ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

13.10.2021 Справа № 917/1230/21

За заявою Приватного акціонерного товариства "Полтавапропангаз" про розстрочення виконання судового наказу Господарського суду Полтавської області від 05.08.2021 по справі № 917/1230/21

за заявою Аварійно-рятувального загону спеціального призначення Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області, вул. М. Бірюзва, 53, м. Полтава, 36007

до боржника Приватного акціонерного товариства "Полтавапропангаз", вул. Короленка, 4, смт. Чутове, Чутівський район, Полтавська область, 38800 (вул. О. Гончара, 2, м. Полтава, 36039)

про видачу судового наказу за вимогою про стягнення 10500,00 грн основної заборгованості

Суддя Тимощенко О.М.

Секретар судового засідання Отюгова О.І.

Представники учасників справи:

від позивача: Грушко В.В.

від відповідача: Заліпа Н.Ю.

Обставини справи: розглядається заява Приватного акціонерного товариства "Полтавапропангаз" про розстрочення виконання судового рішення (судового наказу) Господарського суду Полтавської області від 05.08.2021 по справі № 917/1230/21.

В поданій заяві боржник просить суд розстрочити виконання наказу Господарського суду Полтавської області від 05.08.2021 по справі № 917/1230/21 на 12 місяців (на 1 рік), починаючи з жовтня 2021 року рівними частинами щомісячно, а саме: до 31.10.2021 - 893,92 грн; до 30.11.2021 - 893,92 грн; до 31.12.2021 - 893,92 грн; до 31.01.2022 - 893,92 грн; до 28.02.2022 - 893,92 грн, до 31.03.2022 - 893,92 грн, до 30.04.2022 - 893,92 грн, до 31.05.2022 - 893,92 грн; до 30.06.2022 - 893,92 грн; до 31.07.2022 - 893,92 грн; до 31.08.2022 - 893,92 грн; 30.09.2022 - 893,92 грн.

Вказану заяву боржник обґрунтовує тим, що через відсутність проведення аукціонів з продажу скрапленого газу для потреб населення ПрАТ «Полтавапропангаз» припинило здійснювати господарську діяльність за цим напрямком, що підтверджується податковими деклараціями. Боржник має податковий борг в розмірі 74 677 грн.

Розстрочення виконання рішення дозволить стабілізувати тяжке фінансове становище боржника та дозволить йому сплачувати заборгованість на користь позивача рівними частинами.

Ухвалою суду від 04.10.2021 вищезазначену заяву прийнято до розгляду, проведення судового засідання з розгляду даної заяви призначено на 13.10.2021.

Відповідно до приписів ст. 120 ГПК України, суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклик і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Копії ухвали суду від 04.10.2021 були направлені всім учасникам справи за наявними у матеріалах справи адресами. Крім того, вказана ухвала суду була своєчасно розміщена судом в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

11.10.2021 від стягувача (заявника) Аварійно-рятувального загону спеціального призначення Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області до суду надійшли пояснення.

У поясненнях стягувач підтримує надання боржнику розстрочки виконання наказу Господарського суду Полтавської області від 05.08.2021 по справі № 917/1230/21 про стягнення основної заборгованості у сумі 10 500,00 грн та судового збору у розмірі 227,00 грн на три місяці, починаючи з жовтня 2021 року щомісячно, а саме: до 31.10.2021 - 3575 грн; до 30.11.2021 - 3575 грн; до 29.12.2021 - 3 577 грн.

В судовому засіданні представник боржника підтримав заяву про розстрочку виконання судового рішення (судового наказу) Господарського суду Полтавської області від 05.08.2021 по справі № 917/1230/21 та просив суд її задовольнити. Представник заявника не заперечував проти задоволення даної заяви шляхом надання розстрочки на три місяці та підтримав свою позицію, викладену в поясненнях.

13.10.2021 у судовому засіданні відповідно до ст. 240 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частину ухвали.

Розглянувши матеріали справи та заяви, оцінивши надані докази, заслухавши представників сторін, суд встановив:

У наказному провадженні Господарського суду Полтавської області перебувала справа № 917/1230/21 за заявою Аварійно-рятувального загону спеціального призначення Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області до Приватного акціонерного товариства "Полтавапропангаз" про видачу судового наказу за вимогою про стягнення 10 500,00 грн. основної заборгованості.

05.08.2021 суд прийняв судовий наказ про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Полтавапропангаз" на користь Аварійно-рятувального загону спеціального призначення Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області 10 500,00 грн основної заборгованості та 227,00 грн витрат зі сплати судового збору.

Вказаний судовий наказ набрав чинності 31.08.2021 та був виданий стягувачу 06.09.2021.

28.09.2021 від Приватного акціонерного товариства "Полтавапропангаз" до суду надійшла заява про розстрочку виконання судового рішення у справі № 917/1230/21, в якій заявник просить суд відстрочити виконання судового наказу Господарського суду Полтавської області від 05.08.2021 на 12 місяців починаючи з жовтня 2021 року рівними частинами щомісячно, а саме: до 31.10.2021 - 893,92 грн; до 30.11.2021 - 893,92 грн; до 31.12.2021 - 893,92 грн; до 31.01.2022 - 893,92 грн; до 28.02.2022 - 893,92 грн, до 31.03.2022 - 893,92 грн, до 30.04.2022 - 893,92 грн, до 31.05.2022 - 893,92 грн; до 30.06.2022 - 893,92 грн; до 31.07.2022 - 893,92 грн; до 31.08.2022 - 893,92 грн; 30.09.2022 - 893,92 грн.

В обґрунтування заяви про відстрочку виконання рішення відповідач посилається на те, що із копій податкової звітності ПрАТ «Полтавапропангаз», зокрема, податкових декларацій з податку на додану вартість за травень-серпень 2021 року, вбачається те, що товариство не декларувало податкові зобов`язання (не продавало товари, послуги) та не декларувало податковий кредит (не придбавало товари, роботи, послуги), тобто не здійснювало господарської діяльності.

Боржник вказує, що він має податковий борг в розмірі 74 677 грн, дані про який є загальнодоступними на сайті Державної податкової служби України.

Через відсутність проведення аукціонів з продажу скрапленого газу для потреб населення ПрАТ «Полтавапропангаз» припинило здійснювати господарську діяльність за цим напрямком, що підтверджується податковими деклараціями.

Розстрочення виконання рішення дозволить стабілізувати тяжке фінансове становище боржника та дозволить йому сплачувати заборгованість на користь позивача рівними частинами. При цьому ПрАТ "Полтавапропангаз" відзначає, що в даному випадку розстрочення виконання судового наказу це не спосіб уникнути підприємством відповідальності, а навпаки, захід для реального виконання судового наказу.

Також боржник звертає увагу суду на ту обставину, що відкриття виконавчого провадження матиме наслідком нарахування державним/приватним виконавцем виконавчого збору, що стане додатковим тягарем для заявника (боржника), враховуючи розмір заборгованості з якої буде вираховуватись виконавчий збір.

До заяви боржником додано копію виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо ПрАТ "Полтавапропангаз", копії податкових декларацій з податку на додану вартість за травень, червень, липень та серпень 2021 року і копії квитанцій № 2 від 06.07.2021, № 2 від 20.07.2021, № 2 від 20.08.2021, № 1 від 17.09.2021 про реєстрацію вказаних податкових декларацій.

Стягувач у своїх поясненнях від 11.10.2021 за № 17-3173/24.3 підтримує надання боржнику розстрочки виконання наказу Господарського суду Полтавської області від 05.08.2021 по справі № 917/1230/21 про стягнення основної заборгованості у сумі 10 500,00 грн та судового збору у розмірі 227,00 грн на три місяці, починаючи з жовтня 2021 року щомісячно, а саме: до 31.10.2021 - 3575 грн; до 30.11.2021 - 3575 грн; до 29.12.2021 - 3 577 грн.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав заяви про надання розстрочки виконання судового рішення, суд виходить з наступного.

Відповідно до пункту 9 частини 3 статті 129 Конституції України, обов`язковість рішень суду відноситься до основних засад судочинства.

Згідно статті 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 ГПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (ч. 3 ст. 331 ГПК України).

Згідно ч. 4 ст. 331 ГПК України вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

З вказаних норм права суд вбачає, що відстрочка рішення допускається лише при наявності обставин, які суттєво ускладнюють виконання рішення.

Частиною 1 ст. 232 ГПК України встановлено, що судовими рішеннями є: ухвали, рішення, постанови, судові накази.

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

У рішенні Конституційного Суду України № 5-пр/2013 від 26.06.2013 вказано, що розстрочка (відстрочка) виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувача і боржника.

Отже, в основу ухвали про надання розстрочки або відстрочки виконання рішення суду має бути покладений обґрунтований висновок про наявність обставин, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення.

Відповідно до ч.1 ст.9 Конституції України частиною національного законодавства України є Конвенція про захист прав і основних свобод людини 1950 р., ратифікована Верховною Радою України (Закон України від 17.07.1997 р. № 475/97-ВР). Юрисдикція Європейського суду з прав людини є обов`язковою в усіх питаннях, що стосуються тлумачення та застосування Конвенції.

Суд також бере до уваги те, що п.1 статті 6 §1 Конвенції гарантує кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і неупередженим судом. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати до суду позов з цивільно-правових питань. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося, на шкоду одній із сторін.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, відстрочка та розстрочка виконання рішення суду не повинна шкодити сутності права, гарантованого частиною першою статті 6 Конвенції, згідно з якою "кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру", а у системному розумінні даної норми та національного закону суд не повинен перешкоджати ефективному поновленню у правах шляхом виконання судового рішення, тобто, довготривале виконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути виправдано за конкретних обставин справи та є наслідком зменшення вимог щодо розумності строку.

Із підстав, умов та меж надання відстрочки виконання судового рішення слідує, що безпідставне надання відстрочки без обґрунтованих на то мотивів, без дотримання балансу інтересів стягувача та боржника, порушує основи судового рішення, яке ухвалене іменем України, позбавляє кредитора можливості захистити свої права, знижує авторитет судового рішення, а тому таке судове рішення не може вважатися законним та справедливим.

Окрім того, у рішенні Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 у справі "Чіжов проти України" зазначено, що позитивним обов`язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантій, які закріплені у Параграфі 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

З аналізу процесуальних норм, які регулюють питання можливості надання відстрочки та розстрочки виконання рішення суду випливає, що законодавець у будь-якому випадку пов`язує відстрочку виконання судового рішення в судовому порядку з об`єктивними, непереборними, тобто виключними обставинами, що ускладнюють або виключають виконання рішення. Визначальним фактором є винятковість цих випадків та їх об`єктивний вплив на виконання судового рішення.

Господарський процесуальний кодекс визначає перелік обставин, які зазначалися вище в ч. 4 ст. 331 ГПК України, разом з тим, не обмежує їх перелік, оскільки можуть бути і інші обставини, які об`єктивно ускладнюють виконання рішення суду.

Згідно із ч. 2-3 ст. 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

У відповідності з п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч.1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

В своїй заяві боржник посилається на те, що він має податкових борг та припинив здійснювати господарську діяльність. Разом з тим боржником не надано доказів на підтвердження його тяжкого матеріального стану, відсутності у нього коштів чи майна для виконання судового наказу.

Однак, враховуючи позицію заявника, який не заперечує проти розстрочення виконання судового наказу на три місяці, приймаючи до уваги інтереси обох сторін, суд вважає за можливе задовольнити заяву ПрАТ "Полтавапропангаз" частково, розстрочивши виконання судового наказу на три місяці.

Керуючись ст. 234, 331 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Приватного акціонерного товариства "Полтавапропангаз" про розстрочення виконання судового наказу господарського суду Полтавської області від 05.08.2021 року по справі № 917/1230/21 задовольнити частково.

2. Розстрочити виконання судового наказу від 05.08.2021 року у справі № 9171230/21 на 3 місяці зі сплатою згідно графіку:

- до 31.10.2021 року - 3575 грн.;

- до 30.11.2021 року - 3575 грн.;

- до 29.12.2021 року - 3 577 грн.

3. Копії ухвали направити учасникам справи.

Повний текст ухвали складено та підписано 18.10.2021 року

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст. ст. 256-257 ГПК України.

Суддя О.М. Тимощенко