ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

"22" жовтня 2021 р. м. Київ Справа № 911/3022/21

Суддя Д.Г.Заєць, розглянувши матеріали

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська деревообробна група», м. Чернігів

до Державного підприємства «Київський військовий деревообробний завод», Київська область, м. Ірпінь, смт. Коцюбинське

про визнання неправомірними дій відповідача та стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська деревообробна група» б/н від 12.10.2021 (вх.№2999/21 від 18.10.2021) до Державного підприємства «Київський військовий деревообробний завод» про визнання неправомірними дій відповідача та стягнення коштів у сумі 320000,00 грн.

Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України, позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Проте, позивачем в порушення даної норми не обґрунтовано обраний спосіб захисту порушеного права про визнання неправомірними дій відповідача по незаконному утриманню у своєму володінні майна, з посиланням на відповідні норми законодавства, які передбачають обраний спосіб захисту.

Відповідно до ч. 2 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Позивач в позовній заяві зазначає, про укладення Договору №1/03 від 05.03.2018 з ТОВ «Ювенал», згідно якого ТОВ «Ювенал» зобов`язалось поставити та змонтувати комплект обладнання для сушки дров вартістю 320000,00 грн., проте доказів виконання умов Договору, зокрема, докази встановлення обладнання та докази оплати позивачем не надано.

Згідно п. 7 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України, позовна заява повинна містити відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися.

Як вбачається з позовної заяви, в порушення п. 7 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України, вказана позовна заява не містить відомостей про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 ГПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України Про судовий збір, передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За подання позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За подання позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до пункту 3 частини третьої статті 162, пунктів 1, 2, 3 частини першої статті 163 ГПК України, позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Тобто, будь-який майновий спір має ціну. Різновидами майнових спорів є, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми використання останнього.

Натомість, до позовних заяв немайнового характеру відносяться вимоги, які не підлягають вартісній оцінці. Під немайновим позовом слід розуміти вимогу про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що не піддається грошовій оцінці.

Наведений правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 серпня 2020 року у справі № 910/13737/19.

Таким чином, позовна вимога про визнання неправомірними дій Державного підприємства «Київський військовий деревообробний завод» по незаконному утриманню у своєму володінні майна позивача, є вимогою, яка не має вартісну оцінку, у зв`язку з чим дана вимога носить немайновий характер.

Позивачем сплачено судовий збір у сумі 4800,00 грн. (квитанція б/н від 12.10.2021), тобто, як за одну вимогу майнового характеру. Таким чином позивачем не доплачено судовий збір у розмірі 2270,00 грн. за другу вимогу немайнового характеру про визнання неправомірними дій відповідача.

При цьому, суд наголошує на необхідності обґрунтування обраного способу захисту права, зокрема, визнання неправомірними дій відповідача по незаконному утриманню у своєму володінні майна та в залежності від заявленої вимоги визначитись зі сплатою судового збору за вимогою немайнового характеру.

Відповідно до ст. 50 Господарського процесуального кодексу України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї із сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи.

Згідно ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст.ст. 50, 162, 164, 174, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська деревообробна група» б/н від 12.10.2021 (вх.№2999/21 від 18.10.2021) до Державного підприємства «Київський військовий деревообробний завод» про визнання неправомірними дій відповідача та стягнення коштів у сумі 320000,00 грн. залишити без руху.

2. Зобов`язати позивача усунути недоліки позовної заяви та подати до суду в строк, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху:

- обґрунтування позовних вимоги про визнання неправомірними дій з посиланням на передбачені чинним законодавством способи захисту права;

- надати нормативно-правове обґрунтування способу захисту права вимоги про стягнення 320000,00грн., враховуючи, що в позові позивач обґрунтовує та просить повернути майно на підставі ст. 387 Цивільного кодексу України;

- докази сплати судового збору в установленому законом порядку та розмірі;

- відомості про вжиття/невжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви;

- докази виконання умов Договору №1/03 від 05.03.2018;

- письмові обґрунтування стосовно необхідності залучення третіх осіб у відповідності до вимог ст. 50 Господарського процесуального кодексу України, із зазначенням на стороні позивача чи відповідача слід залучити таких осіб.

3. Попередити позивача про те, що у разі неусунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачу.

4. Копію ухвали направити Товариству з обмеженою відповідальністю «Українська деревообробна група».

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та оскарженню не підлягає.

Суддя Д.Г. Заєць