ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

14.09.2021 Справа №905/1073/21

Господарський суд Донецької області у складі судді Шилової О.М.

розглянув у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін матеріали справи

за позовом Приватного підприємства «Техенерго», м.Бахмут Донецької області

до Комунального підприємства «Покровськтепломережа», м.Покровськ Донецької області

про стягнення 39736,84грн боргу, 2143,61грн пені, 489,90грн 3% річних, 445,05грн інфляційних.

СУТЬ СПОРУ:

Приватне підприємство «Техенерго», м.Бахмут Донецької області, звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до Комунального підприємства «Покровськтепломережа», м.Покровськ Донецької області, про стягнення 39736,84грн боргу, 2143,61грн пені, 489,90грн 3% річних, 445,05грн інфляційних.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов`язання оплатити виконані та прийняті в установленому порядку роботи за договором №04/2020 від 18.02.2020 на виконання робіт, внаслідок чого утворилась заборгованість та виникли підстави для нарахування пені, 3% річних та інфляційних.

Після відкриття провадження у справі позивач на виконання ухвали від 14.06.2021 з супровідним листом вих.№64 від 02.07.2021 (вх.№04-18/5359 від 08.07.2021) надав суду: «розрахунок компенсаційних санкцій» та докази його направлення відповідачеві разом із розрахунком пені, копії платіжного доручення №538 від 26.03.2020 на суму 10000грн та банківської виписки за 26.03.2020 (а.с.61-66).

Відповідач без поважних причин не скористався передбаченим ст.ст.165, 251 Господарського процесуального кодексу (далі ГПК) України правом надати відзив на позов та довести обставини, що мають значення для вирішення спору по суті, з огляду на що відповідно до приписів ч.ч.4, 9 ст.165, ч.2 ст.178, ч.5 ст.252 ГПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до п.п.1, 3 ч.1 ст.129 Конституції України, ст.ст.7, 13, 14, 74 ГПК України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Розглянувши наявні у матеріалах справи документи, всебічно і повно з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням докази, які мають значення для вирішення спору, суд

ВСТАНОВИВ:

18.02.2020 Комунальне підприємство «Покровськтепломережа» (Замовник, відповідач) та Приватне підприємство «Техенерго» (Виконавець, позивач) уклали договір №04/2020 на виконання робіт (далі Договір; а.с.12-14), згідно з п.1.1. якого Виконавець зобов`язався своїми засобами за рахунок Замовника виконати зазначені у п.1.2. Договору роботи, а Замовник прийняти результат робіт і сплатити Виконавцю вартість робіт в розмірі, в строк та на умовах Договору.

За п.1.2 Договору результатом робіт є підготовлене у письмовому вигляді та підписане уповноваженими особами Виконавця Техніко-економічне обгрунтування (ТЕО, далі роботи) «Реконструкція теплових мереж з метою перепідключення теплового навантежння котельні №4 по вул.Прокоф`єва на котельню №11 м-н «Гірняк», м.Покровськ Донецької області» (далі документація) в 4-х примірниках на паперовому носії.

Термін виконання робіт за Договором один місяць з моменту підписання Договору і надання всіх вихідних даних (п.1.4 Договору).

Виконавець, зокрема, зобов`язався: виконати роботи згідно з п.1.2. Договору якісно і в повному обсязі відповідно до вимог чинних законодавчих актів, державних стандартів, будівельних норм і правил України; передати Замовнику розроблену документацію в 4-х примірниках на паперовому носії за Актом прийому-здачі виконаних робіт (підп.2.1.1, 2.1.3. Договору).

Відповідно до підп.2.2.3, 2.2.4. Договору Замовник, зокрема, зобов`язався: прийняти роботу від Виконавця за Актом прийому-здачі виконаних робіт; своєчасно оплатити виконану роботу у розмірі, в строк і в порядку, встановленому Договором.

Згідно з п.3.1. Договору вартість робіт за Договором узгоджується сторонами в Кошторисі (Додаток №2), який є невід`ємною частиною Договору, і становить 49736,84грн без ПДВ.

Пункт 3.3. Договору передбачає, що Замовник проводить оплату фактично виконаних робіт в сумі 49736,84грн без ПДВ протягом 15-ти банківських днів з моменту підписання сторонами Акта прийому-здачі виконаних робіт.

Відповідно до п.4.1. Договору приймання-здавання виконаних робіт проводиться сторонами з наданням Замовнику розробленої документації в 4-х примірниках на паперових носіях та оформленням Акта прийому-здачі виконаних робіт.

За умовою п.4.2. Договору Замовник протягом 10-ти днів з дня отримання розробленої за Договором документації та Акта прийому-здачі виконаних робіт зобов`язаний прийняти роботи і повернути Виконавцю підписаний Акт прийому-здачі виконаних робіт або направити мотивовану відмову від їх приймання.

Згідно з п.6.2. Договору за порушення термінів оплати робіт Замовник виплачує Виконавцю пеню від суми невиконаних зобов`язань у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в цей період, що не звільняє його від виконання зобов`язань за Договором.

Відповідно до п.9.1. Договір набуває чинності з моменту його підписання обома сторонами та дійсний в частині надання послуг до 31.12.2020, а в частині фінансових розрахунків до повного їх виконання.

За змістом розділу 9 Договору додатками до нього є: Завдання на проектування (Додаток №1, а.с.15), Кошторис (Додаток №2, а.с.16), Протокол погодження договірної ціни (Додаток №3, а.с.17).

Згідно з Кошторисом вартість робіт становить 49736,84грн (а.с.16); така сама вартість робіт зазначена і в Протоколі погодження договірної ціни (а.с.17).

Договір і всі додатки до нього підписані обома сторонами та скріплені їхніми печатками.

Відповідно до ст.837 Цивільного кодексу (далі ЦК) України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу (ч.1). Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові (ч.2).

Отже, за правовою природою укладений сторонами цього спору Договір є договором підряду, сторона Виконавця за Договором фактично є підрядником, а спірні правовідносини регулюються Главою 61 ЦК України.

15.12.2020 сторони підписали та скріпили печатками Акт здачі-приймання виконаних робіт за Договором (а.с.19), який не містить будь-яких зауважень Замовника щодо строків виконання, обсягу виконаних робіт або їх якості. Так, за текстом Акта здачі-приймання виконані роботи відповідають умовам договору і належним чином оформлені і передані Замовнику; взаємних претензій щодо виконання робіт немає; разом до сплати 49736,84грн без ПДВ.

З наданих позивачем копій: платіжного доручення №538 від 26.03.2020 з призначенням платежу «Оплата за ТЕО реконстр. ТМ К4-К11 згідно рах.№8 від 26.03.2020, без ПДВ» (а.с.64, зворотній бік), виписки банка по рахунку позивача за 26.03.2020 (а.с.65) та підписаного обома сторонами акта звірки взаємних розрахунків станом на 01.04.2021 (а.с.20) вбачається, що відповідач оплатив виконані за Договором роботи частково в сумі 10000,00грн.

23.04.2021 позивач направив відповідачу претензію №20/21 від 23.04.2021 про погашення дебіторської заборгованості за Договором (а.с.21-24). Претензія отримана відповідачем 27.04.2021 (а.с.25, 52) та за твердженням позивача задоволена не була.

Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідач свого обов`язку оплатити виконані роботи у встановлений п.3.3. Договору строк не виконав, чим порушив умови Договору і приписи ч.1 ст.837, ч.1 ст.854 ЦК України, а також вимоги ст.ст.525, 526, 530 ЦК України та ст.193 Господарського кодексу (далі ГК) України щодо обов`язковості виконання зобов`язання належним чином відповідно до умов договору та у строк, встановлений у зобов`язанні.

Отже, позовна вимога про стягнення 39736,84грн заборгованості за виконані роботи є обґрунтованою, доведеною та такою, що не спростована відповідачем і підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Посилаючись на неналежне виконання відповідачем взятих на себе за п.2.2.4 Договору зобов`язань, позивач просить суд стягнути з відповідача 2143,61грн пені за період 30.12.2020 28.05.2021 на підставі п.6.2. Договору.

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок пені (а.с.8-9), суд встановив, що порядок її нарахування відповідає умові п.6.2. Договору і приписам Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», проте суперечить умовам п.3.3. Договору, оскільки пеня нарахована позивачем із неправильним визначенням дати початку прострочення зобов`язання.

Так, п.3.3. Договору передбачає право Замовника здійснити оплату протягом 15-ти банківських днів від дати підписання Акта прийому-здачі виконаних робіт. Під час складання розрахунку позовних вимог позивач лічив календарні дні та відповідно не взяв до уваги, що 25.12.2020, 01 03.01.2021, 07 10.01.2021 в Україні святкові та неробочі дні. Тому першим днем прострочення виконання зобов`язання за Договором є 12.01.2021.

Таким чином, на підставі приписів ст.ст.6, 549, 627 ЦК України, ст.ст.216 218, ч.1 ст.230 ГК України на користь позивача підлягає стягненню пеня у розмірі 1975,96грн, нарахована на заборгованість в сумі 39736,84грн за період 12.01.2021 28.05.2021.

Предметом розгляду у цій справі є також вимоги про стягнення 3% річних та інфляційних втрат на підставі приписів ст.625 ЦК України.

Суд перевірив розрахунок 3% річних за період 30.12.2019 28.05.2020 (а.с.64) та встановив, що: у розрахунку допущена описка в зазначенні року дати початку прострочення (« 2019» замість « 2020»); розрахунок є частково невірним через неправильне визначення позивачем дати початку прострочення зобов`язання (підстави викладені у цьому рішенні щодо нарахування пені).

Отже, стягненню на користь позивача підлягають 3% річних в розмірі 447,45грн, нараховані на заборгованість в сумі 39736,84грн за період 12.01.202128.05.2021.

Суд перевірив здійснений позивачем розрахунок інфляційних в сумі 445,05грн за період грудень 2020 року квітень 2021 року (а.с.63, зворотній бік) та встановив, що він частково суперечить умовам Договору з підстав, викладених у цьому рішенні щодо нарахування пені. Крім того, індекс інфляції є помісячною величиною та не може бути застосований до періодів існування заборгованості, які є меншими за місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж. При цьому індекс інфляції нараховується не на кожну дату місяця, а в середньому за місяць. Якщо прострочення відповідачем виконання зобов`язання становить менше місяця, то в такому випадку виключається застосування до нього відповідальності, передбаченої ч.2 ст. 625 ЦК України стягнення інфляційних втрат за такий місяць (див. постанову Верховного Суду від 24.04.2019 у справі №910/5625/18).

Водночас розрахований позивачем сукупний індекс інфляції за період грудень 2020 року квітень 2021 року (101,12) є меншим, ніж розрахований судом за період лютий квітень 2021 року (101,13); відповідно загальна сума заявлених до стягнення інфляційних є меншою, ніж розрахована судом (448,99грн).

З огляду на викладене стягненню на користь позивача підлягають інфляційні в розмірі 445,05грн, нараховані на борг в сумі 39736,84грн за період лютий квітень 2021 року.

На відповідача відповідно до приписів п.2 ч.1 ст.129 ГПК України покладається судовий збір в сумі 2258,88грн.

У зв`язку з перебуванням головуючої судді у відпустці станом на визначену згідно з процесуальним законом кінцеву дату розгляду даного спору у спрощеному позовному провадженні, рішення у цій справі ухвалене після закінчення відпустки судді.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.7, 13, 14, 74, 76-78, 86, 129, 165 (ч.ч.4, 9), 178 (ч.2), 210, 233, 236-238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Приватного підприємства «Техенерго», м.Бахмут Донецької області, до Комунального підприємства «Покровськтепломережа», м.Покровськ Донецької області, про стягнення 39736,84грн боргу, 2143,61грн пені, 489,90грн 3% річних, 445,05грн інфляційних задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства «Покровськтепломережа» (85300, Донецька обл., м.Покровськ, вул.Захисників України, 4а; ідентифікаційний код 32213475) на користь Приватного підприємства «Техенерго» (84500, Донецька обл., м.Бахмут, вул.Миру, 51; ідентифікаційний код 30319770) 39736,84грн боргу, 1975,96грн пені, 447,45грн 3% річних, 445,05грн інфляційних, 2258,88грн судового збору.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду в порядку, передбаченому ст.ст.256, 257 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням приписів підп.17.5 п.17 ч.1 розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складений 20.09.2021.

Суддя О.М. Шилова

надруковано 3 прим.:

1 у справу, 2 сторонам