ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2021 року Справа № 902/216/21

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Грязнов В.В., суддя Мельник О.В. , суддя Розізнана І.В.

секретар судового засідання Пузирко В.В.,

представники учасників справи:

позивач- не з`явився;

відповідач- не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Позивача-Товариства з обме-женою відповідальністю «Плай Сервіс» на ухвалу господарського суду Вінницької області від 01.06.2021, повний текст якої складено 07.06.2021, у справі №902/216/21 (суддя Нешик О.С.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Плай Сервіс»

м.Світловодськ Кіровоградської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Енерджі» м.Вінниця

про стягнення 2 578 805 грн 53 коп. заборгованості по розрахунках та пені, -

Ухвалою господарського суду Вінницької області від 01.06.2021 у справі №902/216/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Плай Сервіс» (надалі в тексті ТзОВ «Плай Сервіс») до Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Енерджі» (надалі в тексті ТзОВ «Глобал Енерджі») про стягнення 2 578 805 грн 53 коп. заборгованості по розрахунках та пені згідно укладеного договору призначено судову економічну експертизу та зупинено провадження у справі.(т.4, арк.справи 77-80).

Не погоджуючись із ухвалою Позивач подав скаргу до Північно-західного апеляційного господарського суду, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Вінницької області від 01.06.2021 у даній справі та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. (т.4, арк.справи 90-92).

Обґрунтовуючи скаргу, ТзОВ «Плай Сервіс» зазначає, що законодавством чітко визначені лише дві умови, сукупність яких надає можливість призначити експертизу. А тому за наявності у Позивача і Відповідача документації з фінансово-господарських операцій за Договором, а також наявних актів звірок, цілком можливо встановити суму заборгованості Відповідача станом на 01.09.2020 без проведення експертизи.

Ухвалою апеляційного господарського суду від 20.09.2021 відкрито провадження у справі №902/216/21 та призначено судове засідання на 12.10.2021.(т.4, арк.справи 106).

Учасники справи не забезпечили явку своїх представників у призначене на 12.10.2021 судове засідання, при цьому, явка сторін обов`язковою не визнавалась, а матеріалів справи достатньо для розгляду скарги по суті.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши правильність додержання судом першої інстанції норм матеріального та процесу-ального права, Північно-західний апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, у березні 2021 року до господарського суду Вінницької області надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Плай Сервіс» про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Енерджи» 2 578 805 грн 53 коп., з яких: 360700 грн основного боргу та 2 218 105 грн 53 коп. пені. Заявлена до стягнення заборгованість визначена Позивачем з посиланням на неналежне виконання Відповідачем умов Договору поставки №14/06/3 від 14.06.2019 в частині здійснення вчасної оплати за отриманий товар.(т.1, арк.справи 1-3).

Ухвалою суду першої інстанції від 15.03.2021 відкрито провадження у справі №902/ 216/21.(т.1, арк.справи 89).

15.04.2021 до суду першої інстанції надійшов відзив на позовну заяву, в якому Відповідач зазначив, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Глобал Енерджи» повністю погашена заборгованість за Договором поставки №14/06/3 від 14.06.2019. Вважає, що неустойку Позива-чем заявлено до стягнення безпідставно, оскільки за період, протягом якого нарахована пеня, Відповідачем сплачено кошти на загальну суму 15 183 595 грн 23 коп., в той же час товару поставлено на суму 7 930 375 грн 75 коп. При цьому, з позовних матеріалів ТзОВ «Плай Сервіс» неможливо встановити з якого періоду часу почалось прострочення оплати за кожною конкретною накладною та коли за кожною конкретною накладною здійснювалося погашення заборгованості.(т.1, арк.справи 93-96).

Протокольною ухвалою від 15.04.2021 господарський суд Вінницької області відклав розгляд справи на 01.06.2021.(т.4, арк.справи 36).

В судовому засіданні 01.06.2021 господарський суд Вінницької області з власної ініціативи призначив у справі №902/216/21 судову економічну експертизу, на вирішення якої поставив питання: «Чи підтверджується документально зазначена позивачем у позовній заяві сума основного боргу в розмірі 360700,00 грн за Договором поставки №14/06/3 від 14.06.2019?» та «Чи підтверджується документально зазначена позивачем у розрахунку сума пені в розмірі 2218105,53 грн, нарахована за Договором поставки №14/06/3 від 14.06.2019?».(т.4, арк.справи 77-80).

Постановляючи 01.06.2021 ухвалу про призначення у справі судової експертизи, госпо-дарський суд першої інстанції виходив з того, що заявлена до стягнення заборгованість визна-чена Позивачем, зокрема, з урахуванням сальдо станом на 01.09.2020 в розмірі 7 353 219 грн 48 коп. Разом з цим, станом на 01.06.2021 в матеріалах господарської справи відсутні необхідні докази, на підставі яких можна вважати обґрунтованою зазначену суму. З наданого Позивачем розрахунку неможливо визначити за якою поставкою нарахована пеня (тобто у наданих розра-хунках відсутні посилання на первинні документи, що ускладнює перевірку обґрунтованості заявлених до стягнення позовних вимог). А відтак, суд позбавлений можливості надати оцінку стосовно правомірності визначення періоду, протягом якого здійснений розрахунок неустойки.

Разом з цим, з відзиву від 14.04.2021 та документів, що долучені Відповідачем до матері-алів справи слідує, що ТзОВ «Глобал Енерджи» повністю заперечує позовні вимоги.

Зважаючи на суперечливість доказів і пояснень, наданих сторонами, об`єм первинних документів щодо поставки товару та обсяг платіжних та розрахункових документів, що підля-гають дослідженню, суд повважав, що позбавлений можливості встановити об`єктивну істину стосовно розміру заборгованості відповідача за Договором поставки №14/06/3 від 14.06.2019 виходячи із переліку засобів доказування, передбачених чинним господарським процесуальним законодавством.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку, що встановлення достовірності обс-тавин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, вимагає спеціальних знань і це є підставою для при-значення судової експертизи з метою прийняття обґрунтованого рішення враховуючи, що надані сторонами докази в порівнянні із заявленим предметом позовних вимог потребують перевірки на предмет встановлення достовірності факту нарахованої заборгованості, як по основному боргу, так і по пені.

Перевіривши додержання судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд вважає, що скарга обґрунтована і підлягає задоволенню з огляду на наступне:

Відповідно до п.п.1,2,4 ст.269 Господарського процесуального кодексу України (надалі в тексті ГПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде вста-новлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до п.11, п.12 ч.1 ст.255 ГПК України, окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції, про призначення експертизи та зупинення провадження у справі. Апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.(ст.271 ГПК України).

Як вбачається з матеріалів справи, позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов Договору поставки №14/06/3 від 14.06.2019 в частині здійснення вчасної оплати за отриманий товар.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає безпідставним висновок суду першої інстанції щодо необхідності призначення судової економічної експертизи з огляду на наступне.

Статтею 1291 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. За приписами пункту 1 статті 6 Конвенції «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, ус-тановленим законом».

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини право на суд, захи-щене статтею 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Дого-вірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залиша-лося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Було б незрозуміло, якби стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публіч-ний і швидкий розгляд, і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо тлумачити статтю 6 як таку, що стосується виключно доступу до судового органу та судового провадження, то це могло б призводити до ситуацій, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Для цілей статті 6 вико-нання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (рішення від 19.03. 1997 у справі «Горнсбі проти Греції» (Hornsby v. Greece); рішення від 20.07.2004 у справі «Шмалько проти України»).

Відповідно до ст.1 Закону України «Про судову експертизу», судова експертиза це дослід-ження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема, суду.

Переглядаючи оскаржувану ухвалу, колегія суддів, виходить з того, що судова експертиза призначається лише в разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи. Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призна-чення.

Спеціальні знання це професійні знання, отримані в результаті навчання, а також навички, отримані обізнаною особою в процесі практичної діяльності в різноманітних галузях науки, техніки та інших суспільно корисних галузях людської діяльності, які використовуються разом з науково-технічними засобами під час проведення експертизи. Змістом спеціальних знань є теоретично обґрунтовані і перевірені практикою положення і правила, які можуть відноситися до будь-якої галузі науки, техніки, мистецтва тощо.

За приписами частини 1 статті 99 ГПК України, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунто-вані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим немож-ливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.(ч.2 ст.98 ГПК України).

Колегія суддів вважає безпідставним висновок суду першої інстанції про необхідність дослідження саме експертом існування та сум боргу і пені за Договором, оскільки обчислення пені не потребує спеціальних знань, а їх розмір визначається шляхом математичних розрахунків з урахуванням норм законодавства та умов договору, що віднесено до компетенції суду.

Аналогічну правову позицію Верховного Суду стосовно того, що обчислення, зокрема, пені не потребує спеціальних знань та, відповідно, призначення експертизи, викладено в поста-новах від 02.07.2019 у справі №925/1641/17 та від 03.12.2019 у справі №914/153/19.

Не вдаючись до дослідження обставин суті спору, колегія суддів вважає, що встановити обставини виникнення та існування боргу на момент звернення з позовом, а також встановити підставність нарахування пені суд може за наявними у справі доказами, а у разі відсутності таких доказів суд не позбавлений можливості їх витребувати на підставі п.4 ст.74 ГПК України, або розглядати справу за наявними доказами. З огляду на таке відсутня умова, передбачена п.1 ч.1 ст.99 ГПК України для призначення експертиз у справі.

Вирішуючи спір по суті вимог та встановивши факт прострочення сплати за Договором, що має наслідком нарахування пені за певний період часу суд має усі повноваження визначити такий період та розрахувати суму пені, належної до стягнення. Суд також може зобов`язати сторони здійснити розрахунок суми пені за певний період часу та надати його суду для враху-вання при прийнятті рішення.

У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то з урахуванням конкретних обставин справи господарський суд самостійно визначає суми пені та інших нара-хувань у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання, не виходячи при цьому за межі визначе-ного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нара-хувань. Якщо з поданого позивачем розрахунку неможливо з`ясувати, як саме обчислено заявлену до стягнення суму, суд може зобов`язати позивача подати більш повний та детальний розраху-нок. При цьому, в будь-якому випадку суд не позбавлений права зобов`язати відповідача здійс-нити і подати суду контррозрахунок (зокрема, якщо відповідач посилається на неправильність розрахунку, здійсненого позивачем).

Проте, на переконання колегії суддів суд першої інстанції лишив поза увагою факт від-сутності сукупності умов, передбачених статтею 99 ГПК України, які необхідні для призначення експертизи у даній справі, зокрема те, що відсутність доказів на підтвердження існування забор-гованості зумовлює наслідки, передбачені нормами Цивільного кодексу України.

Переглядаючи оскаржувану ухвалу, колегія суддів також зазначає, пунктом 2 ч.1 ст.228 ГПК України встановлено, що суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі, зокрема, у випадку призначення експертизи.

Зупинення провадження у справі в такому випадку є наслідком призначення судом експертизи, отже ухвала призначення судової експертизи та зупинення провадження у справі перебувають у нерозривному зв`язку. Призначення судової експертизи з одночасним зупиненням провадження у справі є одноактною (нерозривною) процесуальною дією і не може розцінюватись як два самостійних акти.

Натомість, колегія суддів, дійшовши висновку про безпідставність призначення у даній справі експертизи з огляду на відсутність необхідності спеціальних знань при дослідженні питань, які входять до предмета доказування вважає, що відсутні і підстави для зупинення провадження у справі.

Відповідно до ч.3 ст.271 ГПК України, у випадках скасування судом апеляційної інстанції, зокрема, ухвали про зупинення провадження у справі справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Відтак, справу №902/216/21 необхідно передати на розгляд господарського суду Вінниць-кої області.

З мотивів зазначених вище, колегія суддів вважає, що наявні всі підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду першої інстанції з підстав ст.277 ГПК України через неправильне застосування норм процесуального права та невідповідність обставинам справи висновків, викладених в ухвалі, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення.

Керуючись ст.ст.34, 86, 129, 232, 233, 240, 271, 275, 277, 282, 284, 287 Господарського процесуального кодексу України, Північно-західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Плай Сервіс» на ухвалу господарського суду Вінницької області від 01.06.2021 у справі №902/216/21 задоволити.

2. Скасувати ухвалу господарського суду Вінницької області від 01.06.2021 у справі №902/216/21.

3. Справу №902/216/21 передати на розгляд до господарського суду Вінницької області.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верхов-ного Суду протягом 20 днів з моменту виготовлення повного тексту постанови.

Головуючий суддя Грязнов В.В.

Суддя Мельник О.В.

Суддя Розізнана І.В.