ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.10.2021 року м. Дніпро Справа № 904/2526/21

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Чередка А.Є. (доповідач)

суддів: Верхогляд Т.А., Паруснікова Ю.Б.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державного підприємства "Криворізький державний цирк"

на рішення Господарського суду Дніпропетровської області (суддя Юзіков С.Г.) від 10.06.2021р. у справі № 904/2526/21

за позовом Державного підприємства "Національний цирк України"

до Державного підприємства "Криворізький державний цирк"

про стягнення заборгованості та фінансових санкцій (пені), -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2021р. Державне підприємство "Національний цирк України" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з Державного підприємства "Криворізький державний цирк" 297723,26 грн, які складаються з 221669,40 грн - основного боргу, 76053,86 грн пені.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору № 20 від 06.03.2019 в частині відшкодування вартості кормів для тварин циркового номеру (атракціону) відповідно до п. 2.1.5 договору.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 10.06.2021р. у справі № 904/2526/21 позов Державного підприємства "Національний цирк України" до Державного підприємства "Криворізький державний цирк" задоволено частково; стягнуто з Державного підприємства "Криворізький державний цирк" на користь Державного підприємства "Національний цирк України" 221 669,40 грн основного боргу за Договором № 20 від 06.03.2019р., 3 325,04 грн. судового збору; у решті позову відмовлено.

Рішення суду мотивовано правомірністю заявлених позовних вимог у задоволеній судом частині. В частині стягнення пені судом відмовлено з огляду на сплив позовної давності, про що завлено відповідачем у справі.

Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулося Державне підприємство "Криворізький державний цирк", в якій просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 10.06.2021р. у справі № 904/2526/21 в частині задоволених позовних вимог та прийняти в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Разом з апеляційною скаргою відповідачем надано клопотання про витребування доказів, у зв`язку з виникненням складнощів щодо їх отримання, а саме: витребування від Міністерства культури та інформаційної політики України відомостей, чи виділялись у 2019 році позивачу кошти з Державного бюджету України на закупівлю товару корму для тварин та у якому розмірі; належним чином засвідчені копії документів, на підставі яких у 2019 році позивач отримував кошти з Державного бюджету України на закупілю товару ДК 021:20-2 м`ясо на суму 720000,00 грн.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказує, зокрема, наступне:

- відповідачем не порушено зобов`язання стосовно своєчасної оплати та не порушений порядок розрахунків з урахуванням розділу 3 договору;

- надані послуги по договору оплачені в повному обсязі на підставі підписаних актів виконанних робіт;

- питання щодо відшкодування вартості кормів не врегульовано розділом 3 договору, конкретної суми відшкодування договір не містить, як і переліку тварин номеру, об`єми та строки такого відшкодування;

- відомість розрахунок не підписаний відповідачем, отже добова норма, кількість днів годування, норма видачі та вартість корму для тварин номеру не погоджені;

- жодні документи погодження щодо кількості та вартості годування сторонами не підписувались;

- вартість корму для тварин вже відшкодована позивачу за рахунок Державного бюджету України;

- судом не вирішено клопотання відповідача про перехід від порядку розгляду справи зі спрощеного позовного провадження до загального;

- судом не розглянуто та не вирішено клопотання про витребування доказів (відомостей, чи виділялись позивачу у 2019 році кошти з Державного бюджету України на закупівлю товару корму для тварин та у якому розмірі; належним чином завірених копій документів, на підставі яких у 2019 році позивач отримував кошти з Державного бюджету України на закупівлю товару ДК 021:2015-15110000-2 м`ясо на суму 720000,00 грн).

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 26.07.2021 після усунення апелянтом недоліків апеляційної скарги відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного підприємства "Криворізький державний цирк" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 10.06.2021р. у справі № 904/2526/21. Розгляд апеляційної скарги визначено проводити в порядку письмового провадження без виклику та повідомлення учасників справи.

Позивач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін. Зазначив, що суд першої інстанції встановив всі обставини, які мають значення для справи. Сторонами були підписані та скріплені печатками акти здачі прийняття робіт (надання послуг) №№ 1, 2 від 23.06.2019, що засідчує обов`язок відповідача відшкодувати вартість кормів для тварин номеру (атракціону) у сумах 33732,30 грн з ПДВ та 221669,40 грн з ПДВ. Зобов`язання по акту №2 від 23.06.2019 залишилися не виконаними. Міністерство культури та інформаційної політики України не виступає суб`єктом господарських відносин по договору №20 від 06.03.2019, тому для його участі у спірних відносинах немає жодних підстав.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд встановив наступне.

06.03.2019 сторонами укладено Договір №20 (далі Договір), за п.1.1. якого Замовник (Відповідач) запрошує, а Виконавець (Позивач) направляє для роботи в цирковій програмі, організованій Замовником на манежі ДП "Криворізький державний цирк" "Атракціон "Леви, тигри" п/к М. Козирєва в період з 27 квітня 2019 року по 16 червня 2019 року. Початок репетицій (роботи) "Атракціону "Леви, тигри" з 22.04.2019р.

Загальна кількість учасників гастролей: 5 осіб, загальна кількість тварин 10 голів (вид, перелік тварин визначений у додатку №1 до договору: 7 тигрів та 3 лева).

Пунктом 2.1.5. Договору визначено, що Замовник бере на себе зобов`язання відшкодувати вартість кормів для тварин номеру (атракціону) у відповідності з виставленими рахунками та встановленими нормами харчування тварин на період гастролей до дня відправки та на час переїзду до іншого місця роботи, але не менше, ніж на 6 днів.

Відповідно до п.3.1. Договору за кожну виставу Замовник гарантує перерахувати на розрахунковий рахунок Виконавця 9 600 грн, в тому числі ПДВ 1 600 грн.

Загальна вартість Договору визначається множенням кількості проведених циркових вистав, за участю циркового номеру (атракціону) Виконавця, у період з 27.04.2019 по 16.06.2019, на вартість однієї вистави (п.3.2. Договору).

Згідно з п.3.3. Договору оплата за наданий цирковий номер здійснюється Замовником під час дії Договору в національній валюті України на розрахунковий рахунок Виконавця шляхом попередньої оплати або після проведення чергових вистав.

Пунктом 3.4. Договору визначено, що не пізніше 30 квітня 2019 року Сторони підписують акт виконаних робіт (надання послуг) про кількість фактично проведених вистав і вартість наданих послуг за квітень 2019 року, не пізніше 31 травня 2019 року за травень 2019 року, не пізніше 30 червня 2019 року за червень 2019 року (за весь період гастролей).

Остаточні розрахунки між Сторонами проводяться не пізніше 30.06.2019 року (п.3.7. Договору).

Відповідно до п. 4.2. Договору у випадку порушення Замовником п. 3.7., останній сплачує Виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу, за кожен день прострочення платежу.

Пунктом 5.1. Договору встановлено, що цей Договір набуває чинності з моменту підписання його обома Сторонами і діє до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань.

Позивач надав, а відповідач прийняв послуги (проведення вистав) за договором на загальну суму 144 000,00 грн, що підтверджується наступними актами наданих послуг: №1 від 30.04.2019 на суму 19 200,00 грн, №2 від 31.05.2019 на суму 67 200,00 грн, №3 від 16.06.2019 на суму 57 600,00 грн.

За даними позивача, відповідач у повному обсязі оплатив вартість наданих послуг за цими актами.

Також між сторонами були підписані акти здачі прийняття робіт (надання послуг) з відшкодування витрат за харчування: № 1 від 23.06.2019 на суму 33 732,30 грн з ПДВ та №2 від 23.06.2019 на суму 221 669,40 грн з ПДВ (а.с. 20, 21).

На оплату цих актів позивачем були виставлені відповідачу рахунки №24 від 23.06.2019 на суму 33 732,30 грн та №25 від 23.06.2019 на суму 221669,40 грн (а.с. 22,23).

Відповідач відшкодував витрати на харчування тварин "Атракціону "Леви та тигри" п/к М. Козирєва лише на суму 33 732,30 грн, що підтверджується зведеною банківською випискою № 348.

Відшкодування витрат на харчування тварин за актом № 2 від 23.06.2019 відповідач не здйснив.

З метою досудового врегулювання спору, позивачем направлялися відповідачу претензії (№506 від 17.12.2020 та №282 від 16.07.2020), які відповідач залишив без відповіді та задоволення.

Наведені обставини стали причиною звернення позивача із цим позовом, в якому він просив стягнути з відповідача заборгованість в сумі 221 669,40 грн та пеню у сумі 76 053,86 грн за період з 01.07.2019 по 28.02.2021

Оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному і об`єктивному дослідженні, з урахуванням обставин справи в їх сукупності, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами виникли зобов`язання з надання послуг.

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання (ст.901 ЦК України).

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 903 ЦК України).

Статтею 193 ГК України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Як було встановлено судом, сторонами виконані зобов`язання по Договору в частині надання та оплати послуг (проведення вистав у квітні, травні, червні 2019 року), неоплаченим залишилося відшкодування витрат за харчування тварин по акту № 2 від 23.06.2019 на суму 221669,40 грн, який підписаний представниками сторін: від позивача - Новосьоловою М.Б., від відповідача директором підприємства Хлібосоловим І.О., також ці акти затверджені керівниками підприємств, відповідно, Корнієнко В.В. та Хлібосоловим І.О., підписи представників скріплені печатками підприємств.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що зазначений акт є належним та допустимим доказом у справі, який підтверджує зобов`язання відповідача з відшкодування витрат з харчування тварин на суму 221669,40 грн.

Посилання апелянта на те, що Договір не містить переліку тварин номеру, об`єми, строки та суми відшкодування, апеляційним судом відхиляються, адже у додатку № 1 до Договору визначений перелік тварин (7 тигрів та три лева); об`єм харчування на кожну тварину визначений з урахуванням добової норми (м`ясо 4,8 кг, печінка 0,2 кг, субпродукти 1 кг, кури 0,5 кг) за період з 01.05.2019 по 22.06.2019 та відповідно до п. 2.1.5 Договору вартість кормів визначається нормами харчування тварин, а не за узгодженням сторін; строк проведення остаточних розрахунків між сторонами 30.06.2019.

Тому, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що усі розрахунки за Договором відповідач мав виконати по 30.06.2019, а зобов`язання з оплати відшкодування витрат за харчування тварин по акту № 2 від 23.06.2019 на суму 221669,40 грн. є таким, що настало.

Посилання відповідача на те, що Міністерством культури та інформаційної політики України відшкодовуються позивачу понесені ним витрати на годування тварин, вірно не були прийняті до уваги судом першої інстанції, оскільки вказане не звільняє відповідача від взятих на себе зобов`язань за Договором, докази переведення боргу з відповідача на Міністерство культури та інформаційної політики України в матеріалах справи відсутні, як і будь-які додаткові угоди чи договори, які б свідчили про заміну сторони у даному зобов`язанні. До того ж, відповідач не спростував позицію позивача про часткове фінансування Міністерством культури та інформаційної політики України витрат на годування тварин та не довів, що фінансування Міністерством культури та інформаційної політики України витрат позивача на годування тварин впливає на виконання договірних зобов`язань учасників господарських відносин за спірним Договором.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції також не вбачає підстав для задоволення клопотання апелянта про витребування доказів щодо виділення позивачу коштів у 2019 році на закупівлю корму для тварин та його розміру.

Враховуючи, що строк виконання зобов`язання з оплати відшкодування витрат за харчування тварин по акту № 2 від 23.06.2019 на суму 221669,40 грн є таким, що настав, та докази оплати заборгованості відсутні, позовні вимоги в частині стягнення боргу у сумі 221669,40 грн є правомірними та вірно задоволені судом першої інстанції.

Згідно зі ст. 216-217, 230-231 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання, шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Статтею 611 ЦК України встановлено, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (ч.6 ст. 232 ГК України).

Відповідно до п.4.2. Договору у випадку порушення Замовником п.3.7. договору, останній сплачує Виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу, за кожен день прострочення платежу.

Позивач просив стягнути пеню за період з 01.07.2019 по 28.02.2021 в сумі 76053,86 грн.

Відповідач у відзиві на позов заявив про пропуск позивачем строку позовної давності до вимог про стягнення пені.

Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст. 256 ЦК України).

Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог: про стягнення неустойки (штрафу, пені) (ч. 2 ст. 257 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (ч. 6 ст. 232 ГК України).

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

З урахуванням того, що строк виконання зобов`язання відповідачем прострочений з 01.07.2019, а з позовом до суду позивач звернувся 10.03.2021, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що позовна давність до вимог про стягнення пені спливла, тому в цій частині позову з урахуванням заяви відповідача судом правомірно відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач зазначив, що судом не розглянуті та не вирішені його клопотання про витребування доказів, яке він повторно заявив в апеляційній скарзі, та про перехід розгляду справи зі спрощеного позовного провадження у загальне.

Дослідивши матеріали справи, апеляційний суд встановив, що процесуальні документи (ухвали) з вирішення цих клопотань у справі відсутні, рішення суду також не містить опису зазначених клопотань та їх вирішення або мотивів відмови у їх задоволенні.

Водночас, як було зазначено апеляційним судом, підстави для витребування у справі доказів, на які посилається відповідач, відсутні.

Відповідно до ч. ч. 5, 6 ст. 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін за одночасного існування таких умов:

1) предметом позову є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Враховуючи, що ця справа є незначної складності, визнана судом ухвалою від 22.03.2021 малозначною, а також характер спірних відносин та предмет доказування, які не вимагали проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, підстави як для задоволення клопотання та переходу до розгляду справи в порядку загального позовного провадження, так і для скасування оскаржуваного рішення з підстав розгляду справи в спрощеному провадженні відсутні.

За наведених обставин, доводи апеляційної скарги є безпідставними, оскаржуване рішення відповідає фактичним обставинам справи та нормам матеріального права, тому підстави, передбачені ст. 277 ГПК України, для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення Господарського суду Дніпропетровської області у даній справі відсутні.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати по розгляду апеляційної скарги відносяться на апелянта.

З підстав наведеного та керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного підприємства "Криворізький державний цирк" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 10.06.2021р. у справі № 904/2526/21 - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 10.06.2021р. у справі № 904/2526/21 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя А.Є. Чередко

Суддя Т.А. Верхогляд

Суддя Ю.Б. Парусніков