СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" жовтня 2021 р. м. Харків Справа № 922/1876/18

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Шутенко І.А., суддя Россолов В.В. , суддя Слободін М.М.

за участю секретаря судового засідання Овчаренко О.С.,

за участю представників сторін:

від позивача Єфременко О.О., довіреність № 14-13 від 15.01.2021;

від відповідача Кіпоть І.Г., довіреність № Др-60-1220 від 30.12.2020;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (вх. №2375 Х/1)

на ухвалу Господарського суду Харківської області від 23.06.2021, постановлену у складі судді Хотенця П.В. (повний текст підписано 29.06.2021)

у справі №922/1876/18

за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "ХАРКІВГАЗ ЗБУТ", м. Харків

про стягнення 127621038,19 грн

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (далі - ПАТ "НАК "Нафтогаз України") звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "ХАРКІВГАЗ ЗБУТ" (далі - ТОВ "ХАРКІВГАЗ ЗБУТ"), про стягнення з відповідача 54424486,48 грн пені, 15375290,59 грн 3% річних та 57821261,12 грн інфляційних втрат за договором купівлі-продажу природного газу № 17-250-Н від 14 квітня 2017 року.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору купівлі-продажу природного газу № 17-250-Н від 14 квітня 2017 року в частині своєчасної оплати за поставлений позивачем природний газ.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 10.07.2018 було прийнято позовну заяву до розгляду; відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 23.06.2021 у справі №922/1876/18 клопотання відповідача про призначення по справі судово-економічної експертизи задоволено.

Призначено у справі № 922/1876/18 судово-економічну експертизу, проведення якої доручено Національному науковому центру "Інститут судових експертиз імені Засл. проф. М.С. Бокаріуса" Міністерства юстиції України (61177, м. Харків, вул. Золочівська, 8-а).

На вирішення експертів по судово-економічній експертизі поставлено наступні питання:

-Чи підтверджується матеріалами справи неналежне виконання грошового зобов`язання з боку ТОВ "ХАРКІВГАЗ ЗБУТ" за природний газ, отриманий ним відповідно до договору №17-250-Н від 14 квітня 2017 року, враховуючи необхідність його обліку за показниками комерційних вузлів обліку та нормами споживання, затвердженими чинними нормативними документами, відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем?

-Який фактично обсяг та вартість природного газу, що отриманий ТОВ "ХАРКІВГАЗ ЗБУТ" від АТ "НАК "Нафтогаз України" відповідно до договору № 17-250-Н від 14 квітня 2017 року за показами комерційних вузлів обліку та нормами споживання, затвердженими чинними нормативними документами, відповідно до Кодексу газорозподільних систем та який фактичний стан розрахунків між сторонами за період з 01 квітня 2017 року по 30 вересня 2017 року?

-Чи вірно визначена АТ "НАК "Нафтогаз України" сума заборгованості в частині нарахування пені, 3% річних та інфляційних втрат відповідно до умов пункту 6.1. договору та вимог чинного законодавства України?

Направлено матеріали справи №922/1876/18 до Національного наукового центру "Інститут судових експертиз імені Засл. проф. М.С. Бокаріуса" Міністерства юстиції України (61177, м. Харків, вул. Золочівська, 8-а).

Провадження у справі 922/1876/18 зупинено.

Не погодившись з ухвалою місцевого господарського суду, АТ "НАК "Нафтогаз України" звернулося до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали від 23.06.2021, скасувати ухвалу Господарського суду Харківської області від 23.06.2021 у справі №922/1876/18 про призначення у справі судової експертизи та зупинення провадження у справі та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні клопотання ТОВ "ХАРКІВГАЗ ЗБУТ" про призначення експертизи. Справу направити до Господарського суду Харківської області для продовження її розгляду. Стягнути з відповідача судові витрати зі сплати судового збору за розгляд апеляційної скарги.

На думку апелянта, предметом доказування у даній справі є факт здійснення господарської операції з поставки природного газу, на яку суму, а також факт здійснення оплати за таку поставку у розмірі заборгованості, що лишається несплаченою.

Вказані обставини, за твердженням апелянта, можуть бути встановлені і без призначення судово-економічної експертизи, оскільки матеріали справи містять всі належні та допустимі докази для об`єктивного розгляду справи без застосування спеціальних знань.

Апелянт зазначає, що в період дії спірного Договору, сторонами підписано низку актів приймання-передачі природного газу, які відповідачем не оскаржуються. Тобто, останній фактично визнав факт отримання природного газу у відповідних об`ємах на відповідні суми, що визначені в цих актах.

Скаржник вважає, що в оскаржуваному рішенні судом не зазначено сукупність підстав для призначення експертизи, без яких встановити відповідні обставини неможливо.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.08.2021 для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Шутенко І.А, суддя Ільїн О.В., суддя Хачатрян В.С.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 06.08.2021 апеляційну скаргу АТ "НАК "Нафтогаз України" на ухвалу Господарського суду Харківської області від 23.06.2021 у справі №922/1876/18 залишено без руху. Встановлено апелянту строк впродовж 10 днів з моменту отримання цієї ухвали на усунення встановлених при поданні апеляційної скарги недоліків, а саме: надати до Східного апеляційного господарського суду докази сплати судового збору у розмірі 2270,00 грн.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 30.08.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою АТ "НАК "Нафтогаз України" (вх. №2375 Х/1) на ухвалу Господарського суду Харківської області від 23.06.2021 у справі №922/1876/18, встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з моменту отримання ухвали про відкриття провадження у справі та призначення справи до розгляду для подання відзиву на апеляційну скаргу з доказами надсилання його копії апелянту, але не пізніше ніж до 21.09.2021, встановлено сторонам строк до 21.09.2021 для подання заяв, клопотань тощо, призначено справу до розгляду на 28.09.2021 о 12:00 годині.

13.09.2021 до Східного апеляційного господарського суду від ТОВ "ХАРКІВГАЗ ЗБУТ" надійшов відзив, в якому відповідач просить залишити ухвалу Господарського суду Харківської області від 23.06.2021 про призначення судово-економічної експертизи у справі №922/1876/18 без змін, апеляційну скаргу позивача АТ "НАК "Нафтогаз України" на ухвалу Господарського суду Харківської області від 23.06.2021 по справі № 922/1876/18 без задоволення.

Відповідач не погоджується з доводами викладеними в апеляційній скарзі стосовно того, що він фактично визнав факт отримання природного газу у відповідних об`ємах на відповідні суми, які визначені в цих актах.

Відповідач зазначає, що природний газ, який продавався АТ "НАК "Нафтогаз України" постачальникам природного газу для потреб побутових споживачів, домоволодіння яких не оснащені лічильниками мав визначатися виключно за нормами споживання, встановленими законодавством. У зв`язку з неодноразовим уточненням (а саме зменшенням) урядом норм споживання природного газу побутовими споживачами у разі відсутності лічильників газу, відповідач зобов`язаний був здійснити коригування (перерахунки) вартості реалізованого газу такій категорії споживачів, та, як наслідок, провести аналогічне коригування обсягу та вартості придбаного газу у АТ "НАК "Нафтогаз України". Проте останній відмовився від підписання коригуючого акут приймання-передачі природного газу.

На підставі розпорядження керівника апарату суду від 27.09.2021 у зв`язку з відпусткою на дату розгляду справи судді Хачатрян В.С., яка входить до складу колегії суддів, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.09.2021 для розгляду справи визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Шутенко І.А., суддя Слободін М.М., суддя Ільїн О.В.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 28.09.2021 оголошено перерву у судовому засіданні у справі № 922/1876/18. Повідомлено, що судове засідання відбудеться 12.10.2021 о 12:45 год.

На підставі розпорядження керівника апарату суду від 11.10.2021 у зв`язку з відпусткою на дату розгляду справи судді Ільїна О.В., який входить до складу колегії суддів, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.10.2021 для розгляду справи визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Шутенко І.А., суддя Слободін М.М., суддя Россолов В.В.

12.10.2021 у судовому засіданні апеляційної інстанції був присутній представник апелянта, який наполягав на доводах апеляційної скарги, просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду.

Присутній у судовому засіданні 12.10.2021 представник відповідача заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Згідно з ч. 1 ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Частиною 2 наведеної статті передбачено, що суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази у справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

14.04.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ХАРКІВГАЗ ЗБУТ", як покупцем, та ПАТ "НАК "Нафтогаз України", як продавцем, укладено договір купівлі-продажу природного газу від №17-250-Н з протоколом розбіжностей до нього, який прийнятий сторонами в редакції продавця, за умовами якого продавець зобов`язується передати покупцеві у 2017 році природний газ, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити його на умовах цього договору. Природний газ, що передається за цим договором, використовується покупцем виключно для постачання побутовим споживачам (п.п.1.1, 1.2 Договору).

Як зазначає позивач, на виконання умов договору, останнім було передано у власність відповідача природний газ на загальну суму 850 838 010,65 грн, на підтвердження чого надає акти приймання-передачі природного газу.

Позивач стверджує, що оплату за переданий газ відповідач здійснював несвоєчасно та не виконав зобов`язання у визначений в договорі строк, чим порушив умови договору, зокрема п. 6.1.

У зв`язку з невиконанням умов договору щодо своєчасної оплати придбаного природного газу, позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення 54424486,48 грн пені, 15375290,59 грн 3% річних та 57821261,12 грн інфляційних втрат за договором купівлі-продажу природного газу № 17-250-Н від 14 квітня 2017 року.

Під час розгляду справи судом першої інстанції відповідач звернувся до суду з клопотання про призначення по справі судово-економічної експертизи.

У своєму клопотанні відповідач просить проведення судово-економічної експертизи доручити судовим експертам Національного наукового центру "Інститут судових експертиз імені Засл. проф. М.С. Бокаріуса" Міністерства юстиції України, та на вирішення експертів поставити наступні питання:

-Чи підтверджується матеріалами справи неналежне виконання грошового зобов`язання з боку ТОВ "ХАРКІВГАЗ ЗБУТ" за природний газ, отриманий ним відповідно до договору № 17-250-Н від 14 квітня 2017 року, враховуючи необхідність його обліку за показниками комерційних вузлів обліку та нормами споживання, затвердженими чинними нормативними документами, відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем?

-Який фактично обсяг та вартість природного газу, що отриманий ТОВ "ХАРКІВГАЗ ЗБУТ" від АТ "НАК "Нафтогаз України" відповідно до договору № 17-250-Н від 14 квітня 2017 року за показами комерційних вузлів обліку та нормами споживання, затвердженими чинними нормативними документами, відповідно до Кодексу газорозподільних систем та який фактичний стан розрахунків між сторонами за період з 01 квітня 2017 року по 30 вересня 2017 року?

-Чи вірно визначена АТ "НАК "Нафтогаз України" сума заборгованості в частині нарахування пені, 3% річних та інфляційних втрат відповідно до умов пункту 6.1. договору та вимог чинного законодавства України?

Своє клопотання про призначення у справі судово-економічної експертизи відповідач обґрунтовує тим, що в матеріалах справи містяться лише акти приймання-передачі природного газу складені між позивачем та відповідачем та інформація стосовно розрахунків за договором, з яких не можливо відокремити об`єми природного газу, які визначені за нормами споживання та за лічильниками природного газу - наявні у справі (оформлені між сторонами) документи не дають можливість встановити фактичний актуальний стан розрахунків по спірному договору, тривалість та суми імовірного порушення грошових зобов`язань (як встановити і сам факт наявності порушення) і відповідно обґрунтовано оцінити наданий позивачем розрахунок позовних вимог.

Також відповідач вказує, що для встановлення обставин, які відносяться до предмету доказування у даній справі, необхідним є здійснення аналізу специфіки роботи ринку природного газу, а також дослідження великого обсягу документів, які будуть подані ТОВ "ХАРКІВГАЗ ЗБУТ", з метою повного, всебічного розгляду обставин справи, для роз`яснення питань, що виникли при вирішенні спору та потребують спеціальних знань для економічного дослідження величин обсягу спожитого природного газу та для його розрахунку. В даному випадку, як зазначає відповідач, предметом спору є стягнення заборгованості за неналежне виконання грошового зобов`язання і для всебічного, повного та об`єктивного розгляду справи слід дослідити всі його умови, весь період його дій, порядок та причини утворення заборгованості, встановити порядок визначення об`ємів природного газу за весь період його дії.

Протягом 2017-2018 р.р. Відповідач закуповував у Позивача природний газ для потреб населення, в тому числі для споживачів без газових лічильників. Відповідно до пункту 3 глави 4 розділу ІХ Кодексу газорозподільних систем, затверджених постановою НКРЕКП № 2494 від 30.09.2015, якщо побутовий споживач за договором розподілу природного газу не забезпечений лічильником газу, фактичний об`єм спожитого (розподіленого) природного газу по об`єму побутового споживача за відповідний календарний місяць визначається за нормами споживання. Відповідні норми споживання затверджуються Кабінетом Міністрів України. На думку відповідача, оскільки обсяги газу, реалізованого побутовим споживачам, включали об`єми газу як за показниками лічильників, так і за нормами споживання, то відповідно й обсяги газу, закупленого у позивача за договором, також включали об`єми, визначені за показниками лічильників та за нормами споживання. За умовами укладеного між сторонами спірного договору продавець зобов`язався передати у власність покупця, а останній - прийняти й оплатити газ на умовах договору (п. 1.1 договору). Газ, що продається за договором, використовується покупцем виключно для подальшої реалізації побутовим споживачам (п. 1.2 договору). Закуплений газ у подальшому постачався побутовим споживачам (з лічильниками та без лічильників газу). Побутові споживачі, не забезпечені лічильниками газу, здійснювали розрахунки за нормами споживання природного газу, які затверджувалися постановами Кабінету Міністрів України.

Відповідач зазначає, що з огляду на те, що постанови Кабінету Міністрів України №237 від 29.04.2015 та № 203 від 23.03.2016, які визначали норми споживання газу населенням у разі відсутності газових лічильників, визнані нечинними, то саме за нормами споживання, встановленими постановою Кабінету Міністрів України № 619 від 08.06.1996, повинні здійснюватися розрахунки між позивачем та відповідачем за спірним договором.

У зв`язку з неодноразовими уточненнями (як правило зменшенням) Кабінетом Міністрів України норм споживання природного газу побутовими споживачами у разі відсутності лічильників газу, ТОВ "ХАРКІВГАЗ ЗБУТ", з метою здійснити коригування (перерахунку) вартості реалізованого природного газу такій категорії споживачів, та як наслідок необхідності корегування обсягу спожитого газу з постачальником, відповідач надіслав до АТ "НАК "Нафтогаз України" корегуючий акт приймання-передачі природного газу до договору №17-250-Н від 14.04.2017, відповідно до якого сума переплати відповідача перед позивачем за спірним договором становить 155 252 015, 24 грн.

Враховуючи наведене, відповідачем було подано до суду першої інстанції клопотання про призначення судово-економічної експертизи для визначення дійсних об`ємів природного газу, та їх відповідність зазначеним в актах приймання-передачі природного газу. Вважає, що відповідь на питання потребує спеціальних знань та надасть змогу суду отримати підтвердження розміру заборгованості ТОВ "ХАРКІВГАЗ ЗБУТ" перед АТ "НАК "Нафтогаз України".

Як зазначалося, оскаржуваною ухвалою клопотання відповідача про призначення у справі судово-економічної експертизи задоволено. Призначено у справі відповідну судову експертизу. Провадження у справі зупинено до закінчення проведення експертизи.

Призначаючи у справі експертизу суд зазначив, що в позасудовому порядку необхідно з`ясувати дійсні правовідносини між сторонами та з метою повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин даної справи, враховуючи предмет і підстави позову, складність даної справи та її обставин в сукупності, суд дійшов висновку про доцільність задоволення клопотання відповідача у даній справі та призначення судово-економічної експертизи, проведення якої доручити Національному науковому центру "Інститут судових експертиз імені Засл. проф. М.С. Бокаріуса" Міністерства юстиції України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, перевіривши повноту встановлених місцевим господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 73, 74 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст. 76 ГПК України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно зі ст. 98 ГПК України, висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.

Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.

Відповідно до ст. 99 ГПК України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. З урахуванням обставин справи суд має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза). Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

Про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи (ст. 100 ГПК України).

Ст. 1 Закону України "Про судову експертизу" визначено, що судовою експертизою є дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Дульський проти України" від 01.06.2006, яке відповідно до положень статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" застосовується судом як джерело права, зазначено, що експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури. Більше того, суд вирішує питання щодо отримання додаткових доказів та встановлює строки для їх отримання.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи. Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.

Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Предмет доказування - коло фактів матеріально-правового і процесуального характеру, які підлягають встановленню для вирішення справи по суті.

З матеріалів справи вбачається, що предметом позову є стягнення з ТОВ "ХАРКІВГАЗ ЗБУТ" заборгованості, яка складається з 54424486,48 грн пені, 15375290,59 грн 3% річних та 57821261,12 грн інфляційних втрат, нарахованих за порушення строків оплати за поставлений природний газ за договором купівлі-продажу природного газу № 17-250-Н від 14.04.2017.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи між сторонами існує неузгодженість щодо обсягів поставленого АТ "НАК "Нафтогаз України" та придбаного відповідачем природного газу, оплата за який відбувалась за твердженням позивача з порушенням строків, внаслідок чого і здійснювалося позивачем нарахування 3 % річних, інфляційних втрат та штрафних санкцій.

За доводами відповідача, за Договором № 17-250-Н від 14.04.2017 ТОВ "ХАРКІВГАЗ ЗБУТ" здійснював закупівлю природного газу у АТ "НАК "Нафтогаз України" для задоволення потреб побутових споживачів Харківської області на виконання спеціальних обов`язків відповідно до Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу (далі по тексту - Положення), затвердженого постановою КМУ від 22.03.2017 №187.

Відповідач зазначає, що оскільки обсяги природного газу, реалізованого побутовим споживачам, складалися з об`ємів газу спожитого абонентами, домоволодіння яких оснащені лічильниками та об`ємів спожитого газу абонентами, в домоволодіннях яких відсутні лічильники, то відповідно й обсяги газу, закупленого відповідачем у АТ "НАК "Нафтогаз України" за Договором, також включали об`єми, визначені за показниками лічильників, встановлених у населення та обсяги, які були визначені, виходячи з затверджених чинними у спірний період нормативними документами норм споживання.

Відповідно до п. 5 ч. 4 розділу IX Кодексу ГРМ Оператор ГРМ в установленому законодавством порядку передає інформацію про об`єм та обсяг розподіленого споживачу (спожитого ним) природного газу за відповідний період Оператору ГТС з метою її використання суб`єктами ринку природного газу. Визначені за умовами цього Кодексу та договору порядок розподілу природного газу, об`єми та обсяги розподілу й споживання природного газу є обов`язковими для їх використання у взаємовідносинах між побутовим споживачем та його постачальником.

Норми споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників встановлювалися Постановою Кабінету Міністрів України від 08.06.1996 №619 та в подальшому неодноразово змінювались.

Постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2015 № 237 "Про внесення змін до норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників" (далі - постанова № 237) до вищевказаних норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників, затверджених Постановою №619, були внесені зміни, згідно з якими зменшено наведені норми споживання природного газу населенням.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.09.2015 по справі №826/16447/15, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 04.11.2015 та постановою Вищого адміністративного суду України від 28.01.2016, було задоволено адміністративний позов фізичних осіб до КМУ і визнано незаконною та нечинною постанову № 237.

В подальшому, Кабінетом Міністрів України 23.03.2016 було прийнято постанову №203 "Про норми споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників" (далі - Постанова № 203), пунктом 1 якої було затверджено нові норми споживання.

Зазначена Постанова №203 постановою Окружного адміністративного суду міста Києва у справі № 826/2507/18 від 30.05.2018, залишеною без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 09.08.2018, визнано протиправною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України від 23.03.2016 № 203 "Про норми споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників".

Оскільки постанови Кабінету Міністрів України № 237 від 29.04.2015 та № 203 від 23.03.2016 визнані нечинними, то відповідач вважає, що саме за нормами споживання, встановленими постановою Кабінету Міністрів України № 619 від 08.06.1996, повинні здійснюватися розрахунки між позивачем та відповідачем за спірним договором.

В подальшому, постановою КМУ від 27.02.2019 № 143 були затверджені нові (суттєво зменшені) норми споживання природного газу для побутових споживачів, домоволодіння яких не оснащені приладами обліку.

Враховуючи вищевикладене, у зв`язку з неодноразовими уточненнями (як правило - зменшенням) Урядом норм споживання природного газу побутовими споживачами у разі відсутності лічильників газу, ТОВ "ХАРКІВГАЗ ЗБУТ" зобов`язаний був здійснити коригування (перерахунки) вартості реалізованого природного газу такій категорії споживачів та, як наслідок, провести аналогічні корегування обсягу та вартості придбаного природного газу у АТ "ПАК "Нафтогаз України".

Відповідач наголошує, що ТОВ "ХАРКІВГАЗ ЗБУТ" - виконуючи "спеціальні обов`язки" фактично був посередником між оптовим постачальником - АТ "НАК "Нафтогаз України" та кінцевими споживачами природного газу населенням м. Харкова та Харківської області, а також зазначає, що відповідно до розподілу обов`язків на ринку природного газу Товариство здійснює функції виключно постачальника природного газу, і відповідно не має жодного відношення до газових мереж, споруд на них та технологічного обладнання - проведення "одностороннього" коригування обсягів спожитого природного газу побутовими споживачами у разі відсутності лічильників газу (в сторону зменшення) без проведення коригувань на аналогічний обсяг з АТ "НАК "Нафтогаз України" призводить до того, що на балансі ТОВ "ХАРКІВГАЗ ЗБУТ" повинні обліковуватись суттєві обсяги "залишків нереалізованого природного газу", які згідно з п. 10 Положення підлягають поверненню АТ "НАК "Нафтогаз України" в зв`язку зі зміненим обсягом реалізованого газу порівняно з прогнозними показниками.

ТОВ "ХАРКІВГАЗ ЗБУТ" надсилав на адресу АТ "НАК "Нафтогаз України" коригуючий акт приймання-передачі природного газу до договору №17-250-Н від 14.04.2017, відповідно до якого сума переплати ТОВ "ХАРКІВГАЗ ЗБУТ" перед АТ "НАК "Нафтогаз України" по спірному Договору становить 155 252 015,24 грн.

Відповідач зазначає, що в наданих АТ "НАК "Нафтогаз України" актах приймання- передачі природного газу ТОВ "ХАРКІВГАЗ ЗБУТ" відображена сума обсягів природного газу спожитого побутовими споживачами по лічильникам і обсягам природного газу по нормам споживання, що не відповідає умовам п. 4.1 договору.

Відповідно до п. 4.1 договору кількість природного газу, яка передається покупцеві, визначається за показами комерційних вузлів обліку природного газу відповідно до вимог, установлених Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2494.

Згідно з абзацом 2 пункту 1 глави 1 розділу IX Кодексу газорозподільних систем порядок комерційного обліку природного газу (визначення його об`ємів і обсягів) по об`єктах споживачів, у тому числі побутових споживачів, здійснюється згідно з договором розподілу природного газу, укладеним між споживачем та Оператором ГРМ, та з урахуванням вимог цього Кодексу. Порядок комерційного обліку газу по об`єктах побутових споживачів (населення) визначений главою 4 розділу IX Кодексу газорозподільних систем.

За змістом пунктів 1, 3 глави 4 розділу IX цього Кодексу визначення фактичного об`єму споживання (розподілу) природного газу по об`єкту побутового споживача здійснюється на межі балансової належності між Оператором ГРМ і побутовим споживачем на підставі лічильника природного газу з урахуванням вимого цього Кодексу та договору.

Для визначення фактичного об`єму споживання (розподілу) природного газу сприймаються дані лічильника газу Оператора ГРМ.

У разі відсутності лічильника газу в Оператора ГРМ приймаються дані лічильника газу побутового споживача.

При цьому Оператор ГРМ має право протягом експлуатації лічильника газу та відповідно до вимог цього Кодексу здійснювати контрольне зняття показань ЗВТ (лічильника газу) для контролю та перевірки його показань.

Якщо побутовий споживач за договором розподілу природного газу не забезпечений лічильником газу, фактичний об`єм спожитого (розподіленого) природного газу по об`єкту побутового споживача за відповідний календарний місяць визначається за нормами споживання, встановленими чинними нормативними документами.

Визначені об`єми споживання природного газу за нормами споживання у розрізі календарних місяців мають бути зазначені Оператором ГРМ в персоніфікованих даних заяви-приєднання до договору розподілу природного газу.

При цьому місячні об`єми споживання мають бути зазначені за величиною об`єму природного газу (м куб.) та величиною обсягу енергії за трьома одиницями виміру (кВТ*год, ГКал, МДж), що визначаються згідно з вимогами цього Кодексу.

Чинним законодавством чітко розмежовані поняття комерційного вузла обліку та норм споживання і відповідно визначення об`ємів, за нормами споживання чи за показниками комерційних вузлів обліку.

Відповідно до п.п. 3.3.-3.4 Договору Покупець зобов`язується подати не пізніше 8 числа місяця, що настає за місяцем купівлі - продажу природного газу, продавцеві підписані та скріплені печаткою покупця два примірники акта приймання - передачі природного газу, де зазначені фактичні обсяги переданого природного газу згідно з цим договором у розрахунковому місяці, його ціна та фактична вартість.

Позивач надав суду акти приймання-передачі природного газу, складені між позивачем та відповідачем та інформацію стосовно розрахунків за договором, з яких судом неможливо відокремити об`єми природного газу, які визначені Операторами ГРМ за нормами споживання та за лічильниками природного газу.

У зв`язку із тим, що в матеріалах справи містяться лише акти приймання-передачі природного газу та інформація стосовно розрахунків за договором, з яких неможливо відокремити об`єми природного газу, які визначені за нормами споживання та за лічильниками природного газу - наявні у справі (оформлені між Сторонами) документи не дають можливість встановити фактичний обсяг придбаного відповідачем природного газу та стан розрахунків по спірному Договору, тривалість та суми порушення грошових зобов`язань, і відповідно обґрунтовано оцінити наданий позивачем розрахунок позовних вимог, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що зазначені дані можна буде встановити при проведення судової економічної експертизи.

Посилання скаржника в апеляційній скарзі на постанову Верховного Суду від 02.07.2020 у справі № 925/1641/17 відхиляються судом апеляційної інстанції, оскільки правові позиції Верховного Суду, викладені у названій постанові, не є релевантними до обставин цієї справи та відповідне судове рішення приймалося за іншої фактично-доказової бази.

Враховуючи викладене, оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, судова колегія погоджується з наявністю правових підстав для призначення судової експертизи у даній справі.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 229 ГПК України провадження по справі зупиняється у випадках, встановлених п. 2 ч. 1 ст. 228 цього Кодексу - на час проведення експертизи.

Зупинення провадження у справі це тимчасове і повне припинення всіх процесуальних дій у справі, зумовлене настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху судового процесу. Зупинення провадження у справі на час проведення судової експертизи є правом господарського суду відповідно п. 2 ч. 1 ст. 228 ГПК України.

Колегія суддів вважає, що з урахуванням вищевикладеного, суд першої інстанції правомірно та обґрунтовано зупинив провадження у справі на час проведення експертизи.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів сторін та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі Проніна проти України (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Таким чином, доводи скаржника про порушення судом першої інстанції норм процесуального права під час прийняття оскаржуваної ухвали не знайшли свого підтвердження, у зв`язку з чим підстав для зміни чи скасування законного та обґрунтованого судового акту колегія суддів не вбачає.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що судом першої інстанції обґрунтовано прийнято рішення про призначення експертизи у даній справі, оскільки для встановлення обставин, які мають значення для розгляду справи необхідні спеціальні знання.

А тому апеляційна скарга АТ "НАК "Нафтогаз України" задоволенню не підлягає, а ухвала Господарського суду Харківської області від 23.06.2021 у справі №922/1876/18 підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 276, 281 - 284 ГПК України, Східний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Харківської області від 23.06.2021 у справі №922/1876/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок та строки оскарження постанови апеляційного господарського суду передбачені статтями 287-289 ГПК України.

У судовому засіданні 12.10.2021 проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Повний текст постанови складено та підписано 18.10.2021.

Головуючий суддя І.А. Шутенко

Суддя В.В. Россолов

Суддя М.М. Слободін