ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД Закарпатської області
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХвала

про повернення позовної заяви

"22" жовтня 2021 р. м. Ужгород Справа № 907/765/21

Суддя Господарського суду Закарпатської області Пригара Л.І.,

розглянувши матеріали за позовом

Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС", м. Київ

до Фізичної особи - підприємця Мошкола Володимира Михайловича , с. Заріччя Іршавського району

про стягнення 12 047 грн. 77 коп. заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 24.09.2021 року позовну заяву Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС", м. Київ № 02758/0121 від 15.09.2021 року (вх. № 02.3.1-06/811/21 від 20.09.2021 року) залишено без руху відповідно до ст. 174 ГПК України та встановлено позивачу строк для усунення зазначених недоліків позовної заяви.

Зокрема, позивачем в порушення п. 5 ч. 3 ст. 162, ст. 164 ГПК України не зазначено доказів, що підтверджують вказані обставини (не подано доказів у підтвердження того, що вказаний договір укладався саме як Фізичною особою-підприємцем, а не як громадянином).

Крім того, позивачем до матеріалів позовної заяви не подано належних доказів на підтвердження того, що п. Січкаренко Р.Г. має статус адвоката або наділений повноваженнями самопредставництва, у розумінні частини третьої статті 56 ГПК України, на право представляти інтереси позивача в судах та подавати позовні заяви від імені позивача.

Приписами ст. 174 ГПК України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених ст. ст. 162, 164, 172 ГПК України, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху з наданням строку для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

До Господарського суду Закарпатської області надійшло повідомлення про вручення поштового відправлення 04.10.2021 року (ухвали суду від 24.09.2021 року) адресату, отримання якого засвідчено підписом позивача. При цьому, позивач у встановлений судом строк (протягом 7-ми днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху) не скористався наданим йому правом виправити недоліки поданої ним позовної заяви № 02758/0121 від 15.09.2021 року (вх. № 02.3.1-06/811/21 від 20.09.2021 року).

Відповідно до ст. 116 ГПК України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Заяв про виправлення недоліків поданої до суду позовної заяви від позивача взагалі не надходило.

При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України, позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Згідно ч. 5 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача (ч. 5 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до підпункту 20 пункту 1 розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК України положення цього Кодексу застосовуються з урахуванням підпункту 11 пункту 161 розділу XV "Перехідні положення" Конституції України. Згідно з підпунктом 11 пункту 161 розділу XV "Перехідні положення" Конституції України (в редакції Закону України від 02.06.2016 року "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)") представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 1311 та статті 1312 Конституції України виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 1 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 1 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 1 січня 2019 року. Представництво органів державної влади та органів місцевого самоврядування в судах виключно прокурорами або адвокатами здійснюється з 1 січня 2020 року.

Конституцією України врегульовано правила представництва в суді іншої особи, при цьому не заборонено особі представляти себе саму. Можливість реалізації права на самопредставництво передбачена відповідними положеннями ГПК України.

Згідно з ч. 3 ст. 56 Господарського процесуального кодексу України юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

У порядку самопредставництва юридичну особу незалежно від порядку її створення відповідно до її компетенції може представляти за посадою її керівник або інша уповноважена особа, повноваження якої підтверджуються відповідно до ч. 3 ст. 56 вказаного Кодексу.

Разом з тим, за змістом ч. 1 ст. 58 Господарського процесуального кодексу України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

При цьому, підписання та подання позовної заяви є процесуальною дією в суді, яка має здійснюватися або самою особою у порядку самопредставництва, або її представником.

Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ч. 2 ст. 16 Господарського процесуального кодексу України).

Отже, наведені вище положення законодавства передбачають можливість здійснення процесуального представництва юридичної особи, як в порядку самопредставництва, так і іншими особами, як представниками юридичної особи.

В порядку самопредставництва юридичну особу може представляти за посадою її керівник або інші особи, повноваження яких визначені законодавством чи установчими документами.

Відповідно, особа, яка представляє юридичну особу за довіреністю і виконує процесуальні дії на підставі повноважень, наданих їй довіреністю, виступає від імені цієї особи - довірителя, а не в порядку самопредставництва.

З огляду на викладене представник, звертаючись до суду від імені директора на підставі виданої ним довіреності, не діє у такому разі як законний представник в порядку самопредставництва.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах ВП ВС від 13.03.2018 року у справі № 910/23346/16, від 21.03.2018 року у справі № 916/3283/16, від 14.03.2018 року у справі № 910/22234/16, КГС ВС від 27.07.2018 року у справі № 910/9224/17.

В даному випадку, позовну заяву підписано представником Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" п. Січкаренко Р.Г. на підставі довіреності № ГО-20/209 від 28.12.2020 року. Вказаною довіреністю заступник начальника Управління регресної роботи п. Січкаренко Р.Г. уповноважується представляти інтереси позивача у всіх підприємствах, установах та організаціях незалежно від підпорядкування чи форми власності із всіх питань, пов`язаних з представництвом інтересів та ведення справ в судових органах.

Поряд з цим, вказана довіреність на підтвердження наявності у Січкаренко Р.Г. повноважень представляти інтереси Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС", не містить інформації, що вказана особа має статус адвоката (відповідних доказів представляти позивача в якості адвоката не додано і матеріали справи таких доказів не містять).

Разом з тим, положеннями ст. 56 Господарського процесуального кодексу України розмежовано такі юридичні категорії, як "самопредставництво" і "представництво".

За загальним правилом цивільного законодавства, самопредставництво - це право одноосібного виконавчого органу (керівника) чи голови (уповноваженого члена) колегіального виконавчого органу безпосередньо діяти від імені такої особи без довіреності, представляючи її інтереси в силу закону, статуту, положення.

Аналіз наведених вище законодавчих положень дає підстави для висновку, що визнання особи такою, що діє в порядку самопредставництва, необхідно щоб у відповідному законі, статуті, положенні чи трудовому договорі (контракті) було чітко визначене її право діяти від імені такої юридичної особи без додаткового уповноваження (довіреності).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 02.07.2020 року у справі № 9901/39/20.

Відповідно до статті 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються офіційними, достовірними і можуть бути використані для будь-якого державного органу, яким є і суд.

Судом зроблено безкоштовний запит з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, з якого вбачається, що керівником Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" є Царук Павло Вікторович. Інших осіб не зазначено.

Таким чином, зі змісту наявної у матеріалах справи довіреності та інших документів, не вбачається повноважень Січкаренка Руслана Григоровича здійснювати самопредставництво юридичної особи - Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" відповідно до ч. 3 ст. 56 ГПК України. Таке самопредставництво не може бути оформлено довіреністю.

За відсутності в матеріалах справи документів, які б підтверджували повноваження особи представляти юридичну особу як представника (адвоката) в суді або діяти від імені юридичної особи в порядку самопредставництва, та відсутності в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відомостей, що така особа уповноважена діяти від імені юридичної особи в суді без довіреності в порядку самопредставництва, суд прийшов до висновків про відсутність повноважень Січкаренка Р.Г. на підписання та подання позовної заяви у даній справі, а тому, вважає, що позивачем не усунуто недоліків позовної заяви в цій частині.

Враховуючи вищенаведене, суд доходить висновку, що позивач у встановлений судом строк не скористався наданим йому правом виправити недоліки поданої ним позовної заяви № 02758/0121 від 15.09.2021 року (вх. № 02.3.1-06/811/21 від 20.09.2021 року), з огляду на що така позовна заява на підставі п. 4 ст. 174 ГПК України вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Керуючись ч. 4 ст. 174, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України,

ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОСТАНОВИВ:

1. Позовну заяву № 02758/0121 від 15.09.2021 року (вх. № 02.3.1-06/811/21 від 20.09.2021 року) на 3 аркушах і додані до неї документи на 11 аркушах повернути позивачу.

2. На підставі ст. 235 Господарського процесуального кодексу України ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею. Апеляційна скарга на ухвалу суду згідно ст. 256 Господарського процесуального кодексу України подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без участі учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ухвали). Ухвала може бути оскаржена до Західного апеляційного господарського суду.

3. Ухвалу надіслати сторонам у справі.

4. Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по даній справі - http://court.gov.ua/fair/sud5008/ або http://www.reyestr.court.gov.ua.

Ухвалу складено та підписано 22.10.2021 року.

Суддя Пригара Л.І.