РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

12.10.2021Справа № 910/14427/21

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Спичака О.М., за участю секретаря судового засідання Тарасюк І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коммаш Груп»

до Акціонерного товариства «Укртрансгаз»

про стягнення 318698,67 грн.

Представники сторін:

від позивача: Терновий О.В.;

від відповідача: Трегубова А.В.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

03.09.2021 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Коммаш Груп» з вимогами до Акціонерного товариства «Укртрансгаз» про стягнення 318698,67 грн, з яких 316740,00 грн основного боргу та 3% річних у розмірі 1958,67 грн.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач стверджує, що відповідач ухиляється від повернення суми забезпечення за договором № від 21.12.2020, яку останній отримав за банківською гарантією, та яка, на думку позивача підлягає поверненню за приписами Закону України «Про публічні закупівлі», а також з урахуванням того, що ним було виконано усі умови договору.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.09.2021 відкрито провадження у справі №910/14427/21, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 06.10.2021, встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті справи.

23.09.2021 до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач зазначив, що оскільки позивачем було прострочено виконання зобов`язання з поставки товару, то позивач правомірно звернувся до гаранта з вимогою здійснити виплату за банківською гарантією. Крім того, посилання позивача на норми Закону України «Про публічні закупівлі» є необгрунтованими, оскільки повернення суми забезпечення залежить від основного зобов`язання, виконання якого було прострочено позивачем.

У підготовчому засіданні 06.10.2021 судом було постановлено протокольну ухвалу (без виходу до нарадчої кімнати) про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 12.10.2021.

Представник позивача у судовому засіданні 12.10.2021 надав усні пояснення по справі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні 12.10.2021 надав усні пояснення по суті справи, проти задоволення позову заперечив.

У судовому засіданні 12.10.2021 судом було закінчено розгляд справи по суті та оголошено вступну і резолютивну частини рішення суду.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

21.12.2020 між Акціонерним товариством «Укртрансгаз» (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Коммаш Груп» (постачальник) укладено Договір № про закупівлю товарів (матеріально-технічних ресурсів), відповідно до умов якого постачальник зобов`язується у визначений договором строк передати у власність покупця «Великовантажні мототранспортні засоби (Автомобіль для перевезення вантажів з краном маніпулятором)» код згідно ЄЗС ДК 021:2015:34140000-0, зазначені у специфікації, яка наведена у Додатку №1 до цього договору, а покупець зобов`язується прийняти і оплатити товари.

Відповідно до п. 3.1 Договору № про закупівлю товарів (матеріально-технічних ресурсів) від 21.12.2020 ціна договору становить 6334800,00 грн.

У п. 6.3.9 Договору № про закупівлю товарів (матеріально-технічних ресурсів) від 21.12.2020 сторонами погоджено, що відповідно до умов п. 6 розділу VI тендерної документації процедури закупівлі, зазначеної в п. 7.5 цього договору, постачальник зобов`язується надати покупцю не пізніше дати укладення цього договору в забезпечення виконання договору безвідкличну безумовну банківську гарантію на суму 316740,00 грн, що становить 5% від ціни договору.

Додатком №1 до Договору № про закупівлю товарів (матеріально-технічних ресурсів) від 21.12.2020 (Специфікація) сторони визначили найменування товару, що постачається, його кількість, характеристики, ціну та строк поставки - 120 календарних днів з дати укладення договору).

07.12.2020 Акціонерним товариством «Банк інвестицій та заощаджень» видано Банківську гарантію №23954/20-ГВ (забезпечення виконання договору), якою банк (гарант) надав бенефіціару (Акціонерному товариству «Укртрансгаз») безвідкличну та безумовну гарантію та прийняв на себе безвідкличне і безумовне зобов`язання сплатити бенефіціару будь-яку суму в розмірі 316740,00 грн протягом 5-ти банківських днів після одержання письмової вимоги бенефіціара.

Акціонерне товариство «Укртрансгаз» звернулось до Акціонерного товариства «Банк інвестицій та заощаджень» з письмовою вимогою 1001ВИХ-21-3769 від 18.05.2021 за Банківською гарантією №23954/20-ГВ від 07.12.2020, в якій повідомило про порушення принципалом (позивачем) строку поставки за вказаним договором поставки.

Після сплати банком за Банківською гарантією №23954/20-ГВ від 07.12.2020 суми у розмірі 316740,00 грн на користь Акціонерного товариства «Укртрансгаз», банк звернувся до позивача з повідомленням-вимогою вих. №03-9/03/3974 від 25.05.2021, в якому просив відшкодувати сплачені банком (гарантом) грошові кошти у розмірі 316740,00 грн.

25.05.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю «Коммаш Груп» сплатило на користь банку грошові кошти у розмірі 316740,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням №602 від 25.05.2021 (призначення платежу - відшкодування коштів за сплаченою Банківською гарантією №23954/20-ГВ від 07.12.2020 згідно з вимогою 1001ВИХ-21-3769 від 18.05.2021).

Крім того, оскільки позивачем було прострочено виконання зобов`язань з поставки товару за Договором № про закупівлю товарів (матеріально-технічних ресурсів) від 21.12.2020, відповідачем на підставі п. 7.2 договору було нараховано позивачу штрафні санкції у сумі 177374,00 грн.

За платіжним дорученням №637 від 15.06.2021 позивачем було сплачено на користь відповідача грошові кошти у сумі 164704,80 грн (призначення платежу - оплата пені за порушення умов Договору № про закупівлю товарів (матеріально-технічних ресурсів) від 21.12.2020) та за платіжним дорученням №638 від 15.06.2021 - грошові кошти у сумі 6334,80 грн (призначення платежу - оплата пені за порушення умов Договору № про закупівлю товарів (матеріально-технічних ресурсів) від 21.12.2020).

05.08.2021 позивач направив на адресу відповідача вимогу вих. №485/21 від 05.08.2021 про повернення суми забезпечення, в якій, посилаючись на п. 1 ч. 2 ст. 27 Закону України «Про публічні закупівлі», просив відповідач повернути сплачені кошти за банківською гарантією у сумі 316740,00 грн.

Оскільки відповідачем не було повернуто позивачу сплачені за Банківською гарантією №23954/20-ГВ від 07.12.2020 грошові кошти у сумі 316740,00 грн, звертаючись з даним позовом до суду, позивач просить суд стягнути з Акціонерного товариства «Укртрансгаз» забезпечення виконання договору у сумі 316740,00 грн та 3% річних у розмірі 1958,67 грн.

Заперечуючи проти задоволення позову, відповідач зазначив, що оскільки позивачем було прострочено виконання зобов`язання з поставки товару, то позивач правомірно звернувся до гаранта з вимогою здійснити виплату за банківською гарантією. Крім того, посилання позивача на норми Закону України «Про публічні закупівлі» є необгрунтованими, оскільки повернення суми забезпечення залежить від основного зобов`язання, виконання якого було прострочено позивачем.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Дослідивши зміст укладеного між позивачем та відповідачем договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором поставки.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Як встановлено судом, Додатком №1 до Договору № про закупівлю товарів (матеріально-технічних ресурсів) від 21.12.2020 (Специфікація) сторони визначили найменування товару, що постачається, його кількість, характеристики, ціну та строк поставки - 120 календарних днів з дати укладення договору).

Таким чином, позивач повинен був поставити товар у строк до 20.04.2021 включно.

Судом встановлено, що за актом приймання-передачі від 18.05.2021 позивач поставив відповідачу товар за Договором № про закупівлю товарів (матеріально-технічних ресурсів) від 21.12.2020 на суму 6334800,00 грн.

Таким чином, позивачем було прострочено виконання зобов`язання з поставки товару за Договором № про закупівлю товарів (матеріально-технічних ресурсів) від 21.12.2020.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зазначене також кореспондується з положеннями статей 525, 526 Цивільного кодексу України.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності.

Як встановлено судом, 07.12.2020 Акціонерним товариством «Банк інвестицій та заощаджень» видано Банківську гарантію №23954/20-ГВ (забезпечення виконання договору), якою банк (гарант) надав бенефіціару (Акціонерному товариству «Укртрансгаз») безвідкличну та безумовну гарантію та прийняв на себе безвідкличне і безумовне зобов`язання сплатити бенефіціару будь-яку суму в розмірі 316740,00 грн протягом 5-ти банківських днів після одержання письмової вимоги бенефіціара.

Відповідно ст. 560 Цивільного кодексу України за гарантією банк, інша фінансова установа, страхова організація (гарант) гарантує перед кредитором (бенефіціаром) виконання боржником (принципалом) свого обов`язку. Гарант відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Згідно ст. 561 Цивільного кодексу України, гарантія діє протягом строку, на який вона видана. Гарантія є чинною від дня її видачі, якщо в ній не встановлено інше. Гарантія не може бути відкликана гарантом, якщо в ній не встановлено інше.

Відповідно до ч. 1 ст. 563 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого гарантією, гарант зобов`язаний сплатити кредиторові грошову суму відповідно до умов гарантії.

Як встановлено судом, у зв`язку з порушенням позивачем строків поставки товару за Договором № про закупівлю товарів (матеріально-технічних ресурсів) від 21.12.2020, Акціонерне товариство «Укртрансгаз» звернулось до Акціонерного товариства «Банк інвестицій та заощаджень» з письмовою вимогою 1001ВИХ-21-3769 від 18.05.2021 за Банківською гарантією №23954/20-ГВ від 07.12.2020, в якій повідомило про порушення принципалом (позивачем) строку поставки за вказаним договором поставки.

Гарант має право на зворотну вимогу (регрес) до боржника в межах суми, сплаченої ним за гарантією кредиторові, якщо інше не встановлено договором між гарантом і боржником (ч. 1 ст. 569 Цивільного кодексу України).

Після сплати банком за Банківською гарантією №23954/20-ГВ від 07.12.2020 суми у розмірі 316740,00 грн на користь Акціонерного товариства «Укртрансгаз», банк звернувся до позивача з повідомленням-вимогою вих. №03-9/03/3974 від 25.05.2021, в якому просив відшкодувати сплачені банком (гарантом) грошові кошти у розмірі 316740,00 грн.

25.05.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю «Коммаш Груп» сплатило на користь банку грошові кошти у розмірі 316740,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням №602 від 25.05.2021 (призначення платежу - відшкодування коштів за сплаченою Банківською гарантією №23954/20-ГВ від 07.12.2020 згідно з вимогою 1001ВИХ-21-3769 від 18.05.2021).

Оскільки основною із функцій гарантій, зокрема і банківської гарантії, є забезпечувальна функція, яка полягає в тому, що вона (гарантія) забезпечує належне виконання зобов`язань принципала перед бенефіціаром, тоді як позивачем (принципалом) було прострочено виконання зобов`язання з поставки товару за Договором № про закупівлю товарів (матеріально-технічних ресурсів) від 21.12.2020 (основного зобов`язання), обґрунтованими та правомірними були вимоги бенефіціара (відповідача) про стягнення грошових коштів за Банківською гарантією №23954/20-ГВ від 07.12.2020.

Доводи позивача стосовно того, що ним все ж було поставлено товар, хоч і з простроченням, не є підставою для повернення відповідачем платежу за гарантією на підставі п. 1 ч. 2 ст. 27 Закону України «Про публічні закупівлі».

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 27 Закону України «Про публічні закупівлі» замовник повертає забезпечення виконання договору про закупівлю після виконання переможцем процедури закупівлі/спрощеної закупівлі договору про закупівлю.

Отже, повернення суми забезпечення виконання договору залежить від виконання договору поставки.

Оскільки позивач не виконав належним чином зобов`язання за договором поставки, так як мав місце факт прострочення/невиконання поставки товару, правові підстави для повернення забезпечення виконання договору відсутні, відтак відсутні підстави для задоволення позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Коммаш Груп».

Відповідно до приписів ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача (у зв`язку з відмовою у позові).

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 231, 236-242 Господарського процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

1. Відмовити у позові.

2. Судові витрати покласти на позивача.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України. Згідно з ч. 1 ст. 256 та ст. 257 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складено та підписано 19.10.21.

Суддя О.М. Спичак