РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

18.10.2021Справа № 910/12927/21

Господарський суд міста Києва в складі судді Коткова О.В., розглянувши у спрощеному позовному провадженні справу № 910/12927/21

за позовом Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду "Житло-Сервіс"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сіті Енерджі"

про стягнення грошових коштів

Без виклику учасників судового процесу.

СУТЬ СПОРУ:

09 серпня 2021 року до Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю "Житло-Сервіс" (позивач) надійшла позовна заява б/н від 04.08.2021 року до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сіті Енерджі" (відповідач) про стягнення заборгованості за договором підряду № 797-18 від 22.08.2018 року в сумі 62 500,00 грн. (шістдесят дві тисячі п`ятсот гривень).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання за договором підряду № 797-18 від 22.08.2018 року, зокрема, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.08.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи № 910/12927/21 здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; встановлено відповідачу строк у п`ятнадцять днів з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позов із урахуванням вимог, передбачених статтею 165 Господарського процесуального кодексу України, з викладенням мотивів повного або часткового відхилення вимог позивача з посиланням на діюче законодавство; докази направлення відзиву позивачу.

Як вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 371 ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.08.2021 року у справі № 910/12927/21 вручено уповноваженому представнику відповідача - 25.08.2021 року.

Тобто, строк для надання відзиву на позовну заяву до 09.09.2021 року (включно).

На адресу суду від відповідача відзиву на позов, клопотань, заяв тощо не надходило.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За таких обставин, приймаючи до уваги, що відповідач так і не скористався наданими йому процесуальними правами, а за висновками суду у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами (ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України).

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

22.08.2018 року між Комунальним підприємством з експлуатації і ремонту житлового фонду "Житло-Сервіс" (надалі - позивач, замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Сіті Енерджі" (надалі - відповідач, підрядник) укладено договір підряду № 797-18 (надалі - договір), відповідно до п. 1.1. якого, замовник доручає та зобов`язується оплатити, а підрядник приймає на себе зобов`язання з надання послуг: Капітальний ремонт проїздів та прибудинкових територій за адресою: вулиця Васильченка, 3. Послуги надаються відповідно до дефектного акту (додаток № 3) та зведеного кошторису (додаток № 2) до договору (п. 1.3. договору).

За умовами п. 2.1. договору підрядник виконує роботи в строки, погоджені сторонами та мають бути завершені до 31.12.2018 року включно.

Згідно з п. 2.4 договору підрядник протягом 5 (п`яти) робочих днів від дати завершення робіт готує та передає на підпис замовнику два примірника актів приймання-передавання виконаних робіт. Замовник протягом 3 (трьох) робочих днів зобов`язується підписати акти та повернути їх підряднику, або в той же строк надати мотивовану відмову від підписання актів. Якщо протягом 3 (трьох) календарних днів з моменту передачі актів приймання-передавання виконаних робіт на підпис замовнику останній не підпише акти і не надасть мотивовану письмову відмову від прийняття робіт, роботи зазначені в наданих актах, вважаються виконаними у повному обсязі, якісно і своєчасно, та підлягають оплаті і включаються у відповідну звітність. В разі отримання письмової мотивованої відмови, підрядник зобов`язаний усунути недоліки робіт своїми силами та за свій рахунок протягом одного тижня з моменту отримання мотивованої відмови замовника від підписання актів, якщо сторонами не погодженні інші строки.

Вартість надання послуг за цим договором становить 125 000,00 грн. (п. 3.1. договору).

Згідно з п. 3.5. договору замовник має право здійснити попередню оплату в розмірі 50% вартості обсягу робіт. Підрядник зобов`язується використати одержаний аванс на витрати необхідні для виконання робіт протягом трьох місяців після одержання авансу. По закінченню тримісячного терміну невикористані суми авансу повертаються замовнику. Підрядник протягом трьох місяців з дня надходження коштів як попередньої оплати підтверджує їх використання згідно з Актом приймання виконаних будівельних робіт (типова форма № КБ-2в), Довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (типова форма № КБ-3) про використання коштів за призначенням, але не пізніше.

Договір вступає в дію з моменту його підписання сторонами та діє до 31 грудня 2018 року, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором (п. 6.1. договору).

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору підряду № 797-18 від 22.08.2018 року позивач перерахував відповідачу попередню оплату в розмірі 62 500,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 351 від 22.08.2018 року, що становить 50% від погодженої сторонами вартості обсягу робіт.

Про належне виконання позивачем своїх зобов`язань за договором свідчить також відсутність з боку відповідача претензій та повідомлень про порушення замовником своїх зобов`язань за цим правочином.

Однак, відповідач в порушення зазначених умов договору підряду № 797-18 від 22.08.2018 року погоджені сторонами роботи у встановлений цим правочином строк не виконав, результатів робіт позивачу за відповідними актами приймання виконаних будівельних робіт не передав.

За викладених вище обставин, позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому, посилаючись на положення частини 2 статті 849 та статті 1212 Цивільного кодексу України, просив суд стягнути з підрядника вищенаведену суму грошових коштів.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За змістом статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

В силу положень статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 статті 627 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з положеннями статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

З огляду на встановлену статтею 204 Цивільного кодексу України презумпцію правомірності правочину, суд приймає договір підряду № 797-18 від 22.08.2018 року як належну підставу для виникнення у сторін взаємних цивільних прав та обов`язків.

За умовами частини 1 статті 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно з частиною 1 статті 854 Цивільного кодексу України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

За умовами частини 1 статті 846 Цивільного кодексу України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Частиною 2 статті 849 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

За умовами частини 4 цієї статті Кодексу замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору.

Як слідує з матеріалів справи, в порушення умов договору відповідач погоджені сторонами роботи у встановлений договором строк не виконав, результатів робіт позивачу не передав, одержаний від позивача аванс за призначенням не використав (на витрати, необхідні для виконання робіт), а також по закінченню тримісячного терміну після одержання авансу не повернув замовнику невикористані ним за призначенням кошти у розмірі 62 500,00 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 631 Цивільного кодексу України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Як вже зазначалося судом вище, відповідно до п. 6.1. договору цей договір вступає в дію з моменту його підписання сторонами та діє до 31.12.2018 року, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором.

Зобов`язання припиняється на підставах, встановлених договором або законом (ст. 598 Цивільного кодексу України, ст. 202 Господарського кодексу України). Закон не передбачає такої підстави для припинення зобов`язання, що лишилось невиконаним, як закінчення строку дії договору. Отже, саме по собі закінчення строку дії двостороннього правочину, виконання якого здійснено тільки однією стороною, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін цього правочину.

Відповідно до ч. 2 ст. 849 Цивільного кодексу України якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

Оскільки відповідач належними доказами не довів факту виконання договірних зобов`язань, у позивача є правові підстави для відмови від договору.

Відповідно до статті 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Отже, за змістом наведених норм розірвання господарського договору може бути вчинено як за згодою сторін, так і у разі односторонньої відмови від нього. За загальним правилом розірвання договору в односторонньому порядку не допускається, однак окремі договірні відносини допускають можливість одностороннього розірвання договору. Повноваження сторін на одностороннє розірвання договору можуть бути передбачені законом або безпосередньо у договорі та можуть бути узалежнені від вчинення/невчинення сторонами договору певних дій, так і без будь-яких додаткових умов (безумовне право сторони на відмову від договору).

Одностороння відмова від договору не потребує узгодження та як самостійний юридичний факт зумовлює його розірвання.

Доказів того, що позивачем було надіслано відповідачу повідомлення про відмову від договору матеріали справи не містять.

Разом з цим, відмова позивача від договору з посиланням на ч. 2 ст. 849 Цивільного кодексу України міститься в самі позовній заяві, де позивач зазначив, що оскільки в термін до 31.12.2018 року відповідач не виконав умови п. 1.1. договору, то позивач відмовляється від договору підряду № 797-18 від 22.08.2018 року у зв`язку із порушенням строку виконання робіт.

Позивач просить стягнути грошові кошти з посиланням на ст. 1212 Цивільного кодексу України як такі, що набуті на підставі, яка відпала, тобто у разі коли договір є припиненим.

Відповідно до частини 2 статті 570 Цивільного кодексу України, якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона є авансом. Однак, з припиненням дії договору підряду така грошова сума втрачає ознаки авансу та стає майном (грошовими коштами), набутими підрядником без достатньої правової підстави.

Відповідно до ст. 1212 Цивільного кодексу України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Відтак, зазначена норма застосовується за наявності сукупності таких умов: набуття (збереження) майна (майном також є грошові кошти) однією особою за рахунок іншої; відсутність для цього підстав; або коли така підстава згодом відпала. Випадок, коли зобов`язання було припинено на вимогу однієї із сторін відповідно до закону чи умов договору належить до таких підстав.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про існування у відповідача зобов`язання повернути позивачу 62 500,00 грн. сплачених за роботи, які фактично виконано не було.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, зважаючи на встановлені обставини справи та вимоги правових норм викладених вище, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору в сумі 2270,00 грн. відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 73, 86, 129, 219, 233, 236, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Сіті Енерджі" (ідентифікаційний код 39844689, адреса: 04114, м. Київ, вул. Дубровицька, 28) на користь Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду "Житло-Сервіс" (ідентифікаційний код 31025659, адреса: 02081, м. Київ, вул. Дніпровська набережна, 25-Б) грошові кошти: попередньої оплати - 62 500,00 грн. (шістдесят дві тисячі п`ятсот гривень) та судовий збір - 2270,00 грн. (дві тисячі двісті сімдесят гривень).

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено та підписано 18.10.2021р.

Суддя О.В. Котков