ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

18.10.2021 м. Дніпро Справа № 908/503/17 (908/1924/20)(908/2006/20)

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Чередка А.Є. (доповідач)

суддів: Коваль Л.А., Верхогляд Т.А.,

розглянувши матеріали апеляційної скарги Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Батьківщина

на ухвалу Господарського суду Запорізької області (головуючий суддя Юлдашев О.О., судді: Черкаський В.І., Сушко Л.М.) від 16.09.2021р. у справі № 908/503/17(908/1924/20)(908/2006/20)

за позовом Державного підприємства Дослідне господарство Таврія Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України (72242, селище Таврія Веселівського району Запорізької області вул. Центральна, 6, код ЄДРПОУ-00853323)

до відповідача Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Батьківщина (17311, Чернігівська область, Срібнянський район, село Калюжниці, вул. Незалежності, 51, )

про визнання договорів №17/02/2020 від 17.02.2020 купівлі-продажу майнових прав на незавершене сільськогосподарське виробництво, укладений між позивачем та відповідачем, №18/02/2020 від 18.02.2020 купівлі-продажу майнових прав на незавершене сільськогосподарське виробництво, укладений між позивачем та відповідачем, №28/02/2020 від 28.02.2020 купівлі-продажу майнових прав на незавершене сільськогосподарське виробництво, укладений між позивачем та відповідачем, №27/03/2020 від 27.03.2020 купівлі-продажу майнових прав на незавершене сільськогосподарське виробництво, укладений між позивачем та відповідачем, №02/07/2020 від 01.07.2020 купівлі-продажу майнових прав на незавершене сільськогосподарське виробництво, укладений між позивачем та відповідачем, №02/07/2020 від 02.07.2020 купівлі-продажу майнових прав на незавершене сільськогосподарське виробництво, укладений між позивачем та відповідачем недійсними, визнати за позивачем майнові права та право власності на зерно, розташоване та зібране на земельних ділянках кадастровий номер :03:025:0001, площею 1984,4609 га та кадастровий номер :04:001:0001 площею 1757,9872 га, про визнання недійсними угод про зарахування зустрічних однорідних вимог від 20.03.2020 та 23.03.2020, укладених між відповідачем та позивачем, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 16.09.2021р. у справі № 908/503/17(908/1924/20)(908/2006/20):

- поновлено провадження у справі № 908/503/17 (908/1924/20)(908/2006/20) за позовом Державного підприємства Дослідне господарство Таврія Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Батьківщина (17311, Чернігівська область, Срібнянський район, село Калюжниці, вул. Незалежності, 51, ) про визнання договорів недійсними;

- передано матеріали справи № 908/503/17 (908/1924/20)(908/2006/20) на розгляд судді Господарського суду Запорізької області Сушко Л.М. в межі справи № 908/3323/20 про банкрутство Державного підприємства Дослідне господарство Таврія Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України.

Не погодившись із зазначеною ухвалою, до Центрального апеляційного господарського суду звернулося Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю Батьківщина із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Запорізької області від 16.09.2021р. у справі № 908/503/17 (908/1924/20)(908/2006/20).

Колегія суддів Центрального апеляційного господарського суду, ознайомившись з матеріалами справи та апеляційної скарги, дійшла до висновку про необхідність повернення даної апеляційної скарги з наступних підстав.

Стаття 129 Конституції України встановлює основні засади судочинства, до яких віднесено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Отже, конституційний принцип забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду гарантує право звернення до суду зі скаргою в апеляційному чи в касаційному порядку, яке має бути реалізоване, за винятком встановленої законом заборони на таке оскарження, а реалізація конституційного права на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення ставиться у залежність від положень процесуального закону.

При цьому, апеляційний суд також враховує, що згідно статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) та практику Європейського Суду з прав людини (далі - Суд) як джерело права.

Суд зазначає, що попри визначені основні засади судочинства, які полягають у забезпеченні права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення, право на доступ до суду, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, не є абсолютним і може підлягати обмеженню, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення; такі обмеження допускаються з огляду на те, що за своїм характером право доступу потребує регулювання з боку держави. Суд повинен переконатися, що застосовані обмеження не звужують чи не зменшують залишені особі можливості доступу до суду в такий спосіб або до такої міри, що це може спотворити саму суть цього права (рішення ЄСПЛ від 12.07.2001 у справі "Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам II проти Німеччини").

Тобто, ГПК України повинен містити імперативні норми про те, в яких випадках учасники судового процесу та інші особи мають право на апеляційне та касаційне оскарження ухвали суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 ГПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України, основними засадами (принципами) господарського судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи, забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках, розумність строків розгляду справи судом, неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Згідно ч. 1, 2 ст. 254 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції. Ухвали суду першої інстанції оскаржуються в апеляційному порядку окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 255 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 255 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Статтею 255 ГПК України визначено вичерпний перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 2,3 ст. 255 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції можуть подавати учасники справи відповідно до цього Кодексу та Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

При цьому, Кодекс України з процедур банкрутства містить певні обмеження щодо апеляційного та касаційного оскарження судових рішень у справах про банкрутство. Так, зокрема, положеннями частин 1,2 статті 9 цього Кодексу передбачено, що ухвали господарського суду, постановлені у справі про банкрутство за результатами розгляду господарським судом заяв, клопотань та скарг, а також постанова про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури можуть бути оскаржені в порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. В апеляційному порядку можуть бути оскаржені постанова про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури / процедури погашення боргів, усі ухвали місцевого господарського суду, прийняті у справі про банкрутство, крім випадків, передбачених Господарським процесуальним кодексом України та цим Кодексом.

Отже, оскарженню підлягають лише ті ухвали суду першої інстанції, можливість оскарження яких прямо визначена Господарським процесуальним кодексом України.

Оскаржуваною ухвалою суду першої інстанції було вирішено процедурне питання - поновлення провадження у справі та передача матеріалів даної справи в межі справи про банкрутство Державного підприємства Дослідне господарство Таврія Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України.

Господарським процесуальним кодексом України не передбачено можливості оскарження в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про поновлення провадження у справі та передачу справи з вимогами до боржника для розгляду в межах справи про банкрутство.

Апеляційний суд звертає увагу, що порядок оскарження судових рішень, відповідно до положень Кодексу України з процедур банкрутства, стосується судових рішень, які безпосередньо відносяться до процедур банкрутства. Судові рішення, якими вирішуються загально-процесуальні питання, у тому числі щодо поновлення провадження у справі та передачі справи для розгляду в межах справи про банкрутство, оскаржуються в порядку, встановленому положеннями Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини 5 ст. 260 ГПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції також, якщо: 1) апеляційна скарга подана особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписана, або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено; 2) до постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження особа, яка подала скаргу, подала заяву про її відкликання; 3) скаргу подано в інший спосіб, ніж до суду апеляційної інстанції; 4) скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

У зв`язку із викладеним апеляційний суд дійшов висновку, що оскаржувана ухвала не підлягає апеляційному оскарженню, законні підстави для її перегляду в апеляційному порядку відсутні, що є підставою для повернення Сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю Батьківщина даної апеляційної скарги на підставі п.п. 4 ч. 5 ст. 260 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 234, 235, п.п. 4 ч. 5 ст. 260 ГПК України, апеляційний господарський суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Батьківщина на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 16.09.2021р. у справі № 908/503/17(908/1924/20)(908/2006/20) повернути заявникові.

Додаток (на адресу скаржника): апеляційна скарга № 28-09/21-1 від 28.09.2021р. з додатком на 47 аркушах, у т.ч. платіжне доручення № 6810 від 29.09.2021р. про сплату судового збору у сумі 2 270,00 грн., конверт.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя А.Є. Чередко

Суддя Л.А. Коваль

Суддя Т.А. Верхогляд