ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД Закарпатської області
Рішення

"15" вересня 2021 р. м. Ужгород Справа № 907/356/19

За позовом Заступника керівника Ужгородської окружної прокуратури, м. Ужгород в інтересах держави в особі Тур`я-Реметівської сільської ради Перечинського району Закарпатської області, с. Тур`ї Ремети Перечинського району

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Спільне підприємство Лісокомбінат-Віко, с. Тур`ї Ремети Перечинського району

про стягнення 188 413 грн. 80 коп. заборгованості по сплаті орендної плати та розірвання договорів оренди земельної ділянки від 21.05.2005 року, укладених між Тур`я-Реметівською сільською радою Перечинського району Закарпатської області та

Товариством з обмеженою відповідальністю Спільне підприємство Лісокомбінат-Віко (з врахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог),

Суддя господарського суду Пригара Л.І.

Секретар судового засідання Тягнибок К.О.

представники:

Прокуратури

Позивача

Відповідача не з`явився

СУТЬ СПОРУ: Заступник керівника Ужгородської місцевої прокуратури, м. Ужгород звернувся до суду із позовом в інтересах держави в особі Тур`я-Реметівської сільської ради Перечинського району Закарпатської області, с. Тур`ї Ремети Перечинського району до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Спільне підприємство Лісокомбінат-Віко, с. Тур`ї Ремети Перечинського району про стягнення 226 096 грн. 56 коп. заборгованості по сплаті орендної плати та розірвання договорів оренди земельної ділянки від 21.05.2005 року, укладених між Тур`я-Реметівською сільською радою Перечинського району Закарпатської області та Товариством з обмеженою відповідальністю Спільне підприємство Лісокомбінат-Віко. Заявою № 01-113-97-16 (9048вих19) від 12.11.2019 року про зменшення розміру позовних вимог в частині стягнення заборгованості по сплаті орендної плати, Ужгородська місцева прокуратура просить стягнути з відповідача 188 413 грн. 80 коп. заборгованості по сплаті орендної плати. Ухвалою суду від 15.04.2019 року здійснено заміну Ужгородської місцевої прокуратури на її правонаступника Ужгородську окружну прокуратуру.

Прокурор просить суд задоволити позов в повному обсязі. Позовні вимоги обґрунтовує неналежним виконанням відповідачем умов договорів оренди земельних ділянок від 21.01.2005 року із змінами, внесеним додатковими угодами до них в частині своєчасної сплати орендних платежів, у зв`язку з чим вважає, що систематичне порушення відповідачем умов договорів оренди землі щодо несвоєчасної сплати орендної плати є підставою для розірвання договорів оренди.

Письмовими поясненнями № 01-100/7719 від 24.12.2020 року Ужгородська місцева прокуратура зазначила, що предметом позову у даній справі (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог) є стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Спільне підприємство Лісокомбінат-Віко суми 188 413 грн. 90 коп. заборгованості зі сплати орендної плати за період з жовтня 2016 року по березень 2019 року за договорами оренди земельних ділянок, укладеними 21.01.2005 року між Тур`я Реметівською сільською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю Спільне підприємство Лісокомбінат-Віко щодо земельних ділянок за кадастровими номерами :01:001:0003 та :01:001:0002, розірвання договорів оренди земельних ділянок від 21.01.2005 року, зареєстрованих в Закарпатській філії ДП Центр ДЗК 25.02.2005 року за № 002 та № 003 (надалі договори № 1 та № 2).

При цьому, прокурор вказує, що між Тур`я Реметівською сільською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю Спільне підприємство Лісокомбінат-Віко на підставі рішень сесій Тур`я Реметівської сільської ради № 402 від 01.04.2015 року та № 46 від 02.02.2016 року, до кожного з діючих договорів оренди № 1 та № 2 було укладено по дві додаткові угоди до діючого договору оренди в частині розміру орендної плати (внесено зміни до п. 5. і п. 9). Згідно з ними, нормативну грошову оцінку збільшено до 1 301 270 грн. 40 коп., а в подальшому до 1 864 853 грн. 02 коп.; місячну орендну плату відповідно збільшено до 3 253 грн. 18 коп., а у подальшому до 4 662 грн. 13 коп. Зазначені додаткові угоди, якими внесено зміни до договорів оренди землі, підписані сторонами та пройшли державну реєстрацію, що підтверджується долученими до матеріалів справи інформаціями з Держаного реєстру речових прав, а тому такі є їх невідємними частинами.

Враховуючи вищенаведені обставини, прокурор просить суд вважати позовні вимоги щодо договорів оренди землі земельних ділянок за кадастровими номерами :01:001:0003 та :01:001:0002 від 21.01.2005 року такими, що включають у себе подальші зміни до договорів, що внесені до них укладеними додатковими угодами від 02.04.2015 року та 02.02.2016 року, відповідно розірванню підлягають договори оренди від 21.01.2005 року з усіма подальшими змінами.

Позивач Тур`я Реметівська сільська рада Перечинського району заявлені прокурором у даній справі позовні вимоги підтримала, про що подала суду письмову позицію по суті заявлених позовних вимог, оформлену відзивом на позовну заяву № 02-09/320 від 21.10.2019 року. Зазначає, що в порушення взятих на себе зобов`язань за договорами оренди земельних ділянок від 21.01.2005 року, орендар допустив заборгованість зі сплати орендної плати, що, в свою чергу, є підставою для розірвання вищенаведених договорів оренди землі.

Відповідач не скористався наданим йому правом надати суду відзив на позовну заяву, хоча, клопотаннями від 18.09.2019 року, від 02.11.2020 року, від 02.12.2020 року, від 23.12.2020 року, від 02.02.2021 року просив суд відкласти розгляд даної справи.

Враховуючи, що про час та місце розгляду справи відповідач був повідомлений своєчасно та належним чином (ухвали суду було надіслано на його офіційну юридичну адресу, повідомлення про вручення ухвал долучені до матеріалів справи), суд дійшов висновку, що він мав час та можливість надати свої заперечення з приводу предмета спору, та докази, які мають значення для розгляду справи по суті.

Учасник справи розпоряджається своїми правами на власний розсуд (ч. 2 ст. 14 ГПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 ГПК України).

Згідно приписів ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, а тому, відповідно до ст. 202 Господарського процесуального кодексу України та ст. 6 Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод, суд вважає за можливе розглянути справу без участі представників позивача та відповідача за наявними у справі матеріалами, яких достатньо для встановлення обставин і вирішення спору по суті.

Відтак, відповідно до положень ч. ч. 8, 9 ст. 165 ГПК України, у зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до ст. 233 ГПК України, рішення по даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих прокурором та позивачем.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи,

суд встановив:

Між Тур`я Реметівською сільською радою (орендодавцем, позивачем у справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю Спільне підприємство Лісокомбінат-Віко (орендарем, відповідачем у справі) 21.01.2005 року було укладено договір оренди землі (надалі Договір оренди землі № 1, Договір № 1), за умовами якого орендодавець надав, а орендар прийняв в строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення, яка знаходиться у с. Т.Ремета, вул. Миру (Гайц) (п. 1 Договору № 1).

На підставі п. 2 Договору № 1, в оренду передається земельна ділянка загальною площею 15 061 м.кв., нормативна грошова оцінка якої складає 132 328 грн. 06 коп. (п.п. 2, 5 Договору оренди землі № 1).

У відповідності до п. 8 Договору оренди землі № 1, договір укладено на 50 років. Після закінчення строку Договору оренди, орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Умовами п. 9 Договору № 1 визначено, що орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 1% 1 323 грн. 06 коп., а відповідно до п. 11 Договору № 1 орендна плата вноситься щоквартально до 15 числа наступного місяця за квартал.

Пунктом 38 Договору № 1 визначено, що дія договору припиняється шляхом його розірвання за взаємною згодою сторін; за рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором.

Актом приймання передачі об`єкта оренди від 25.02.2005 року підтверджено передачу земельної ділянки площею 15 061 кв.м. в орендне користування Товариства з обмеженою відповідальністю Спільне підприємство Лісокомбінат-Віко (орендаря, відповідача у справі).

У подальшому, між Тур`я Реметівською сільською радою (орендодавцем, позивачем у справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю Спільне підприємство Лісокомбінат-Віко (орендарем, відповідачем у справі) на підставі рішень сесій Тур`я Реметівської сільської ради № 402 від 01.04.2015 року та № 46 від 02.02.2016 року, було укладено дві Додаткові угоди до договору оренди землі № 1, а саме, Додаткову угоду від 02.04.2015 року та Додаткову угоду № 2 від 02.02.2016 року, в частині розміру орендної плати. Згідно таких змін, нормативну грошову оцінку земельної ділянки збільшено до 1 301 270 грн. 40 коп., а в подальшому до 1 864 853 грн. 02 коп., місячну орендну плату відповідно збільшено до 3 253 грн. 18 коп. та у подальшому до 4 662 грн. 13 коп.

Разом з тим, 21.01.2005 року між Тур`я Реметівською сільською радою (орендодавцем, позивачем у справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю Спільне підприємство Лісокомбінат-Віко (орендарем, відповідачем у справі) було укладено договір оренди землі (надалі Договір оренди землі № 2, Договір № 2), за умовами якого орендодавець надав, а орендар прийняв в строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення, яка знаходиться у с. Т.Ремета, вул. Миру (Гайц) (п. 1 Договору № 2).

На підставі п. 2 Договору № 2, в оренду передається земельна ділянка загальною площею 5 228 м. кв., нормативна грошова оцінка якої складає 45 933 грн. (п.п. 2, 5 Договору оренди землі № 2).

У відповідності до п. 8 Договору оренди землі № 2, договір укладено на 50 років. Після закінчення строку Договору оренди, орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Умовами п. 9 Договору № 2 визначено, що орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 1% 459 грн. 33 коп., а відповідно до п. 11 Договору № 2 орендна плата вноситься щоквартально до 15 числа наступного місяця за квартал.

Пунктом 38 Договору № 2 визначено, що дія договору припиняється шляхом його розірвання за взаємною згодою сторін; за рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором.

Актом приймання передачі об`єкта оренди від 25.02.2005 року підтверджено передачу земельної ділянки площею 5 228 кв.м. в орендне користування Товариства з обмеженою відповідальністю Спільне підприємство Лісокомбінат-Віко (орендаря, відповідача у справі).

У подальшому, між Тур`я Реметівською сільською радою (орендодавцем, позивачем у справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю Спільне підприємство Лісокомбінат-Віко (орендарем, відповідачем у справі) на підставі рішень сесій Тур`я Реметівської сільської ради № 402 від 01.04.2015 року та № 46 від 02.02.2016 року, було укладено дві Додаткові угоди до договору оренди землі № 2, а саме, Додаткову угоду від 02.04.2015 року та Додаткову угоду № 2 від 02.02.2016 року, в частині розміру орендної плати. Згідно таких змін, нормативну грошову оцінку земельної ділянки збільшено до 451 699 грн. 20 коп., а в подальшому до 647 330 грн. 96 коп., а місячну орендну плату відповідно збільшено до 1 129 грн. 25 коп. та у подальшому до 1 618 грн. 33 коп.

Однак, як встановлено матеріалами даної справи, у порушення умов вищевказаних договорів та додаткових угод до них, орендарем допущено заборгованість зі сплати орендної плати, зокрема, станом на 22.04.2019 року відповідно до Договору оренди землі № 1 із змінами до нього, виникла заборгованість з оплати за оренду земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0003 на загальну суму 139 863 грн. 90 коп., а відповідно до Договору оренди земельної ділянки № 2 із змінами до нього, заборгованість по сплаті орендної плати за земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0002 склала суму 48 549 грн. 90 коп.

З аналізу умов договорів оренди землі № 1 та № 2 вбачається, що погоджена сторонами періодичність внесення орендної плати щоквартально, 15 числа наступного місяця кварталу. Таким чином, граничний строк внесення орендних платежів припадає на 15-й календарний день, наступний за останнім календарним днем звітного кварталу. Тому, строк оплати платежів за квітень червень 2016 року настав 15.07.2016 року.

При цьому, судом встановлено, що заявлена прокурором до стягнення у межах даної справи заборгованість зі сплати орендних платежів за договорами оренди землі № 1 та № 2 із змінами до них обрахована за період з жовтня 2016 року по березень 2019 року, тобто, обмежена визначеними законодавством строками позовної давності.

Матеріалами справи встановлено та не спростовано відповідачем, що останній взятих на себе зобов`язань по повній та своєчасній сплаті орендної плати за земельні ділянки належним чином не виконував, починаючи з 2016 року і по сьогоднішній день ним не сплачується орендна плата за земельні ділянки.

Наявність заборгованості за користування вказаними земельними ділянками підтверджується розрахунками Тур`я Реметівської сільської ради, а сам факт наявності такого боргу за тривалий період часу свідчить про те, що Товариством з обмеженою відповідальністю Спільне підприємство Лісокомбінат-Віко (орендарем, відповідачем у справі) не виконуються умови договорів оренди землі із змінами до них, а Тур`я Реметівською сільською радою (позивачем, в інтересах якого заявлені позовні вимоги у даній справі) не вжито дієвих заходів, спрямованих на її стягнення, тобто, здійснюється неналежний захист інтересів держави.

Відповідно до п.п. 14.1.147 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, плата за землю обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки, оформлений та зареєстрований відповідно до законодавства (пункт 288.1 статті 288 Податкового кодексу України).

На підставі пункту 288.4 статті 288 Податкового кодексу України, розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.

У даному випадку, орендар порушив свій обов`язок щодо своєчасності і в повному обсязі сплати орендних платежів, нарахованих за Договорами оренди землі № 1 та № 2 із змінами до них, у зв`язку з чим орендодавець, в особі Тур`я Реметівської сільської ради позбавлений можливості отримати орендну плату за оскаржуваними договорами.

Статтею 13 Закону України „Про оренду землі" визначено, що договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Нормою ст. 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що в певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується зі ст. 526 Цивільного кодексу України, де встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ст. 96 Земельного кодексу України землекористувачі зобов`язані своєчасно сплачувати орендну плату.

За нормою ст. 24 Закону України „Про оренду землі" орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема, своєчасного внесення орендної плати.

Відповідно до ст. 141 Земельного кодексу України систематична несплата земельного податку або орендної плати є підставою для припинення користування земельною ділянкою.

Згідно ст. 31 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або договором.

У відповідності до ч. 1 ст. 32 Закону України "Про оренду землі" на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Розглядаючи справи зі спорів про розірвання договору оренди з підстав заборгованості з орендної плати, потрібно мати на увазі, що згідно із положеннями Закону України „Про оренду землі основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі.

Відповідно до умов договорів оренди землі № 1 та № 2, дія договору припиняється шляхом його розірвання за взаємною згодою сторін; за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у наслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом (п. 38 Договорів оренди).

На підставі п. 39 Договорів оренди № 1 та № 2 розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається.

Відповідно до частини першої статті 93 Земельного кодексу України, право оренди земельної ділянки це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Аналогічна норма закріплена ст. 1 Закону України „Про оренду землі. Укладений договір має виконуватися сторонами у відповідності до досягнутих та зафіксованих домовленостей.

Отже, не внесення відповідачем орендної плати за договором є порушенням істотних умов останнього.

Згідно ст. 651 Цивільного кодексу України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Умова про внесення орендної плати п. 3 ч. 1 ст. 15 Закону України "Про оренду землі" віднесена до істотних умов договору оренди в розумінні ч. 1 ст. 638 Цивільного кодексу України. Дотримання зазначеної умови є обов`язковим для відповідача згідно ст. 629 Цивільного кодексу України, а порушення її надає підстави для ініціювання питання про розірвання договору відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України „Про оренду землі".

Із системного аналізу вищенаведених правових норм слідує, що договір оренди може бути за рішенням суду достроково розірваний у випадку істотного порушення умов договору другою стороною.

При цьому, аналіз вище вказаних норм права дає підстави для висновку, що підставою для розірвання договору оренди землі є саме систематична несплата орендної плати. Зазначені положення закону вимагають систематичної (два та більше випадки) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди.

Аналогічної позиції притримується і Верховний Суд у постанові № 313/780/19 від 07.10.2020 року.

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 653 Цивільного кодексу України у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються. У разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Виходячи з матеріалів справи, які свідчать про наявність заборгованості відповідача по сплаті орендної плати, враховуючи ту обставину, що зазначена умова спірного договору віднесена законодавством до істотних умов договору, несплата орендної плати судом трактується як суттєве порушення умов договору у розумінні статті 610, п. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України, одним із наслідків якого згідно ст. 611 Цивільного кодексу України законодавець визначає розірвання договору, у зв`язку з чим позовна вимога про розірвання договорів оренди землі від 21.05.2005 року, укладених між Тур`я Реметівською сільською радою Перечинського району Закарпатської області та Товариством з обмеженою відповідальністю Спільне підприємство Лісокомбінат-Віко, із подальшими змінами, внесеними до зазначених договорів додатковими угодами, підлягають задоволенню.

Таким чином, керуючись вищевикладеним, суд вважає, що позовні вимоги про розірвання договорів оренди земельних ділянок з додатками до них є обґрунтованими, відповідачем не спростованими та такими, що підлягає задоволенню.

Разом з тим, невиконання відповідачем умов договорів оренди землі із змінами до них щодо сплати орендної плати з 2016 року по теперішній час, є триваючим правопорушенням, яке має місце в межах строку позовної давності, а тому, є підставою для задоволення позовних вимог про розірвання договорів оренди землі із додатками до них, строк позовної давності на звернення з якими до суду не пропущено.

При ухваленні судового рішення у даній справі судом враховано те, що предметом дослідження та доказування у даному спорі є питання несплати орендної плати за користування земельними ділянками, яка повинна надходити до бюджету Тур`я Реметівської сільської ради.

У той же час, як вбачається із матеріалів даної справи, посадові особи Тур`я Реметівської сільської ради (позивача, в інтересах якого заявлені позовні вимоги у даній справі) не вжили жодних заходів щодо стягнення зазначеної суми заборгованості в судовому порядку, розірвання договорів оренди землі.

Так, впродовж 2016 2019 років орган місцевого самоврядування листами від 03.02.2016 року № 02-07/42, від 01.08.2016 року № 02-07/244, від 07.02.2017 року № 02-07/28, від 01.08.2017 року № 02-07/319, від 12.02.2018 року № 02-07/66, від 01.02.2019 року № 52/02-07 неодноразово повідомляв директора Товариства з обмеженою відповідальністю Спільне підприємство Лісокомбінат-Віко про стан заборгованості за оренду земельних ділянок по вул. Миру (Гайц) та необхідність погашення такої.

Однак, як свідчить стан заборгованості відповідача і термін останнього платежу у жовтні 2016 року, яким покрита заборгованість відповідача зі сплати орендної плати у період, що не входить до предмету даного спору, вказані заходи залишились без належного реагування з боку боржника та виявились недостатніми для усунення порушення.

Станом на 07.05.2019 року відповідний позов про стягнення заборгованості з орендної сплати посадовими особами сільської ради не заявлений, що підтверджується наданою інформацією за підписом сільського голови від 07.05.2019 року. Іншим чином інтереси держави сільською радою незахищені, що підтверджує підстави для представництва інтересів держави в даному випадку прокурором.

Тур`я Реметівська сільська рада є органом місцевого самоврядування, що представляє інтереси відповідної територіальної громади та здійснює від її імені та в її інтересах функції та повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, Законом України Про місцеве самоврядування тощо.

Відповідно до п. 8 ст. 60 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні право комунальної власності територіальної громади захищається Законом на рівних умовах з правами власності інших суб`єктів.

Статтею 145 Конституції України закріплено, що права місцевого самоврядування захищаються в судовому порядку. Так, частиною 1 ст. 13 Конституції України передбачено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної впади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією.

Статтею 14 Конституції України визначено, що Земля є основним національним багатством, яке перебуває під особливою охороною держави.

Використання Товариством з обмеженою відповідальністю Спільне підприємство Лісокомбінат-Віко вищевказаних земельних ділянок, які знаходиться на території Тур`я Реметівської сільської ради, без сплати орендної плати за їх користування призвело до ненадходження до місцевого бюджету коштів в загальній сумі 188 413 грн. 80 коп., чим територіальній громаді Тур`я Реметівської сільської ради наносяться збитки.

Крім того, слід враховувати, що матеріалами справи підтверджується той факт, що відповідачем не внесено кошти в рахунок сплати орендної плати до 2016, у 2016 2018 роках та до цього часу, а сільська рада обмежилась скеруванням боржнику повідомлень про наявність заборгованості, які відповідачем проігноровані.

Жодних заходів з приводу стягнення даної заборгованості у судовому порядку сільською радою не вжито, що в свою чергу підтверджує неналежний захист державних інтересів позивачем.

З врахуванням вищенаведеного в сукупності, суд вбачає наявність підстав для здійснення прокурором представництва в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади без будь яких застережень щодо причин, через які цей орган не здійснює або неналежним чином здійснює захист законних інтересів держави.

Відтак, достатньою підставою для звернення прокурора до суду з позовом в інтересах держави в особі органу державної влади є, зокрема, факт нездійснення цим органом захисту державних інтересів незалежно від причин такої бездіяльності. Факти порушення інтересів держави та неналежного здійснення у зв`язку з цим Тур`я-Реметівською сільською радою захисту законних інтересів держави підтверджуються матеріалами даної справи , а причина, через яку позивачем не здійснено відповідних дій, ніяким чином не перешкоджає прокурору здійснювати представництво інтересів держави в особі названою органу державної влади згідно ст. 23 Закону України Про прокуратуру.

Враховуючи вищевказані обставини та те, що відповідач не надав суду жодного доказу, який би спростовував наявність заборгованості перед позивачем, свого контррозрахунку позовних вимог, хоча мав можливість скористатись своїми процесуальними правами та надати документи в обґрунтування своєї позиції по суті заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про стягнення суми 188 413 грн. 80 коп. заборгованості по сплаті орендної плати та розірвання договорів оренди земельної ділянки від 21.05.2005 року, укладених між Тур`я-Реметівською сільською радою Перечинського району Закарпатської області та

Товариством з обмеженою відповідальністю Спільне підприємство Лісокомбінат-Віко із змінами, внесеними додатковими угодами до них є документально доведеними та обґрунтованими, відповідачем не спростованими, а тому, позов підлягає задоволенню повністю.

Згідно ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Положеннями ст. 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

В силу ст. 79 ГПК України, наявність обставини, на яку сторона покликається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідач доказів на спростування викладених прокурором обставин суду не надав.

Судові витрати підлягають віднесенню на відповідача у відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України у розмірі 6 668 грн. 21 коп. на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

За приписами частин 4 та 5 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 11, 13, 14, 73 79, 86, 129, 210, 220, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України,

СУД УХВАЛИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Розірвати Договір оренди землі від 21.05.2005 року, зареєстрований в Закарпатській регіональній філії ДП Центр ДЗК 25.02.2005 року за № 002, укладений між Тур`я Реметівською сільською радою Перечинського району Закарпатської області, вул. Тканка, будинок 1, с. Тур`ї Ремети, Перечинський район, Закарпатська область, 89221 (код ЄДРЮОФОПтаГФ 04351280) та Товариством з обмеженою відповідальністю Спільне підприємство Лісокомбінат-Віко, вул. Миру, будинок 27, с. Тур`ї Ремети, Перечинський район, Закарпатська область, 89221 (код ЄДРЮОФОПтаГФ 30157566), щодо оренди земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0003, загальною площею 15 061 м.кв., з подальшими змінами, внесеними до нього Додатковою угодою від 02.04.2015 року та Додатковою угодою № 2 від 02.02.2016 року.

3. Розірвати Договір оренди землі від 21.05.2005 року, зареєстрований в Закарпатській регіональній філії ДП Центр ДЗК 25.02.2005 року за № 003, укладений між Тур`я Реметівською сільською радою Перечинського району Закарпатської області, вул. Тканка, будинок 1, с. Тур`ї Ремети, Перечинський район, Закарпатська область, 89221 (код ЄДРЮОФОПтаГФ 04351280) та Товариством з обмеженою відповідальністю Спільне підприємство Лісокомбінат-Віко, вул. Миру, будинок 27, с. Тур`ї Ремети, Перечинський район, Закарпатська область, 89221 (код ЄДРЮОФОПтаГФ 30157566), щодо оренди земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0002, загальною площею 5 228 м.кв., з подальшими змінами, внесеними до нього Додатковою угодою від 02.04.2015 року та Додатковою угодою № 2 від 02.02.2016 року.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Спільне підприємство Лісокомбінат-Віко, вул. Миру, будинок 27, с. Тур`ї Ремети, Перечинський район, Закарпатська область, 89221, (код ЄДРЮОФОПтаГФ 30157566) на користь Тур`я Реметівської сільської ради Перечинського району Закарпатської області, вул. Тканка, будинок 1, с. Тур`ї Ремети, Перечинський район, Закарпатська область, 89221 (код ЄДРЮОФОПтаГФ 04351280) суму 188 413 (Сто вісімдесят вісім тисяч чотириста тринадцять) грн. 80 коп. заборгованості по сплаті орендної плати.

5. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Спільне підприємство Лісокомбінат-Віко, вул. Миру, будинок 27, с. Тур`ї Ремети, Перечинський район, Закарпатська область, 89221 (код ЄДРЮОФОПтаГФ 30157566) на користь Прокуратури Закарпатської області, вул. Коцюбинського, 2А, м. Ужгород, Закарпатська область, 88000 (код ЄДРЮОФОПтаГФ 02909967) суму 6 668 (Шість тисяч шістсот шістдесят вісім гривень) грн. 21 коп. на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

6. На підставі ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду згідно ст. 256 Господарського процесуального кодексу України подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без участі (неявки) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Рішення може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду.

7. Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по даній справі http://court.gov.ua/fair/sud5008/ або http://www.reyestr.court.gov.ua.

Повне судове рішення складено та підписано 21.10.2021 року.

Суддя Пригара Л.І.