ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.10.2021м. ДніпроСправа № 904/6756/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СІОН-ЮКРЕЙН", м.Дніпро

до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "ЕНЕРГОАТОМ" в особі Відокремленого підрозділу "Автоматика та Машинобудування" Державного підприємства "Національна атомна Енергогенеруюча компанія "Енергоатом", м.Дніпро

про стягнення заборгованості в сумі 472 478,36 грн.

Суддя Красота О.І.

без участі представників сторін

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "СІОН-ЮКРЕЙН" звернулося до господарського суду з позовом до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "ЕНЕРГОАТОМ" в особі Відокремленого підрозділу "Автоматика та Машинобудування" Державного підприємства "Національна атомна Енергогенеруюча компанія "Енергоатом" і просить суд стягнути 428 352,00 грн. - основного боргу, 4 682,53 грн. - 3% річних, 16 923,08 грн. - інфляційних витрат, 22 520,75 грн. - пені та судовий збір.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням Відповідачем зобов`язань за Договором №43/20/53-142-01-20-01289 від 23.10.2020 в частині оплати поставленого товару.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 02.08.2021 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

26.08.2021 Відповідач подав відзив на позов, в якому проти позовних вимог заперечує та в позові просив відмовити в повному обсязі, посилаючись на те, що Позивачем не було направлено на адресу Відповідача рахунок на оплату, а тому вважає, що у Відповідача не виникло достатніх правових підстав для здійснення оплати продукції. Крім того, Відповідач не погоджується із здійсненим Позивачем нарахуванням процентів річних, інфляційних збитків та пені та не визнає у зв`язку з ненаданням доказів виконання Позивачем п.3.4. Договору та надає власний контррозрахунок штрафних санкцій в сумі 22 978,44 грн., 16 923,08 грн. інфляційних витрат та 4788,15 грн. 3% річних

Відповідно до ч.5 ст.252 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

15.10.2020 (23.10.2020) між Товариством з обмеженою відповідальністю "СІОН-ЮКРЕЙН" (далі-Позивач, Постачальник) та Відокремленим підрозділом "Автоматика та Машинобудування" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "ЕНЕРГОАТОМ" (далі-Відповідач, Покупець) укладено Договір №43/20/53-142-01-20-01289 (а.с.16-25).

Відповідно до п.1.1 Договору, Постачальник зобов`язується в порядку та на умовах, визначених в Договорі поставити покупцеві Вентиляційне обладнання код ДК 021:2015:42520000-7: вентиляційне обладнання (далі - Продукція), а Покупець прийняти і оплатити Продукцію на умовах, визначених Договором.

Найменування, одиниця виміру і загальна кількість Продукції, її номенклатура, ціна визначені в Специфікації, яка є невід`ємною частиною Договору (п.1.2. Договору).

Згідно п.п.1.3., 1.4. Договору, Покупець має право зменшити обсяг закупівлі залежно від фактичного обсягу видатків Покупця. Умови Договору можуть бути змінені в порядку встановленому чинним законодавством України, з урахуванням вимог Закону України "Про публічні закупівлі".

За пунктом 3.1. Договору ціна за одиницю Продукції встановлена в національній валюті України та вказується в Специфікації до Договору, що є його невід`ємною частиною.

Ціна Договору становить 356 960,00 грн., крім того ПДВ 71 392,00 грн. загальна сума Договору 428 352,00 грн. (п.3.2. Договору).

В ціну Продукції включені витрати, пов`язані з виготовленням Продукції, тарою упаковкою), маркуванням та доставкою Покупцеві (п.3.3. Договору).

Відповідно до п.3.4. Договору, розрахунок за продукцію здійснюється по узгодженим цінам в національній валюті України протягом 45 банківських днів з моменту проходження вхідногоконтролю Продукції за кількістю та якістю відповідно до виробничих документів Покупця, в безготівковій формі шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Постачальника в Договорі, згідно рахунку-фактури наданого Постачальником. Початок перебігу строку оплати починається з дня, наступного за днем проходження (оформлення) вхідного контролю (штамп ВТК на видатковій накладній) на придатну продукцію.

Згідно п.4.1. Договору, поставка продукції здійснюється у відповідності до вимог Міжнародних правил тлумачення торгових термінів "Інкотермс 2010" на умовах DDP склад Покупця (м. Жовті Води, Дніпропетровська область, вул. Гагаріна,4).

Строк поставки продукції до 24 грудня 2020 (п.4.2. Договору).

Сторони підписали Специфікацію до Договору на суму 428 352,00 грн. (Додаток №1, а.с.26) та Додаток №2 технічні характеристики (а.с.27-30).

Постачальником відвантажено Покупцю товар за видатковою накладною №РН-0000148 від 16.12.2020 на суму 428 352,00 грн. (вхідний контроль Відповідача проведено 30.12.2020) (а.с.31).

Як вказує Позивач, враховуючи вимоги п.3.4. Договору останній день сплати за поставлену продукцію був 05.03.2021.

Позивач свої зобов`язання щодо поставки продукції виконав в повному обсязі, проте Відповідач свої зобов`язання щодо оплати отриманого товару не виконав, у зв`язку з чим за Відповідачем утворилась заборгованість в сумі 428 352,00 грн.

10.03.2021 Позивач на адресу Відповідача направив лист вих.№224/03-21 щодо оплати заборгованості (а.с.32).

14.04.2021 Відповідач на адресу Позивача направив відповідь на претензію №12-07/1271 та зазначив, що Відповідачем вживаються заходи по погашенню заборгованості.

Відповідачем суму заборгованості у розмірі 428 352,00 грн. не оплачено, що і є причиною виникнення спору.

Приймаючи рішення господарський суд виходив з наступного.

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частиною 1 статті 265 Господарського кодексу України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 статті 712 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до частини 1 статті 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Господарське зобов`язання виникає, зокрема із господарського договору (стаття 174 Господарського кодексу України).

Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова вiд зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (стаття 530 Цивільного кодексу України).

Відповідно до пункту 3.4. Договору поставки, строк оплати поставленого товару є таким, що настав.

Станом на час розгляду справи доказів сплати заборгованості у повному обсязі від представників сторін не надійшло.

З урахуванням викладеного, господарський суд дійшов висновку, що позовна вимога Позивача щодо стягнення з Відповідача заборгованості у розмірі 428 352,00 грн. підлягає задоволенню.

Відповідно до положень ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно з ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання. У разі, якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність.

Відповідно до ч. 1. ст. 216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

У сфері господарювання, згідно з ч. 2 ст. 217 та ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п.7.2. Договору, у разі порушення Покупцем строку оплати Продукції. Покупець сплачує Постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період прострочення, за кожен день прострочки оплати

У зв`язку з несвоєчасним виконанням Відповідачем своїх зобов`язань щодо оплати поставленого товару, Позивачем останньому нараховано пеню у розмірі 22 520,75 грн. за загальний період з 09.03.2021 по 19.07.2021.

Перевіривши правильність розрахунку пені, суд зазначає, що вказаний розрахунок Позивачем зроблено невірно, тому позовна вимога щодо стягнення з Відповідача пені підлягає задоволенню частково в розмірі 20 290,97 грн. В решті позовних вимог в сумі 2229,78 грн. відмовити.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У зв`язку з простроченням виконання грошового зобов`язання Позивачем нараховано 3% річних за загальний період прострочення з 09.03.2020 по 19.07.2021 у сумі 4 682,53 грн.

Суд, перевіривши наданий Позивачем розрахунок 3% річних, приходить до висновку, що позовні вимоги Позивача щодо стягнення з Відповідача 3% річних зроблено вірно, тому вимоги щодо стягнення 3% річних в сумі 4 682,53 грн. підлягають задоволенню в повному обсязі.

Також, Позивачем нараховано Відповідачу інфляційні витрати в сумі 16 923,08 грн. за період з березня 2021 по червень 2021.

Перевіривши розрахунок інфляційних витрат у сумі 16 923,08 грн., судом встановлено, що вказаний розрахунок Позивачем зроблено вірно, тому вимоги щодо стягнення інфляційних витрат в сумі 16 923,08 грн. підлягають задоволенню в повному обсязі.

Заперечення Відповідача судом не приймаються, оскільки спростовуються матеріалами справи.

З огляду на викладене, позовні вимоги Позивача підлягають задоволенню частково зі стягненням з Відповідача 428 352,00 грн. - основного боргу, 20 290,97 грн. пені, інфляційних витрат у сумі 16 923,08 грн., 3% річних в сумі 4 682,53 грн. В решті позовних вимог відмовити.

Відповідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.193, 216, 217, 230, 265 Господарського Кодексу України, ст. ст. 509, 525-526, 530, 549, 610- 612, 692, 712 Цивільного кодексу України, ст. ст. 123, 129, 232, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "ЕНЕРГОАТОМ" (01032, м.Київ, вул.Назарівська, 3, ) в особі Відокремленого підрозділу "Автоматика та Машинобудування" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "ЕНЕРГОАТОМ", (52204, м.Жовті Води, вул.Гагаріна, 4, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СІОН-ЮКРЕЙН", (49040, м.Дніпро, Запорізьке шосе, буд.56, кв.479, ) 428 352,00 грн. - основного боргу, 4 682,53 грн. - 3% річних, 16 923,08 грн. - інфляційних витрат, 20 290,97 грн. - пені та судовий збір у сумі 7 053,74 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Центрального апеляційного господарського суду.

Суддя О.І. Красота

Повне рішення складено

22.10.2021