РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

06.10.2021Справа № 910/12070/21

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Торговий будинок «Харківмаш»
доАкціонерного товариства «Укртрансгаз»
простягнення 2 051 741,44 грн.
Суддя Босий В.П.

секретар судового засідання Єрмак Т.Ю.

Представники сторін:

від позивача:Нагорний Є.Ф.
від відповідача:Трегубова А.В.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий будинок «Харківмаш» (надалі - ТОВ «ТБ «Харківмаш») звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства «Укртрансгаз» (надалі - АТ «Укртрансгаз») про стягнення 2 051 741,44 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем грошового зобов`язання з оплати отриманого на підставі договору про закупівлю товарів № від 29.01.2019 товару, у зв`язку з чим позивач вказує на наявність заборгованості у розмірі 1 734 412,80 грн., а також заявляє про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 113 188,25 грн. та інфляційних у розмірі 204 140,39 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.08.2021 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

16.08.2021 представником відповідача подано до суду клопотання про залишення позову без руху у зв`язку з направленням йому позивачем копій документів, доданих до позовної заяви, неналежної якості.

Судом в задоволенні даного клопотання було відмовлено з огляду на те, що позивачем формально було дотримано вимоги Господарського процесуального кодексу України щодо надсилання відповідачу копій документів, доданих до позовної заяви, а також те, що такі документи, навіть у випадку виготовлення позивачем неякісних копій, мали знаходитися у відповідача. Більш того, твердження відповідача про неможливість підготування відзиву на позовну заяву у зв`язку з направленням йому неякісних копій документів позивачем нівелювалися подальшим поданням такого відзиву до суду.

20.08.2021 представником відповідача подано до суду клопотання про зупинення провадження у справі до вирішення іншої справи №640/6796/19, що розглядається в порядку кримінального судочинства у Київському районному суді м. Харкова, в задоволенні якого судом також було відмовлено з огляду на таке.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 227 Господарського процесуального кодексу України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадках об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове або повне припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу, і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

Зі змісту наведеної норми випливає, що причиною зупинення провадження у справі в даному випадку є неможливість її розгляду до вирішення пов`язаної з нею іншої справи, яка розглядається іншим судом.

Господарський суд повинен зупинити провадження у справі за наявності інформації про розгляд іншої справи, незалежно від заяв учасників судового процесу. Така інформація підтверджується тільки судовими документами: ухвалами, рішеннями, постановами судів, позовними заявами, скаргами.

Для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному конкретному випадку з`ясовує, як пов`язана справа, яка розглядається господарським судом, зі справою, що розглядається іншим судом, а також те, чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

Пов`язаність справ полягає у тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі, зокрема, факти що мають преюдиціальне значення.

Дослідивши подане клопотання відповідача судом не встановлено факту існування в провадженні Київського районного суду м. Харкова справи, до розгляду якої є об`єктивна неможливість розгляду цієї справи, оскільки матеріали кримінального провадження №0000232 на даний момент знаходяться на стадії досудового слідства.

Інших підстав, з якими приписи Господарського процесуального кодексу України пов`язують можливість зупинення провадження у даній справі судом не встановлено, у зв`язку з чим судом було залишено клопотання відповідача без задоволення.

15.09.2021 на електронну пошту суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує з огляду на те, що позивачем були поставлені відповідачу товари, які не відповідали тендерній документації, та були значно нижчими за якістю та вартістю, оскільки поставлене обладнання було не новим, а до моменту поставки вже перебувало у користуванні.

Протокольною ухвалою суду від 20.09.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 06.10.2021.

Представник позивача в судове засідання з`явився, надав пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала повністю.

В судовому засіданні 06.10.2021 судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

29.01.2019 між АТ «Укртрансгаз» (покупець) та ТОВ «ТБ «Харківмаш» (постачальник) був укладений договір про закупівлю товарів № (надалі - «Договір»), відповідно до п. 1.1 якого постачальник зобов`язується у визначений цим договором строк передати у власність покупця «Насоси та компресори (Насоси) (код згідно ДК 021-2015-42120000-6)» (товари), зазначені в специфікації, яка наведена в додатку 1 до цього договору та є його невід`ємною частиною, а покупець зобов`язується прийняти і оплатити такі товари.

Пунктом 1.2 Договору передбачено, що найменування (номенклатура, асортимент), кількість товарів, одиниця виміру, ціна за одиницю, строк поставки, місце поставки, інші умови зазначаються у специфікації.

За змістом п. 3.1 Договору загальна ціна цього договору становить 3 030 892,80 грн.

Згідно з п. 4.2 Договору покупець зобов`язаний оплатити вартість переданих товарів не раніше 35 та не пізніше 45 календарних днів з дати поставки, визначеної за правилами п. 5.8 цього договору. В разі проведення незалежної експертизи - після отримання позитивного висновку незалежної експертизи про відповідність товару умовам ГОСТів, ДСТУ, технічним умовам, технічній або іншій документації, яка зазначається у специфікації до цього договору, строк оплати подовжується на термін проведення експертизи.

На виконання умов Договору позивачем був поставлений, а відповідачем прийнятий товар на загальну суму 3 030 892,80 грн., що підтверджується підписаними сторонами видатковими накладними №12 від 21.02.2019 та №24 від 02.04.2019.

Відповідачем частково було перераховано на користь позивача вартість поставленого товару на суму 1 296 480,00 грн., що підтверджується банківськими виписками з рахунку позивача.

Спір у справі виник у зв`язку з неналежним, на думку позивача, виконанням відповідачем грошового зобов`язання з оплати поставленого товару, внаслідок чого утворилася заборгованість 1 734 412,80 грн.

Укладений сторонами договір є договором поставки, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 54 Цивільного кодексу України.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно із ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Матеріалами справи (видаткові накладні №12 від 21.02.2019 та №24 від 02.04.2019) підтверджується факт поставки позивачем відповідачу товару на виконання умов Договору на загальну суму 3 030 892,80 грн.

У відповідності до ч. 1, ч. 2 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідачем частково було перераховано на користь позивача вартість поставленого товару на суму 1 296 480,00 грн., що підтверджується банківськими виписками з рахунку позивача.

Твердження відповідача про те, що позивачем було поставлено товар неналежної якості судом не приймається до уваги з огляду на наступне.

Пунктом 5.7 Договору передбачено, що приймання покупцем товарів за видатковою накладною не є підтвердженням належного виконання постачальником його обов`язку з поставки товарів за цим договором та відсутність у покупця претензій до постачальника щодо якості та комплектності товарів. Такі претензії можуть бути заявлені покупцем постачальнику у порядку, визначеному цим договором та чинним законодавством України.

За змістом п. 5.9 Договору у разі виявлення неналежної якості переданих товарів, покупець має право, незалежно від можливості використання товарів за призначенням, вимагати від постачальника за своїм вибором: 1) пропорційного зменшення вартості товарів; 2) безоплатного усунення недоліків товарів у визначений покупцем строк, але не пізніше 30 днів з моменту отримання постачальником повідомлення покупця про виявлені недоліки товарів; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товарів.

Згідно з п. 5.10 Договору у разі істотного порушення вимог щодо якості товарі (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов`язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з`явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором: 1) відмовитися від договору шляхом його розірвання в односторонньому порядку і вимагати повернення сплаченої за товари грошової суми; 2) вимагати заміни товарів на товари належної якості у визначений покупцем строк, але не пізніше 30 днів з моменту отримання постачальником повідомлення покупця про заміну товарів.

Суд відзначає, що матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження факту направлення відповідачем на адресу позивача будь-яких претензій щодо якості поставленого товару, а також будь-яких повідомлень про недоліки поставленого товару, що свідчить про прийняття відповідачем належним чином поставленого за Договором товару.

З урахуванням встановлених судом обставин, заборгованість відповідача за поставлений товар становить 1 734 412,80 грн., а строк виконання грошового зобов`язання станом на момент звернення позивача із даним позовом до суду настав.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Матеріалами справи підтверджується наявність у відповідача грошового зобов`язання по сплаті на користь позивача 1 734 412,80 грн. на підставі Договору. Вказана заборгованість відповідачем не спростована.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідачем обставин, з якими чинне законодавство пов`язує можливість звільнення його від відповідальності за порушення зобов`язання, не наведено.

За таких обставин суд приходить до висновку, що вимоги ТОВ «ТБ «Харківмаш» про стягнення з АТ «Укртрансгаз» суми основного боргу у розмірі 1 734 412,80 грн. є правомірними та обґрунтованими.

Також позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 113 188,25 грн. та інфляційних у розмірі 204 140,39 грн. за прострочення виконання грошового зобов`язання у період з 18.05.2019 по 20.07.2021.

Судом встановлено, що відповідач у встановлений строк свого обов`язку по перерахуванню коштів не виконав, допустивши прострочення виконання грошового зобов`язання, тому дії відповідача є порушенням зобов`язання (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом відповідальності.

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд перевірив наданий позивачем розрахунок та вважає за можливе задовольнити вимогу позивача про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 113 188,25 грн. та інфляційних у розмірі 204 140,39 грн. за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання.

За таких обставин, позовні вимоги ТОВ «ТБ «Харківмаш» про стягнення з АТ «Укртрансгаз» заборгованості у розмірі 1 734 412,80 грн., 3% річних у розмірі 113 188,25 грн. та інфляційних у розмірі 204 140,39 грн. задовольняються судом повністю.

Відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 129, 233, 237-240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий будинок «Харківмаш» задовольнити повністю.

2. Стягнути з Акціонерного товариства «Укртрансгаз» (01021, м. Київ, Кловський узвіз, 9/1; ідентифікаційний код 30019801) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий будинок «Харківмаш» (61099, м. Харків, вул. Лодзька, 7-А; ідентифікаційний код 37876085) заборгованість у розмірі 1 734 412 (один мільйон сімсот тридцять чотири тисячі чотириста дванадцять) грн. 80 коп., 3% річних у розмірі 113 188 (сто тринадцять тисяч сто вісімдесят вісім) грн. 25 коп., інфляційні у розмірі 204 140 (двісті чотири тисячі сто сорок) грн. 39 коп. та судовий збір у розмірі 30 776 (тридцять тисяч сімсот сімдесят шість) грн. 12 коп. Видати наказ.

3. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

4. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 18.10.2021.

Суддя В.П. Босий