ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" жовтня 2021 р. Справа№ 910/307/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Агрикової О.В.

суддів: Чорногуза М.Г.

Мальченко А.О.

при секретарі судового засідання Мельничук О.С.,

представники сторін:

від позивача не з`явились,

від відповідача Петраченко С.О.,

від третьої особи не з`явились,

розглядає апеляційну скаргу

гр. ОСОБА_1

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 29.07.2021

про залишення позову без розгляду

у справі №910/307/21 (суддя Селівон А.М.)

За позовом гр. ОСОБА_1

до Національного банку України

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Приватне акціонерне товариство "Комерційний банк "Фінансова ініціатива"

про розірвання договору поруки, -

ВСТАНОВИВ:

У 2021 році гр. ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Національного банку України про розірвання договору поруки.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у зв`язку з настанням істотної зміни обставин, якими сторони керувались станом на день укладення Договору поруки № 12/09/5/П від 13.05.2014 року, наявні правові підстави для розірвання вказаного договору в судовому порядку згідно ст. 652 ЦК України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.07.2021 року позовну заяву гр. ОСОБА_1 залишено без розгляду.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що саме позивач - гр. ОСОБА_1 ініціював даний судовий процес, однак в черговий раз не з`явився в судове засідання та подав чергове клопотання про відкладення судового засідання, втім враховуючи строки розгляду справи, встановлені Господарським процесуальним кодексом, місцевим господарським судом встановлено наявність підстав для задоволення усного клопотання відповідача та залишення позову без розгляду.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою гр. ОСОБА_1 звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 29.07.2021 року у справі №910/307/21 та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що ухвала суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, оскільки при її ухваленні порушено норми процесуального права, зокрема п. 1, ч. 2, ст. 202, п. 4, ст. 226, ч. 2, ст. 236 Господарського процесуального кодексу України. Зокрема скаржник вважає, що позивач не повідомлений належним чином про час і місце судового розгляду даної справи, а тому за даних обставин суд першої інстанції повинен був діяти відповідно до вимог п. 1, ч. 2, ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, оскільки відсутні були відомості про направлення позивачу ухвали з повідомленням про дату час і місце судового засідання. За таких обставин на думку скаржника, помилковим є залишення позову без розгляду на підставі п. 4, ст. 226 Господарського процесуального кодексу України, внаслідок чого місцевий господарський суд допустив порушення норм процесуального права, здійснив не вірну оцінку доказів, а тому існують всі правові підстави для задоволення скарги апелянта.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.09.2021 року сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Агрикова О.В., судді Мальченко А.О., Чорногуз М.Г.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.09.2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою гр. ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 29.07.2021 року у справі №910/307/21 та призначено розгляд справи на 06.10.2021 року.

22.09.2021 року через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому останній просив залишити без задоволення апеляційну скаргу, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

22.09.2021 року через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів від відповідача надійшли додаткові письмові пояснення.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.10.2021 року розгляд справи відкладено на 20.10.2021 року.

В судовому засіданні 20.10.2021 року представник відповідача надав усні пояснення по справі, відповів на запитання суду, просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги. Представники позивача та третьої особи в судове засідання не з`явились, про дату та час судового засідання повідомлені належним чином.

Згідно з п. 11, ст. 270 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними.

Відповідно до п. 12, ст. 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Враховуючи те, що наявні матеріали справи є достатніми для всебічного, повного і об`єктивного розгляду справи, та зважаючи на обмежений процесуальний строк розгляду апеляційної скарги, судова колегія визнала за можливе розглянути апеляційну скаргу у відсутності представників позивача та третьої особи.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи Громадянин ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Національного банку України про розірвання договору поруки. (т.1, а.с. 1-137).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.02.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/307/21, приймаючи до уваги характер спірних правовідносин та предмет доказування, господарським судом на підставі ч.3 ст. 12 ГПК України постановлено розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначено на 11.03.2021 року. (т.1, а.с. 140-142).

Ухвала Господарського суду міста Києва від 09.02.2021 року отримана представником позивача 15.02.2021 року про, що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. (т.1, а.с. 143).

10.03.2021 року представник позивача Музичук Ю.А. подав клопотання про відкладення розгляду справи призначеного на 11.03.2021 року на іншу дату, через зайнятість адвоката в інших судових провадженнях, що призначені до розгляду в Печерському районному суді міста Києва на 11.03.2021 року. (т.1, а.с. 106-108).

В судове засідання 11.03.2021 року позивач не з`явився, що вбачається з протоколу судового засідання від 11.03.2021 року. (т.1, а.с. 112-113).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.03.2021 року враховуючи неявку представника позивача та подане клопотання про відкладення розгляду справи, підготовче засідання відкладено на 14.04.2021 року. (т.1, а.с. 116-118).

13.04.2021 року представник позивача Музичук Ю.А. подав клопотання про відкладення розгляду справи призначеного на 14.04.2021 року на іншу дату, через обмеження в місті, які спричинено поширенням гострої респіраторної хвороби COVID - 19. (т.1, а.с. 127-128).

В судове засідання 14.04.2021 року позивач не з`явився, що вбачається з протоколу судового засідання від 14.04.2021 року. (т.1, а.с. 135-136).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.04.2021 року враховуючи неявку представника позивача та подане клопотання про відкладення розгляду справи, а також залучення до справи третьої особи, підготовче засідання відкладено на 20.05.2021 року. (т.1, а.с. 138-141).

19.05.2021 року представник позивача Музичук Ю.А. подав клопотання в якому вказав, що за ініціативою позивача було припинено здійснення надання правничої (правової) допомоги, представництва інтересів позивача та захист його прав у господарській справі №910/304/21 з 13.05.2021 року. (т.1, а.с. 145-146).

Також, 19.05.2021 року позивач, особисто гр. ОСОБА_1 подав клопотання про відкладення розгляду справи, яке призначено на 20.05.2021 року у зв`язку з відсутністю у позивача уповноваженого представника (адвоката), який би здійснював представництво інтересів позивача у даній справі. (т.1, а.с. 148-149).

В судове засідання 20.05.2021 року позивач не з`явився, що вбачається з протоколу судового засідання від 20.05.2021 року. (т.1, а.с. 150-151).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.05.2021 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 30.06.2021 року. (т.1, а.с. 153-156).

30.06.2021 року від представник позивача Приходько І.С. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, яке призначене на 30.06.2021 року, у зв`язку з тим, що лише 29.06.2021 року між адвокатом та позивачем було підписано договір про надання правової допомоги, а тому адвокат не знайомий з матеріалами справи та йому необхідно додатковий час для ознайомлення з матеріалами справи. (т.1, а.с. 161-162).

В судове засідання 30.06.2021 року з`явився представник позивача Приходько І.С. Також судом попереджено позивача про зловживання процесуальними правами, визначними ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, що вбачається з протоколу судового засідання від 20.05.2021 року. (т.1, а.с. 150-151).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.06.2021 року задоволено клопотання уповноваженого представника позивача Приходько І.С. та відкладено судове засідання по розгляду справи по суті на 29.07.2021 року. Явку гр. ОСОБА_1 в судове засідання визнано обов`язковою. Роз`яснено учаснику справи наслідки неявки в судове засідання на виклик суду, що передбачені статтею 202 Господарського процесуального кодексу України, зокрема, що у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору. Також попереджено учасників судового процесу про неприпустимість зловживання процесуальними правами. (т.1, а.с.168-171).

В матеріалах справи також наявна розписка про повідомлення учасників справи про дату наступного судового засідання - 29.07.2021 року, в якій зокрема розписався представник позивача Приходько І.С. (т.1, а.с. 167).

Також в матеріалах справи наявне рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення відповідно до якого гр. ОСОБА_1 отримав увалу Господарського суду міста Києва від 30.06.2021 року 02.07.2021 року, а представник позивача Приходько І.С. 13.07.2021 року. (т.1, а.с. 172, 174).

28.07.2021 року позивач, особисто гр. ОСОБА_1 подав клопотання про відкладення розгляду справи, в якому зазначив, що у зв`язку з різними баченнями правової позиції у дані справі, представництво інтересів позивача адвокатом Приходько І.С. припинено достроково відповідно до додаткової угоди від 26.07.2021 року. (т.1, а.с. 175-178).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.07.2021 року позовну заяву гр. ОСОБА_1 залишено без розгляду на підставі п. 4 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України. (т.1, а.с. 192-195).

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів погоджується з даним висновком місцевого господарського суду виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до договору (додаткової угоди) про припинення договору про надання правової допомоги, яка укладена 26.07.2021 року позивач та адвокат Приходько І.С. припиняють за взаємною згодою, договір про надання правової допомоги. (т.1, а.с. 179).

Тобто, позивач припинив договір про надання правової допомоги укладений з адвокатом Приходько І.С. з 26.07.2021 року.

В той же час, як вже вище було встановлено, про дату наступного судового засідання - 29.07.2021 року представник позивача адвокат Приходько І.С. був повідомлений під розписку в судовому засіданні 30.06.2021 року. (т.1, а.с. 167).

Відповідно до положень частини 1 статті 56 ГПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Згідно частини 1 статті 58 цього Кодексу представником у суді може бути адвокат.

Відповідно до частини 3 статті 216 ГПК України про відкладення розгляду справи або перерву в судовому засіданні, місце, дату і час нового судового засідання або продовження судового засідання суд повідомляє під розписку учасників справи, свідків, експертів, спеціалістів, перекладачів, які були присутніми в судовому засіданні. Учасники справи, свідки, експерти, спеціалісти, перекладачі, які не прибули або яких суд вперше залучає до участі в судовому процесі, повідомляються про судове засідання ухвалами.

Отже, на час дії договору про надання правової допомоги від 29.06.2021 року, укладеного між позивачем та адвокатом Приходько І.С., представник позивача був обізнаний про дату та час судового засідання, яке призначено на 29.07.2021 року, відповідно й позивач був обізнаний про вказану дату судового засідання, що й також говорить його клопотання про відкладення розгляду справи, яке подане 28.07.2021 року (т.1, а.с. 175-178), тобто за день до судового засідання 29.07.2021 року.

При цьому, колегія суддів також враховує той факт, що як позивач, так і його представники, вже в п`яте за день до судового засідання подають клопотання про відкладення розгляду справи, а сам позивач вже вдруге розриває договір про надання правової допомоги.

Також, 01.06.2006 року набрав чинності Закон України «Про доступ до судових рішень», у ст. 2 якого зазначено, що кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Це право забезпечується офіційним оприлюдненням судових рішень на офіційному веб-порталі судової влади України в порядку, встановленому цим Законом. Особам, які беруть (брали) участь у справі, забезпечується доступ до судових рішень у їхній справі в порядку, встановленому процесуальним законом.

Для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. До Реєстру включаються усі судові рішення судів загальної юрисдикції (ч. 1, 3 ст. 3 вищевказаного Закону).

Таким чином, вищезазначеним Законом та процесуальним законодавством позивачу надано право бути обізнаним про прийняті в його справі судові рішення та можливість його реалізувати шляхом вільного доступу до відповідного реєстру.

Колегія суддів зазначає, що статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні від 03.04.2008 року у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив, зокрема, висновок про те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Як вже зазначалось, застосовуючи згідно з частиною 1 статті 4 ГПК України, статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справи частину 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, колегія суддів зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії"(Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989).

Відтак, особа, яка добросовісно користується наданими законом процесуальними правами, зобов`язана слідкувати за перебігом розгляду своєї заяви.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів зазначає, що оскільки уповноваженого представника позивача було повідомлено на дату 30.06.2021 року під розписку про дату та час наступного судового засідання, де визначено явку гр. Бахматюка О.Р. обов`язковою, що підтверджується матеріалами справи, то судом належним чином було повідомлено про дату та час наступного судового засідання позивача.

Відповідно до частини 4 статті 202 ГПК України у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно п.4 ч.1 статті 226 ГПК України суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору, або позивач (його представник) не з`явився у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

У постанові Верховного Суду від 20.11.2018 у справі №908/104/18 викладений висновок щодо застосування вказаної норм права, згідно з яким у разі неявки позивача у судове засідання суд першої інстанції вправі залишити позовну заяву без розгляду лише за наявності одночасно таких умов: явка представника позивача була визнана судом обов`язковою, позивач не з`явився на виклик у засідання господарського суду, неявка представника позивача перешкоджає вирішенню спору, - з наведенням відповідних мотивів.

При цьому, колегія суддів зауважує, що суди під час вирішення спору у подібних правовідносинах мають враховувати саме останню правову позицію Верховного Суду.

Так, у постанові від 05.06.2020 року у справі № 910/16978/19 Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду дійшов висновку, що обов`язковими умовами для застосування передбачених ч. 4 ст. 202, п. 4 ч. 1 ст. 226 ГПК України процесуальних наслідків неявки позивача у судове засідання є одночасно його належне повідомлення про час і місце судового засідання та відсутність заяви позивача про розгляд справи за його відсутності.

Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду зазначила, що положення ч. 4 ст. 202, п. 4 ч. 1 ст. 226 ГПК України не передбачають вимоги, що для залишення позову без розгляду позивач має не з`явитися у судове засідання саме у зв`язку з визнанням судом його явки обов`язковою та викликом до суду. У зв`язку з викладеним, Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду вважає за необхідне відійти від висновку Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладеного у постанові від 12.02.2020 року у справі №904/11194/15 в частині можливості залишення позову без розгляду на підставі п. 4 ч. 1 ст. 226 ГПК України лише у випадку, якщо суд викликав позивача у судове засідання і визнав його явку обов`язковою.

Крім того, Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у вищевказаній постанові зауважила, що у разі відсутності у позивача наміру брати участь у судовому засіданні, приписами ст.ст. 202, 226 ГПК України передбачено подання позивачем заяви про розгляд справи за його відсутності. Тобто право позивача як особи, яка подала позов та зацікавлена в його розгляді, не бути присутнім у судовому засіданні кореспондується з його обов`язком подати до суду відповідну заяву про розгляд справи за його відсутності.

Встановивши, з урахуванням наведених норм права, що позивач був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання через свого адвоката, доводи скаржника про надіслання судом ухвали суду від 22.03.2021 на помилкову адресу не можуть бути правовою підставою для скасування судових рішень з огляду на належне повідомлення про дату, час та місце судового засідання адвоката скаржника.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі "Станков проти Болгарії" від 12 липня 2007 року).

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, позивачем, належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання, не було подано до суду відповідної заяви про розгляд справи за його відсутності.

За таких обставин, враховуючи неодноразову неявку позивача у судове засідання з причин, які можуть свідчити про навмисне затягування розгляду справи, а також неподання позивачем заяви про розгляд справи за його відсутності, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необхідність застосування імперативних приписів процесуального закону та залишення позову без розгляду на підставі п. 4 ч. 1 ст. 226 ГПК України.

При цьому, колегія суддів зазначає, що враховуючи положення ч. 1 ст. 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 N475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів N 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 07.11.2017 у справі "Sukhanov and Others v. Russia" (заяви №№ 56251/12, 23302/13, 53116/15) дійшов висновку, що присутність у судовому засіданні є правом, але не обов`язком позивача.

Водночас, колегія суддів звертає увагу, що у даному випадку саме позивачем не дотримано порядку, передбаченого нормами ст.ст. 202, 226 ГПК України, лише за умов дотримання якого можливе виникнення у позивача права на розгляд справи за його відсутності.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення обставин, що були підставою для залишення позову без розгляду, має право звернутися до суду повторно (ч. 4 ст. 226 ГПК України).

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Обов`язок із доказування необхідно розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про наявність правових підстав для залишення позову гр. ОСОБА_1 до Національного банку України про розірвання договору поруки.

Згідно зі статтею 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Частиною 1 ст. 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" у рішенні від 18.07.2006 та у справі "Трофимчук проти України" у рішенні від 28.10.2010 зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

З урахуванням усіх фактичних обставин справи, встановлених місцевим господарським судом та судом апеляційної інстанції, інші доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, не заслуговують на увагу, оскільки не впливають на правильність прийняття судом оскаржуваної ухвали у даній справі.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вищевикладене, апеляційний господарський суд вважає, що ухвала Господарського суду міста Києва від 29.07.2021 року у справі №910/307/21 прийнята з правильним застосуванням норм процесуального права, доводи апеляційної скарги обґрунтованих висновків суду першої інстанції не спростовують, у зв`язку з чим оскаржувана ухвала має бути залишена без змін, а апеляційна скарга гр. ОСОБА_1 - без задоволення.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги у зв`язку з відмовою в її задоволенні на підставі статті 129 ГПК України покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 253-255, 269, 270, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу гр. ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 29.07.2021 року у справі №910/307/21 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 29.07.2021 року у справі №910/307/21 залишити без змін.

3. Матеріали справи №910/307/21 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного суду у порядку та в строк передбаченими ст.ст. 287-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 20.10.2021 року.

Головуючий суддя О.В. Агрикова

Судді М.Г. Чорногуз

А.О. Мальченко