ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.10.2021м. ДніпроСправа № 904/3326/21
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕЦ ЕНЕРГО СИСТЕМИ"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮТМК"

про стягнення 367 629,36 грн.

Суддя Юзіков С.Г.

При секретарі судових засідань: Драній Ю.В.

Представники:

Позивача - Помазанова Н.В., ордер серія АР №1041446 від 22.03.2021 (адвокат)

Відповідача - не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить стягнути з Відповідача борг у розмірі 367 629,36 грн., з яких: 300 544,95 грн. основного боргу, 45 198,15 грн. індексу інфляції, 21 886,26 3% річних.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 26.04.2021 справу №904/3326/21 призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами. Заперечень щодо порядку розгляду справи від сторін не надходило. Судом зобов`язано: Відповідача, протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, надати відзив на позовну заява; Позивача, протягом 5 днів з дня одержання відзиву, надати відповідь на відзив.

29.06.2021 судом прийнято рішення про перехід від спрощеного позовного провадження до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, про що винесено ухвалу.

Відповідач про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належно на електронну адресу, на адресу вказану у позові та ЄДР, хоча на адресу суду повернулося поштове відправлення №557 з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою".

Відповідно до ч.7 ст.120 ГПК України у разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за можливості сповістити їх з допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Пунктом 5 ч.6 ст. 242 ГПК України визначено, що днем вручення судового рішення є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Судовими рішеннями є: 1) ухвали; 2) рішення; 3) постанови; 4) судові накази (ч.1 ст. 232 ГПК України).

В ході розгляду даної справи Господарським судом Дніпропетровської області, відповідно до п.4 ч.5 ст.13 ГПК України, створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

На офіційному сайті Судова влада України, судом розміщено повідомлення для Відповідачів про розгляд справи №904/3326/21.

Секретарем судового засідання, для вжиття всіх необхідних заходів повідомлення сторони про розгляд справи, передавалися телефонограма Відповідачеві за номером, зазначеним у ЄДР, однак, оператором повідомлено, що неправильно набраний номер.

Стаття 43 ГПК України зобов`язує учасників судового процесу та їх представників добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Частиною 1 ст. 202 ГПК України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ч. 2 ст. 202 ГПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Справа, згідно зі ст. 165 ГПК України, розглядається за наявними у ній матеріалами.

У судовому засіданні досліджено надані Позивачем докази.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника Позивача господарський суд

ВСТАНОВИВ:

23.08.2018 сторонами укладено договір поставки № ЮТМК-0054/18, за п. 1 якого, за цим Договором Постачальник (Відповідач) зобов`язаний у порядку та строки, встановлені Договором, передати у власність Покупця (Позивача) металопрокат (далі товар), асортимент, кількість і ціна якого вказується у Специфікаціях та/або в рахунках на оплату, що є невід`ємною частиною даного Договору, а Покупець зобов`язується прийняти товар та оплатити його на умовах, визначених цим Договором.

Строк поставки Товару: протягом 10 (п`яти) робочих днів з моменту отримання на поточний рахунок Постачальника 100% попередньої оплати, якщо інше не обумовлено Сторонами у Специфікації/ях та/або рахунку на оплату (п. 2.3. Договору).

У випадку порушення строку поставки товару Покупцю, Постачальник зобов`язаний сплатити Покупцю неустойку у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості товару, який не поставлено, за кожен день порушення строку ( п. 7.2. Договору).

Всі спори, що виникають із даного Договору або пов`язані з ним, вирішуються шляхом проведення переговорів між Сторонами (п. 7.3. Договору).

Якщо відповідний спір неможливо вирішити шляхом переговорів, він вирішується у судовому порядку у відповідності із встановленою підвідомчістю і підсудністю такого спору згідно чинного в Україні законодавства (п. 7.4. Договору).

Відповідно до специфікації № 1 оплата здійснюється: 50% передплати, залишок суми по факту готовності до відгрузки.

Постачальник виставив Покупцеві рахунок на оплату № 781 від 23.08.2018 на загальну суму 601 089,91 грн.

Покупець 23.08.2021 сплатив 50% від вказаної в рахунку суми, що підтверджується платіжним дорученням № 1303 від 23.08.2018 на суму 300 544,96 грн., призначення платежу: передоплата 50% за трубу гз. Рах. № 781 від 28.08.2018 в т.ч. ПДВ 20 %.

За інформацією Позивача, в порушення умов Договору, факт готовності відгрузки товару так і не настав. Відповідач перестав відповідати на дзвінки.

14.09.2018 Позивач на адресу Відповідача направив претензію № 09/778 від 14.09.2018, з вимогою до 19.09.2018 повернути Покупцю кошти в сумі 300 544,96 грн., перераховані відповідно до платіжного доручення № 1303 від 23.08.2018. Претензію Відповідач одержав 17.09.2018, що підтверджуються рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення.

За даними Позивача, зазначена претензія залишена Відповідачем без відповіді та задоволення.

На прострочений борг Відповідача, Позивач нарахував 45 198,15 грн. індексу інфляції та 21 886,26 грн. 3% річних за період з 25.09.2018 по 27.02.2021.

Наведені обставини стали причиною звернення Позивачем з позовом та є предметом спору у даній справі.

Предметом доказування у даній справі є порушення Відповідачем умов Договору з поставки товару, наявність підстав для стягнення 50 % оплати за поставку товару та компенсаційних платежів.

Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі Договору, є господарськими зобов`язаннями, тому, згідно зі ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 ГК України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно зі ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Аналогічні положення містить ст. 712 ЦК України.

Відповідно до ч.2 ст. 712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з ч. 1 ст. 662 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Частиною 1 ст. 692 ЦК України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Статтею 193 ГК України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобов`язання.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У ст. 76, 77 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. 78, 79 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно зі ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідач не надав суду доказів відсутності боргу чи контррозрахунку стягуваної суми, доводи і докази Позивача не заперечував і не спростував.

За даними Позивача, претензія, пред`явлена Позивачем Відповідачеві щодо повернення передплати у розмірі 300 544, 96 грн., зали шена Відповідачем без відповіді та задоволення.

З урахуванням наведених вище доказів, наданих Позивачем (Договір, Специфікація, рахунок, платіжне доручення, претензія з вимогою повернення передоплати, поштове повідомлення) суд визнає обґрунтованою та підтвердженою матеріалами справи вимогу про стягнення основного боргу в розмірі 300 544, 95 грн.

Нарахування 3 % річних та індексу інфляції, за перерахунком суду, за допомогою Юридична інформаційно-пошукова система "Законодавство", проведено правильно, відповідно до вимог чинного законодавства.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, до стягнення належать: 300 544, 95 грн. основного боргу, 21 886, 26 грн. 3 % річних, 45 198, 15 грн. індексу інфляції.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір слід покласти на Відповідача.

Керуючись ст. 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИР І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮТМК" (49006, м. Дніпро, вул. Філософська, буд. 84, код 38902409) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕЦ ЕНЕРГО СИСТЕМИ" (03110, м. Київ, вул. Солом`янська, буд. 3, код 41643654) 300 544, 95 грн. основного боргу, 45 198, 15 грн. індексу інфляції, 21 886, 26 грн. 3% річних, 5 514, 45 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду у строк, передбачений ст.256 ГПК України, з урахуванням ч. 4 розділу Х "Прикінцеві положення" цього Кодексу.

Повне судове рішення складене 18.10.2021.

Суддя С.Г. Юзіков