УХВАЛА

м. Київ

18.10.2021Справа № 910/11160/21
за позовом Акціонерного товариства "Банк Кредит Дніпро"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "МБС-Кований Дім"

про стягнення 9 695,74 грн

Суддя Зеленіна Н.І.

Без виклику представників сторін.

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Банк Кредит Дніпро" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "МБС-Кований дім" про стягнення заборгованості за неналежне виконання зобов`язань за договором №47/5/010219 оренди (найму) нежитлового приміщення від 01.02.2019 у розмірі 9 695,74 грн, яка складається з 5 528,25 грн - суми основного боргу по орендній платі, 1 636,62 грн - пені, 669,44 грн - інфляційних витрат, 288,07 грн - 3% річних, 1 095,30 грн - суми заборгованості по відшкодуванню комунальних послуг, 299,23 грн - пені, 124,10 грн - інфляційних витрат, 54,73 грн - 3% річних.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.07.2021 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Після відкриття провадження у справі, суд дійшов висновку, що дана справа підлягає направленню за підсудністю, з огляду на наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, спір у даній справі виник щодо неналежного виконання договору оренди (найму) нежитлового приміщення від 01.02.2019.

Відповідно до п. 1.1 договору №47/5/010219 оренди (найму) нежитлового приміщення від 01.02.2019, орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування частину нерухомого майна, а саме приміщення, загальною площею 85,05 кв.м. за адресою: м. Миколаїв, вул. Декабристів, буд. 41/4.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Господарського процесуального кодексу України позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Правила ж виключної територіальної підсудності передбачені у ст. 30 ГПК України, перелік категорій справ у якій розширеному тлумаченню не підлягає.

Виключна підсудність є особливим видом територіальної підсудності, правила якої забороняють застосування при пред`явленні позову інших норм, що регулюють інші види територіальної підсудності, передбачені у статтях 27 - 29 ГПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

У чинній редакції ГПК України частина 3 статті 30 цього Кодексу вказує на виключну підсудність справ у спорах, що виникають з приводу нерухомого майна, господарським судам за місцезнаходженням майна або основної його частини, що відповідає змісту частини 1 статті 30 ЦПК України.

Аналізуючи логічну послідовність зміни формулювання положень процесуального законодавства щодо правил розгляду позовів за виключною підсудністю, убачається її спрямованість на визначення виключної підсудності в цілому для всіх спорів, які виникають у межах відповідних правовідносин у зв`язку з нерухомим майном, безвідносно до предмета конкретного спору.

Отже, за правилами чинного ГПК України виключна підсудність застосовується до тих спорів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном.

Відповідна правова позиція у подібних правовідносинах викладена у постанові Верховного Суду від 09.09.2020 у справі №910/6644/18 та у постанові Верховного Суду від 07.07.2020 у справі №910/10647/18.

Велика Палата Верховного Суду зазначає, що словосполучення "з приводу нерухомого майна" у частині 3 статті 30 ГПК України необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення.

Тому до спорів, предметом яких є стягнення заборгованості, яка виникла внаслідок невиконання зобов`язань за договором, який укладений щодо користування нерухомим майном, поширюються норми частини 3 статті 30 ГПК України.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 16.02.2021 у справі №911/2390/18.

Оскільки правила виключної підсудності поширюються на спір щодо стягнення заборгованості зі сплати орендної плати за користування нерухомим майном, розташованим у місті Миколаєві, то спір у цій справі має вирішуватися Господарським судом Миколаївської області.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 Господарського процесуального кодексу України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Керуючись ст. 30, 31, 234 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Матеріали господарської справи №910/11160/21 за позовом Акціонерного товариства "Банк Кредит Дніпро" до Товариства з обмеженою відповідальністю "МБС-Кований Дім" про стягнення 9 695,74 грн передати на розгляд до Господарського суду Миколаївської області (54001, м. Миколаїв, вул. Адміральська, 22).

Дана ухвала набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена у строки, встановлені ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Н.І. Зеленіна