістика» всупереч вимог ст.ст.13, 74 Господарського процесуального кодексу України факту наявності права власності на земельну ділянку з кадастровим номером: :01:001:0004 .

За умовами статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.

Стандарт доказування «вірогідності доказів», на відміну від «достатності доказів», підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Слід зауважити, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Такий підхід узгоджується з судовою практикою Європейського суду з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі «Дж.К. та інші проти Швеції" («J.K. AND OTHERS v. SWEDEN») Європейський суд з прав людини наголосив, що цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням «балансу вірогідностей», тобто суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри.

Суд констатує, що аргументи ТОВ Термінал «Автологістика» та надані на їх підтвердження докази є менш вірогідними для визнання права власності на земельну ділянку, ніж надані відповідачами за первісним позовом обґрунтування заперечень проти первісного позову.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення первісних позовних вимог в частині визнання за Товариством з обмеженою відповідальністю Термінал «Автологістика» права власності на земельну ділянку з кадастровим номером: :01:001:0004, місцезнаходження: АДРЕСА_2, загальною площею 0,3500 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння і випасання худоби, і зняття арешту з цієї земельної ділянки.

Стосовно заявленого ТОВ «Кан-Стайл» зустрічного позову про застосування наслідків недійсного правочину до нікчемного договору купівлі-продажу, укладеного між ТОВ Термінал «Автологістика» та ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) від 29.03.2007 року серії ВЕК №315549, зареєстрований в реєстрі за №2-1235, суд зазначає наступне.

29 березня 2007 року між ТОВ Термінал «Автологістика» та ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) було укладено договір купівлі-продажу земельних ділянок від 29.03.2007 року серії ВЕК №315549, зареєстрований в реєстрі за №2-1235 (далі - Договір купівлі-продажу).

Відповідно до п.1 Договору купівлі-продажу, Продавець - ОСОБА_1 продав, а Покупець - ТОВ Термінал «Автологістика» придбав земельну ділянку площею 0,2500 гектара (кадастровий номер :01:001:0003) та земельну ділянку площею 0,3500 гектара (кадастровий номер :01:001:0004), які розташовані в АДРЕСА_2.

Пунктом 4 Договору купівлі-продажу встановлено твердження Продавця про відсутність заборон та обтяжень щодо земельних ділянок, зазначених у п.1 Договору. Також передбачено, що відсутність заборони відчуження вказаних земельних ділянок підтверджується витягами, виданими Бородянською державною нотаріальною конторою 29.03.2007 року.

Позивач за зустрічним позовом стверджує, що відповідно до довідки від 10.11.2020 за №231843111 та витягу від 26.02.2021 з реєстру речових прав на нерухоме майно, з 23.10.2006 по 26.02.2021 існувало обтяження на земельну ділянку з кадастровим номером: :01:001:0003 відповідно до іпотечного договору №1694 від 23.10.2006. А відтак, в силу приписів ч. 3 ст. 12 Закону України «Про іпотеку» відчуження такої земельної ділянки без згоди іпотекодержателя є недійсним.

Відповідно до ст. 216 Цивільного кодексу України у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

При цьому норма частини першої статті 216 ЦК України не може застосовуватись як підстава позову про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, яке в подальшому відчужене набувачем третій особі, оскільки надає право повернення майна лише стороні правочину, який визнано недійсним.

Оскільки позивач за зустрічним позовом не є стороною за Договором, у даному випадку не можуть бути застосовані приписи ст. 216 ЦК України, а тому ТОВ «Кан-Стайл» не може вважатися заінтересованою особою по відношенню до заявлених ним вимог.

Відтак, Товариством з обмеженою відповідальністю «Кан-Стайл» не правильно обраний спосіб захисту та заявлені до ТОВ Термінал «Автологістика» вимоги не відповідають ст. 16 ЦК України.

За вказаних обставин, господарський суд вважає, що позовні вимоги ТОВ «Кан-Стайл» у даній справі задоволенню не підлягають.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що у задоволенні первісного позову Товариства з обмеженою відповідальністю Термінал «Автологістика» та зустрічного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Кан-Стайл» слід відмовити.

Усі інші твердження та заперечення сторін не спростовують вищевикладених висновків суду.

Крім того, суд звертає увагу сторін, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвеція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського Суду з прав людини у справі Трофимчук проти України, №4241/03, від 28.10.2010).

За змістом статті 129 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи здійснюється розподіл судових витрат.

З урахуванням положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору за первісним позовом покладаються на ТОВ Термінал «Автологістика», за зустрічним позовом на ТОВ «Кан-Стайл».

Керуючись ст. 73,74, 76, 77, 79,86, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні первісного позову Товариства з обмеженою відповідальністю Термінал «Автологістика» відмовити повністю.

2. У задоволенні зустрічного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Кан-Стайл» відмовити.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення до Північного апеляційного господарського суду у порядку, визначеному ст. 257 та з урахуванням п.17.5 п.17 Перехідних положень ГПК України.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 21.10.2021

Суддя Т.Д. Лилак