ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" жовтня 2021 р. м. Київ Справа№ 910/389/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Владимиренко С.В.

суддів: Демидової А.М.

Ходаківської І.П.

при секретарі судового засідання Островерхій В.Л.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання від 05.10.2021

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлово-експлуатаційне підприємство «ЩОРСА, 32»

на рішення Господарського суду міста Києва від 16.06.2021 (повний текст рішення складено 18.06.2021)

по справі № 910/389/21 (суддя Чебикіна С.О.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлово-експлуатаційне підприємство «ЩОРСА, 32»

до Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України»

за участю третьої особи-1 без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Печерська мрія»,

за участю третьої особи-2 без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Акціонерного товариства «Київгаз»

про зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Житлово-експлуатаційне підприємство «ЩОРСА, 32» (далі по тексту - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва із позовом до Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (далі по тексту - відповідач), за участю третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Печерська мрія» (далі по тексту - третя особа 1) та Акціонерне товариство «Київгаз» (далі по тексту - третя особа 2) про зобов`язання відповідача перевести заборгованість за поставлений природний газ за Договором №1087/1920-ТЕ-41 про постачання природного газу від 27.09.2019 на опалення житлових будинків по вул. Євгенія Коновальця, 32-В та №32-Г - 1 689 487,53 грн на власника належного співвласникам на праві спільної сумісної власності обладнання прибудованої котельні та іншого обладнання, що розміщується за адресою: м. Київ, вул. Євгенія Коновальця, 32-В та 32-Г - Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Печерська мрія».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що станом на 30.09.2020 у позивача наявна заборгованість перед відповідачем по Договору №1087/1920-ТЕ-41 про постачання природного газу від 27.09.2019 за природний газ, який постачається через газотранспортну мережу оператором газорозподільчої мережі (ГРМ) АТ «Київгаз» по двом котельним, за адресами: м. Київ, вул. Євгенія Коновальця, буд. 32-А, бул. 32-В.

Так, за котельнею по вул. Євгенія Коновальця, бул. 32-В у місті Києві (ПС №4292) рахується заборгованість на суму 1 689 487,53 грн, вказана котельня, яка стверджує позивач, є власністю Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Печерська мрія», в свою чергу позивач на підставі Договору на виробництво та постачання теплової енергії від 30.09.2018 та Додаткової угоди №1 від 30.08.2019 до нього взяв на себе функції управителя з виробництва та постачання теплової енергії із використанням належного співвласникам на праві спільної сумісної власності обладнання прибудинкової котельні та іншого обладнання, що розміщене за адресою: м. Київ, вул. Євгена Коновальця, №32-В та №32-Г. На виконання Договору на виробництво та постачання теплової енергії від 30.09.2018, позивач уклав з АТ «НАК «Нафтогаз України» Договір №1087/1920-ТЕ-41 постачання природного газу від 27.09.2019.

30.09.2020 Договір на виробництво та постачання теплової енергії від 30.09.2018 припинив свою дію, а належне співвласникам на праві спільної сумісної власності обладнання прибудинкової котельні та іншого обладнання, що розміщується за адресою: м. Київ, вул. Євгенія Коновальця, 32-В та 32-Г повернуто ОСББ «Печерська мрія» по акту прийому-передачі від 30.09.2020, а тому з 30.09.2020 третя особа 1, за твердженням позивача, стала правонаступником за борговими зобов`язаннями з оплати спожитих енергоносіїв та послуг з їх транспортування і постачання згідно ст. 22 Закону України «Про теплопостачання».

Рішенням Господарського суду міста Києва від 16.06.2021 у справі №910/389/21 у позові відмовлено повністю.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що позивачем не надано суду доказів, які б свідчили про перехід зобов`язання у встановленому чинним законодавством порядку та у вказаному позивачем розмірі від позивача до третьої особи 1, та не доведено факту передачі цілісного майнового комплексу з вироблення теплової енергії до ОСББ «Печерська мрія».

Не погоджуючись з ухваленим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю «Житлово-експлуатаційне підприємство «ЩОРСА, 32» (далі по тексту - апелянт) звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 16.06.2021 у справі №910/389/21 та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування вимог та доводів апеляційної скарги апелянт посилається на те, що висновки суду першої інстанції суперечать приписам ст. 22 Закону України «Про теплопостачання» та п. 11 Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.10.2018 №867.

Як вказує апелянт, на опалювальний сезон 2019-2020 роки між ОСББ «Печерська мрія» та ТОВ «ЖЕП «Щорса, 32» було укладено Додаткову угоду від 30.08.2019 до Договору на виробництво та постачання теплової енергії від 30.09.2018 щодо закупівлі газу у НАК «Нафтогаз України» за пільговими цінами, встановленими для виробництва теплової енергії для надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню для безперебійного виробництва та постачання теплової енергії у вигляді гарячої води в обсягах, необхідних для забезпечення співвласників опаленням та гарячою водою, а Об`єднання співвласників приймає і оплачує теплову енергію в гарячій воді на умовах, встановлених договором.

Крім того, судом першої інстанції не було надано оцінки тому, що природний газ за Договором №1087/1920-ТЕ-41 постачання природного газу від 27.09.2019 постачався через газотранспортну мережу оператором газорозподільчої мережі (ГРМ) АТ «Київгаз» по двом котельням в м. Києві по вул. Євгена Коновальця (Щорса), буд. 32-А, буд. 32-В, які обліковуються окремо, а тому і позивачу, і відповідачу, і третій особі достеменно відомо про об`єми газу поставленого на котельню по вул. Євгена Коновальця (Щорса), буд. 32-В за опалювальний період 2019-220 роки та спожитого позивачем для виробництва тепла та гарячої води для будинків №32-В та №32-Г по вул. Євгена Коновальця в місті Києві. В акті звірки розрахунків, підписаного між позивачем та відповідачем за Договором №1087/1920-ТЕ-41 постачання природного газу від 27.09.2019 відображена заборгованість у розрізі окремих котельних: котельня вул. Євгена Коновальця (Щорса), буд. 32-А, (ПС№5953) - 1 577 650,65 грн, котельня вул. Євгена Коновальця (Щорса), буд. 32-В (ПС№4292) - 1 689 487,53 грн.

Щодо доказів переходу зобов`язання по заборгованості від ТОВ «ЖЕП «Щорса, 32» до ОСББ «Печерська мрія», то після припинення дії Договору на виробництво та постачання теплової енергії від 30.09.2018 належне співвласникам на праві спільної сумісної власності обладнання прибудованої котельні та іншого обладнання, що розміщується за адресою: м. Київ, вул. Євгенія Коновальця, 32-В та 32-Г повернуто ОСББ «Печерська мрія» по акту прийому-передачі від 30.09.2020. Крім того, листом від 04.03.2021 №0403/2021-1 підтверджено факт правонаступництва ОСББ «Печерська мрія» за правовідносинами з постачання природного газу з виробленням ТОВ «ЖЕК «Щорса, 32» теплової енергії з використанням обладнання прибудинкової котельні за адресою: м. Київ, вул. Є. Коновальця, 32-В з жовтня 2020 року. Також листом від 10.07.2018 №26-4318/1.2-8 відповідач повідомив позивача про те, що у випадку створення об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, останньому буде передане в управління цілісний майновий комплекс з вироблення теплової енергії та відповідно об`єднання буде правонаступником по борговим зобов`язанням.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 21.07.2021 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлово-експлуатаційного підприємства «Щорса, 32» передано на розгляд колегії суддів у складі: Владимиренко С.В. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), судді: Демидова А.М., Ходаківська І.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.07.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлово-експлуатаційного підприємства «Щорса, 32» на рішення Господарського суду міста Києва від 16.06.2021 у справі №910/389/21. Учасникам справи надано право подати відзив на апеляційну скаргу, пояснення, заяви, клопотання до 18.08.2021. Розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлово-експлуатаційного підприємства «Щорса, 32» на рішення Господарського суду міста Києва від 16.06.2021 у справі №910/389/21 призначено на 07.09.2021 о 12 год. 00 хв.

17.08.2021 на адресу Північного апеляційного господарського суду надійшов письмовий відзив Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» на апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлово-експлуатаційне підприємство «Щорса, 32» у справі №910/389/21, за яким відповідач просить суд апеляційної інстанції відмовити у задоволенні апеляційної скарги, посилаючись на наступні обставини. АТ «НАК «Нафтогаз України» на підставі Договору постачання природного газу №1087/1920-ТЕ-41, укладеного з позивачем, поставляло природний газ, проте всупереч умов укладеного Договору у позивача виникла заборгованість за поставлений природний газ, яка була стягнута в судовому порядку за рішенням Господарського суду міста Києва від 27.08.2020 у справі №910/6577/20, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 29.03.2021.

Щодо правонаступництва за борговими зобов`язаннями, то як зазначає відповідач, третя особа 1 ніколи не була власником котельної та обладнання, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру речових прав на нерухоме майно. Крім того, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про недоведеність позивачем переходу спірного зобов`язання до третьої особи 1 у встановленому законодавством порядку.

Також, як зазначає відповідач, в матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про те, що позивач виробляє теплову енергію для надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню виключно ОСББ «Печерська мрія», водночас з наданих позивачем документів вбачається, що позивачем надавались послуги опалення та гарячого водопостачання власникам житлових та нежитлових приміщень житлових будинків 32-А, 32-Б, 32-В, 32-Г по вул. Євгена Коновальця в м. Києві.

Крім того, позивач в порушення вимог ст. 73 Господарського процесуального кодексу України (далі по тексту - ГПК) не надав належні та допустимі докази (ст.ст. 76, 77 ГПК) факту поставки газу та наявності заборгованості на спірну суму за Договором на виробництво та постачання теплової енергії від 30.09.2018.

За твердженнями відповідача, третя особа 1 не є суб`єктом господарювання, що виключає правонаступництво відповідно до ст. 22 Закону України «Про теплопостачання».

03.09.2021 на адресу Північного апеляційного господарського суду надійшов письмовий відзив на апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлово-експлуатаційного підприємства «Щорса, 32» у справі №910/389/21, за яким третя особа 1 просить суд апеляційної інстанції визнати причину пропуску процесуальних строків на подачу відзиву поважною та поновити такий строк, та відмовити у задоволенні апеляційної скарги ТОВ «ЖЕП «Щорса, 32» у справі №910/389/21.

Як на причину пропуску встановленого судом строку на подання відзиву третя особа 1 посилається на те, що із апеляційною скаргою представник третьої особи 1 був ознайомлений у приміщенні апеляційного суду 01.09.2021, що підтверджується матеріалами даної справи.

При цьому, заперечуючи проти апеляційної скарги, третя особа 1 посилається на те, що позивачем не надано доказів передачі від ТОВ «Промислово-зернова компанія України», яке з 04.09.2017 є власником котельні згідно даних з Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно, або від ТОВ «ЖЕП «Щорса, 32» до ОСББ «Печерська мрія» приміщення котельної за адресою: м. Київ, вул. Євгена Коновальця, буд. 32-В. Акт приймання-передачі обладнання від 30.09.2020, на який посилається позивач, не містить підпису отримувача та переліку переданого обладнання.

Крім того, третя особа 1 не є суб`єктом господарювання в силу ст. 55 Господарського кодексу України, як це передбачено ст. 22 Закону України «Про теплопостачання», а лише здійснює господарче забезпечення діяльності негосподарюючого суб`єкта в силу Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», отже, положення ст. 22 Закону України «Про теплопостачання» не можуть бути застосовані.

Третя особа 1 також зазначає, що позивачем не надано жодних доказів виконання ним вимог п. 4.15 Договору від 30.09.2018 та забезпечення прозорості розрахунків із постачальником природного газу. В матеріалах справи відсутні докази факту поставки до будинкової котельні будинків №32-В та №32-Г, що утворили ОСББ «Печерська мрія», природного газу саме з ресурсів НАК «Нафтогаз України» та докази обсягів таких поставок, обсягів фактично поставлених на користь ОСББ «Печерська мрія» теплової енергії та того, що поставлена теплова енергія була вироблена саме із використанням природного газу з ресурсів НАК «Нафтогаз України».

Також не доведеним є факт існування та розміру заборгованості ОСББ «Печерська мрія» перед ТОВ «ЖЕП «Щорса, 32» за поставлену теплову енергію.

Щодо листа від 04.03.2021 №0403/2020-1, то ОСББ «Печерська мрія» зазначає, що такий лист не існує, а лист АТ «НАК «Нафтогаз України» від 10.07.2018 №26-4318/1.2-18 не є джерелом права та не є офіційним роз`ясненням.

Стосовно договорів №КГ/Д-01/10/20-8 (01), №КГ/Д-01/10/20-8 (02) від 01.10.2020, укладених між ОСББ та АТ «Київгаз» про погашення заборгованості, то вони не стосуються обставин, які підтверджують заявлені позивачем вимоги чи заперечення та не мають жодного значення для даної справи, враховуючи те, що вони також не є тими засобами доказування, що згідно законодавства можуть бути засобами підтвердження обставин, які мають значення для даної справи.

Також третя особа 1 посилається на рішення Господарського суду міста Києва від 16.03.2021 у справі №910/15687/20, яке набрало законної сили та є аналогічним по предмету та підставам позову у даній справі.

Водночас третя особа 1 у своєму відзиві на апеляційну скаргу повідомила суд апеляційної інстанції про очікуваний розмір понесених судових витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку із розглядом справи у суді апеляційної інстанції, які згідно попереднього розрахунку складають 28 500,00 грн, про що буде зроблено відповідну заяву у встановленому законодавством порядку.

У зв`язку із перебуванням головуючого судді (судді-доповідача) Владимиренко С.В. з 06.09.2021 по 09.09.2021 у відпустці, розгляд справи не відбувся.

Після виходу головуючого судді (судді - доповідача) Владимиренко С.В. з відпустки, справу призначено до розгляду на 21.09.2021 о 12 год. 15 хв., про що прийнято ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 10.09.2021.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.09.2021 продовжено строк розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлово-експлуатаційне підприємство «Щорса, 32» на рішення Господарського суду міста Києва від 16.06.2021 у справі №910/389/21 та відкладено розгляд справи на 05.10.2021 об 11 год. 00 хв.

Відповідач та третя особа 2 своїх представників в судове засідання не направили, про причини неявки суд не повідомили, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про що свідчать відмітки про отримання на повідомленнях про вручення поштового повідомлення №890, №873.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Представник позивача у судовому засіданні 05.10.2021 підтримав вимоги та доводи своєї апеляційної скарги, просив суд апеляційної інстанції її задовольнити, рішення Господарського суду міста Києва від 16.06.2021 у справі №910/389/21 скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Представники третьої особи 1 заперечили проти вимог та доводів апеляційної скарги позивача, просили суд апеляційної інстанції відмовити у її задоволенні, а рішення Господарського суду міста Києва від 16.06.2021 у справі №910/389/21 залишити без змін.

Згідно ч. 1 ст. 269 ГПК суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне.

30.09.2018 між Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Печерська мрія» (Об`єднання) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЖЕП «Щорса, 32» (Управитель) укладено договір про виробництво та постачання теплової енергії (далі по тексту - Договір), за умовами якого з метою ефективного забезпечення членів Об`єднання - співвласників будинків 32-В та 32-Г по вул. Євгена Коновальця у місті Києві опаленням та гарячою водою Управитель забезпечує закупівлю газу у АТ «НАК «Нафтогаз України» за пільговими цінами, встановленими для виробництва теплової енергії для надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню, безперебійне виробництво та постачання теплової енергії у вигляді гарячої води в обсягах, необхідних для забезпечення співвласників опаленням та гарячою водою, а Об`єднання приймає і оплачує теплову енергію в гарячій воді на умовах, встановлених в цьому договорі. (т.1, а.с. 25-31).

Виробництво та постачання теплової енергії здійснюється Управителем із використанням належного співвласникам на праві спільної сумісної власності обладнання прибудованої котельні та іншого обладнання, що розміщується за адресою: будинки 32-В та 32-Г по вул. Євгена Коновальця у місті Києві, що може використовуватись Управителем виключно з метою виконання зобов`язань, передбачених цим договором. За винятком здійснення поточного ремонту, обслуговування, утримання та експлуатації з метою виконання умов цього договору Управитель не має права здійснювати будь-які дії та/або правочини, об`єктом яких є обладнання, без попередньої письмової згоди Об`єднання (п. 1.2 Договору).

Згідно п. 2.1.1 Договору Управитель зобов`язується забезпечувати надійне і безперебійне (за винятком часу, необхідного для ліквідації аварій) виробництво і постачання теплової енергії у вигляді гарячої води в потрібних Об`єднанню обсягах протягом строку дії цього Договору.

Відповідно до п. 2.1.11 Договору у разі припинення дії цього Договору Управитель зобов`язується передати обладнання Об`єднанню у робочому стані (з урахуванням його нормального зносу) протягом строку, що не перевищує 7 календарних днів з дати припинення дії договору. Сторони домовились, що у випадку, якщо Управитель не виконує зобов`язання, передбачене цим пунктом, починаючи з 8-го дня з дати припинення договору Обладнання вважається переданим Об`єднанню.

Згідно з п. 3.1.1 Договору Об`єднання зобов`язується своєчасно оплачувати управителю вартість спожитої Об`єднанням теплової енергії згідно з умовами цього Договору.

У пункті 4.1 Договору визначено, що Управитель зобов`язується поставити Об`єднанню теплову енергію у вигляді гарячої води в потрібних Об`єднанню обсягах, а Об`єднання - прийняти і оплатити теплову енергію за ціною та в строк, передбачені цим Договором.

Відповідно до пункту 4.4 Договору теплова енергія використовується Об`єднанням: 1) для підтримання належного температурного режиму (обігрівання) квартир та нежитлових приміщень співвласників, місць загального користування та інших приміщень будинків; 2) для забезпечення співвласників гарячою водою.

Передача теплової енергії на об`єкти теплоспоживання здійснюється на межі експлуатаційної відповідальності сторін - в індивідуальних теплових пунктах будинків 32-В та 32-Г по вул. Євгена Коновальця міста Києва (п. 4.7.1 Договору).

Згідно п. 4.9 Договору обсяг (кількість) теплової енергії, що поставляється згідно з цим договором, визначається на підставі показників приладів обліку теплової енергії, що встановлені в індивідуальних теплових пунктах будинків 32-В та 32-Г по вул. Є. Коновальця у місті Києві.

Договір набуває чинності з моменту його підписання повноважними представниками обох сторін і скріплення печатками сторін і діє протягом строку в 1 рік. У разі припинення дії договору (в тому числі, але не виключно, внаслідок дострокового розірвання договору), незалежно від причин припинення, зберігають чинність всі зобов`язання, що стосуються розрахунків між сторонами (п. 7.1 Договору).

Відповідно до п. 7.2 Договору, якщо щонайменше за 30 днів до закінчення строку дії договору одна із сторін не повідомить іншу про відсутність наміру його продовжити, договір вважається продовженим на тих же умовах, на той же термін.

Додатковою угодою від 30.08.2019 № 1 сторони дійшли згоди продовжити строк договору до 30.09.2020 (включно). (т.1, а.с. 32-33).

Також до Договору сторони укладати Додатки №2 від 25.10.2018, №3 від 15.11.2018, №4 від 15.11.2018, №5 від 15.01.2019, №6 від15.02.2019, №7 від 15.03.2019, №8 від 15.10.2019, №9 від 25.10.2019, №10 від 15.11.2019, №11 від 15.12.2019, №12 від 15.01.2019, №13 від 15.02.2020, №14 від 15.03.2020. (т.1, а.с. 34-46).

27.09.2019 між Акціонерним товариством «Національна акціонерне компанія «Нафтогаз України» (Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Житлово-експлуатаційне підприємство «Щорса, 32» (Споживач) укладено договір №1087/1920-ТЕ-41 постачання природного газу (далі по тексту - Договір № 1087/1920-ТЕ-41), за умовами якого Постачальник зобов`язується передати Споживачу природний газ, а Споживач зобов`язується оплатити його на умовах цього договору. (т. 1, а.с. 10-19).

Згідно п. 1.2 Договір № 1087/1920-ТЕ-41 природний газ, що постачається за цим Договором, використовується Споживачем виключно для виробництва теплової енергії для надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню.

У п. 2.1 Договору № 1087/1920-ТЕ-41 визначено, що Постачальник передає споживачу у жовтні 2019 - квітні 2019 року замовлений Споживачем обсяг (об`єм) природного газу в кількості 11800,0 тис.куб.метрів, у тому числі по місяцях: жовтень 2019 - 50,0; листопад 2019 - 200,0; грудень 2019 - 245,0; січень 2020 - 245,0; лютий 2020 - 230,0; березень 2020 - 170,0; квітень 2020 - 40,0.

Розподіл (транспортування) природного газу за цим договором здійснює оператор газорозподільних мереж (газотранспортної системи), а саме ПАТ «Київгаз», з яким споживач уклав відповідний договір (п. 2.6 Договору № 1087/1920-ТЕ-41).

У п. 3.1 Договору №1087/1920-ТЕ-41 зазначено, що право власності на природний газ переходить від Постачальника до Споживача після підписання актів приймання-передачі. Після переходу права власності на природний газ Споживач несе всі ризики і бере на себе відповідальність, пов`язану з правом власності на природний газ.

Відповідно до п. 3.8 Договору №1087/1920-ТЕ-41 приймання-передача природного газу, переданого Постачальником Споживачу у відповідному періоді постачання, оформлюється актом приймання-передачі. Споживач в акті приймання-передачі природного газу, зазначає виключно той обсяг, який відповідає обсягам газу, які були використані Споживачем в той період (періоди), коли Споживач був включений до Реєстру Постачальника, що підтверджується Споживачем в акті приймання-передачі газу. В акті приймання-передачі природного газу, ціна на природний газ має відповідати ціні, зазначеній в Прейскуранті на відповідний період, також має бути врахований тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи (розділ 4 цього Договору).

Відповідно до п. 11.1 Договору №1087/1920-ТЕ-41 договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення підпису Постачальника печаткою, і діє в частині постачання природного газу до 30 квітня 2020 року (включно), а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.

У подальшому між сторонами було укладено Додаткову угоду №1 від 28.10.2019, Додаткову угоду №2 від 30.10.2019, Додаткову угоду №3 від 20.11.2019, Додаткову угоду №4 від 09.12.2019, Додаткову угоду №5 від 20.12.2019 до Договору №1087/1920-ТЕ-41 (т.1, а.с. 20-24).

Згідно акту звіряння розрахунків за період з 01.06.2020 по 30.06.2020, складеного між ТОВ «ЖЕП «Щорса, 32» та АТ «НАК «Нафтогаз України», станом на 30.06.2020 заборгованість позивача перед відповідачем за Договором №1087/1920-ТЕ-41 складає 3 267 138,18 грн. (т.1, а.с. 47).

Облік газу, який постачається за Договором №1087/1920-ТЕ-41, ведеться оператором газорозподільної системи АТ «Київгаз» за двома окремими котельнями: 1) котельня Щорса, 32-А (ПС № 5953) та 2) котельня Щорса, 32-В (ПС № 4292) - відповідно до розшифровок до актів споживання, складених АТ «Київгаз».

Як вказує позивач згідно розрахунків існує наступна заборгованість позивача перед відповідачем у розрізі окремих котельних: котельна на вулиці Євгенія Коновальця (Щорса), буд. 32-А, (ПС№5953) - 1 577 650,65 грн; котельна по вулиці Євгенія Коновальця (Щорса), буд. 32-В (ПС№4292) - 1 689 487,53 грн.

Враховуючи те, що позивач не є власником котельні по вул. Євгена Коновальця (Щорса) 32-В (ПС№ 4292) - цілісного майнового комплексу з виробництва теплової енергії та використовувалось ним на підставі Договору про виробництво та постачання теплової енергії від 30.09.2018, укладеного з ОСББ «Печерська мрія», відповідно до умов якого позивач взяв на себе функції управителя з виробництва та постачання теплової енергії з використанням належного співвласникам на праві спільної сумісної власності обладнання, то після повернення по акту приймання-передачі обладнання прибудинкової котельні та іншого обладнання від 30.09.2020, за твердженням позивача, ОСББ «Печерська мрія» стало правонаступником за борговими зобов`язаннями з оплати спожитих енергоносіїв та послуг з їх транспортування і постачання відповідно до приписів ст. 22 Закону України «Про теплопостачання» та Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.10.2018 №867.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про теплопостачання» (далі по тексту - Закон) у разі якщо суб`єкту господарювання надано в користування (оренду, концесію, управління тощо) цілісний майновий комплекс (індивідуально визначене майно) з вироблення теплової енергії, такий суб`єкт стає правонаступником за борговими зобов`язаннями з оплати спожитих енергоносіїв та послуг з їх транспортування і постачання, що виникли у суб`єкта господарювання, який раніше використовував зазначене майно (володів або користувався ним).

Стаття 55 Господарського кодексу України (далі по тексту - ГК) відносить до суб`єктів господарювання осіб, які здійснюють господарську діяльність.

Стаття 3 ГК визначає господарську діяльність як діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямовану на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. При цьому зазначається, що діяльність негосподарюючих суб`єктів, спрямована на створення і підтримання необхідних матеріально-технічних умов їх функціонування, що здійснюється за участі або без участі суб`єктів господарювання, є господарчим забезпеченням діяльності негосподарюючих суб`єктів.

За приписами ч.ч. 1, 2, 4, 5 та 7 ст. 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Об`єднання створюється як непідприємницьке товариство для здійснення функцій, визначених законом. Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання. Господарче забезпечення діяльності об`єднання може здійснюватися власними силами об`єднання (шляхом самозабезпечення) або шляхом залучення на договірних засадах суб`єктів господарювання. Об`єднання є неприбутковою організацією і не має на меті одержання прибутку для його розподілу між співвласниками.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 22 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» питання самостійного забезпечення об`єднанням експлуатації та утримання багатоквартирного будинку та користування спільним майном у такому будинку регулюються Господарським кодексом України в частині господарчого забезпечення діяльності негосподарюючих суб`єктів. Самостійне забезпечення об`єднанням утримання і експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у багатоквартирному будинку може здійснюватися безпосередньо співвласниками, а також шляхом залучення об`єднанням фізичних та юридичних осіб на підставі укладених договорів.

Отже, діяльність об`єднання співвласників багатоквартирного будинку спрямована на створення і підтримання необхідних матеріально-технічних умов його функціонування, що здійснюється за участі або без участі суб`єктів господарювання, а відтак така діяльність є господарчим забезпеченням діяльності негосподарюючого суб`єкта. (Вказаний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 02.05.2018 у справі № 910/11650/17, від 01.04.2015 у справі № 916/2197/13).

Таким чином, ОСББ «Печерська мрія» не є правонаступником позивача за борговими зобов`язаннями за поставлений газ за Договором №1087/1920-ТЕ-41 про постачання природного газу від 27.09.2019 на опалення житлових будинків по вул. Євгенія Коновальця, 32-В та №32-Г на суму 1 689 487,53 грн. (Побідного правового висновку дійшов Верховний Суд у своїй постанові від 29.09.2021 у справі №910/15687/20).

Посилання апелянта на лист АТ «НАК «Нафтогаз України» №26-4318/1.2-18 від 10.07.2018 щодо правонаступництва за борговими зобов`язаннями ТОВ «ЖЕП «Щорса, 32» судом апеляційної інстанції оцінюється критично, оскільки при виборі норм права суди застосовують правові висновки Верховного Суду та судове рішення має ґрунтуватися на засадах верховенства права.

Окрім того, судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 14.03.2021 приміщення котельної з 04.09.2017 на сьогоднішній день належить на праві приватної власності Товариству з обмеженою відповідальністю «Промислово-зернова компанія України» (т.1, а.с. 166-173), що спростовує наявність факту передачі приміщення котельної до ОСББ «Печерська мрія» та виключає виникнення правонаступництва за борговими зобов`язаннями ТОВ «ЖЕП «Щорса, 32» перед АТ НАК «Нафтогаз України», та відповідно спростовує доводи апелянта про передачу котельної та обладнання третій особі 1.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 01.10.2020 між Акціонерним товариством «Київгаз» (далі - АТ «Київгаз», Кредитор) та Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Печерська мрія» (далі - ОСББ «Печерська мрія», Боржник) були укладені Договори №КГ/Д-01/10/20-8 (01) та №КГ/Д-01/10/20-8 (02) про погашення заборгованості. (т. 1, а.с. 71-74).

Так, згідно п. 1.1 Договору №КГ/Д-01/10/20-8 (01) від 01.10.2020 Боржник є правонаступником ТОВ «ЖЕП «Щорса, 32» за борговими зобов`язаннями, що виникли у останнього перед Кредитором за Договором про розподіл природного газу №211394 від 31.12.2015 у зв`язку з виробленням ТОВ «ЖЕП «Щорса, 32» теплової енергії з використанням цілісного майнового комплексу (обладнання прибудинкової котельні та іншого обладнання) (далі - ЦМК) за адресою: м. Київ, вул. Євгенія Коновальця (до перейменування - Щорса), 32-В, який перейшов у користування до Боржника та у зв`язку із чим у останнього утворилась заборгованість перед Кредитором. Факт прийняття Боржником грошового зобов`язання в тій частині, що утворилась внаслідок експлуатації вищезазначеного ЦМК, засвідчується передавальним актом від 01.10.2020 кредиторської заборгованості перед АТ «Київгаз» за Договором про розподіл природного газу №211394 від 31.12.2015. Розмір грошового зобов`язання складає 1 200 000,00 грн, у тому числі ПДВ 20% - 200 000,00 грн.

Згідно п. 1.1 Договору №КГ/Д-01/10/20-8 (02) від 01.10.2020 Боржник є правонаступником ТОВ «ЖЕП «Щорса, 32» за борговими зобов`язаннями, що виникли у останнього перед Кредитором за Договором про розподіл природного газу №211394 від 31.12.2015 у зв`язку з виробленням ТОВ «ЖЕП «Щорса, 32» теплової енергії з використанням цілісного майнового комплексу (обладнання прибудинкової котельні та іншого обладнання) (далі - ЦМК) за адресою: м. Київ, вул. Євгенія Коновальця (до перейменування - Щорса), 32-В, який перейшов у власність та розпорядження до Боржника та у зв`язку із чим у останнього утворилась заборгованість перед Кредитором. Факт прийняття Боржником грошового зобов`язання в тій частині, що утворилась внаслідок експлуатації вищезазначеного ЦМК, засвідчується передавальним актом від 01.10.2020 кредиторської заборгованості перед АТ «Київгаз» за Договором про розподіл природного газу №211394 від 31.12.2015. Розмір грошового зобов`язання складає 1 032 333,00 грн, у тому числі ПДВ 20% - 172 055,50 грн.

При цьому, вказані Договори не містять умов щодо правонаступництва третьої особи 1 за борговими зобов`язаннями у спірних правовідносинах, що також спростовує доводи апелянта про правонаступництво ОСББ на боргові зобов`язання на спірну суму.

Крім того, судом встановлено, що рішенням Господарського суду міста Києва від 27.08.2020 у справі №910/6577/20 за позовом АТ «НАК «Нафтогаз України» до ТОВ «ЖЕП «Щорса, 32» про стягнення 2 673 861,55 грн, яке залишено без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 29.03.2021, позов задоволено повністю та стягнуто з ТОВ «ЖЕП «Щорса, 32» на користь АТ «НАК «Нафтогаз України» 2 634 713,00 грн заборгованості, 32 355,94 грн пені, 6 792,61 грн 3 % річних за Договором №1087/1920-ТЕ-41.

За приписами ч. 4 ст. 75 ГПК обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, висновки суду першої інстанції про відсутність доказів переходу зобов`язання у заявленому розмірі від позивача до третьої особи 1 та доведеності факту передачі цілісного майнового комплексу з вироблення теплової енергії до ОСББ «Печерська мрія» є підставними та такими, що підтверджуються матеріалами справи.

Доводи апелянта про те, що передача ОСББ «Печерська мрія» обладнання прибудованої котельні та іншого обладнання, що розміщується за адресою: м. Київ, вул. Євгенія Коновальця, будинки 32-В та 32-Г підтверджується листом №118 від 23.09.2020 та актом прийому-передачі обладнання прибудованої котельні та іншого обладнання від 30.09.2020 судом апеляційної інстанції до уваги взяте бути не може, оскільки вказані докази не підтверджують факту передачі цілісного майнового комплексу з вироблення теплової енергії та не спростовують відомості, які містяться у Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Згідно з ч. 1 ст. 73 ГПК доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст. 74 ГПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч. 1 ст. 86 ГПК суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 ГПК належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ч. 4 ст. 236 ГПК при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 11 ГПК суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною, залежно від характеру рішення.

У справі «Трофимчук проти України» Європейський суд з прав людини також зазначив, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод.

В п. 53 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Федорченко та Лозенко проти України» від 20.09.2012 зазначено, що при оцінці доказів суд керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Тобто, аргументи сторони мають бути достатньо вагомими, чіткими та узгодженими.

Доводи наведені апелянтом в апеляційній скарзі не спростовують правильних висновків суду першої інстанції, при цьому апеляційним судом при винесені даної постанови було надано обґрунтовані та вичерпні висновки доводам сторін із посиланням на норми матеріального і процесуального права, які підлягають застосуванню для вирішення спірних правовідносин.

Відповідно до ст. 276 ГПК суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що рішення Господарського суду міста Києва від 16.06.2021 у справі №910/386/21 прийняте з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга позивача задоволенню не підлягає.

Згідно ст. 129 ГПК судові витрати за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлово-експлуатаційне підприємство «ЩОРСА, 32» на рішення Господарського суду міста Києва від 16.06.2021 по справі № 910/389/21 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 16.06.2021 у справі №910/389/21 залишити без змін.

3. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покладаються на Товариство з обмеженою відповідальністю «Житлово-експлуатаційне підприємство «ЩОРСА, 32».

4. Матеріали справи №910/389/21 повернути до Господарського суду міста Києва.

5. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах в порядку і строки, визначені в ст.ст. 287, 288, 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 13.10.2021.

Головуючий суддя С.В. Владимиренко

Судді А.М. Демидова

І.П. Ходаківська