ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

21.10.2021 Справа № 905/977/21

Господарський суд Донецької області у складі судді Курило Г.Є.,

при секретарі судового засідання Гайдук Д.М.,

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Буддеталь, м.Краматорськ

до відповідача: Приватного акціонерного товариства Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча, м. Маріуполь

про стягнення 763580,28грн - основного боргу, 62988,00грн - 3% річних, 130432,61грн - інфляційних втрат

Представники сторін:

від позивача: Дмитроняк А.С. - адвокат на підставі ордеру;

від відповідача (в режимі відеоконференції): Бузівська Н.М. - адвокат на підставі довіреності.

Суть спору: Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю Буддеталь, м.Краматорськ, звернувся до Господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Приватного акціонерного товариства Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча, м.Маріуполь про стягнення 764314,32 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем обов`язків по договору №770 від 20.03.2017 в частині своєчасної та в повному обсязі оплати за виконані роботи.

Ухвалою суду від 22.06.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі 905/977/21; здійснювати розгляд справи вирішено за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 15.07.2021 о 10:40год.

15.07.2021 на електронну пошту суду з накладенням електронного цифрового підпису від представника відповідача надійшло клопотання по справі, в якому останній просить відкласти підготовче засідання на іншу дату для надання відзиву по справі; без участі представника відповідача судове засідання не проводити.

Ухвалою суду від 15.07.2021 клопотання відповідача про відкладення підготовчого засідання задоволено; продовжено строк підготовчого провадження у справі №905/977/21 на 30 (тридцять) днів; відкладено підготовче засідання на 26.08.2021 об 11:00 год.; продовжено відповідачу строк для подання відзиву.

26.08.2021 на електронну пошту суду з накладенням електронного цифрового підпису від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву. Відповідач позовні вимоги не визнає, вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Відповідач зазначає, що позивач не надав до матеріалів справи належних та допустимих доказів, що підтверджують обов`язок відповідача сплачувати позивачу суми основного боргу у розмірі 764314,32грн, а саме позивачем не надано до матеріалів справи докази відправлення відповідачу рахунків на виконання вимог п.4.1 договору. Відповідач стверджує, що у спірних правовідносинах мало місце застосування до позивача оперативно-господарських санкцій, передбачених п.10.13 договору, а саме застосування оперативно-господарської санкції у вигляді зменшення суми грошових коштів, що підлягають перерахуванню позивачу, на суму неустойки, яка підлягала стягненню з позивача.

31.08.2021 на електронну пошту суду з накладенням електронного цифрового підпису від представника відповідача надійшла заява у справі, в якій останній просить суд долучити до матеріалів справи докази; судове засідання, призначене на 09.09.2021, провести без участі представника відповідача. Суд задовольнив вказану заяву відповідача.

09.09.2021 на електронну пошту суду з накладенням електронного цифрового підпису від позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог, в якій останній просить суд стягнути з Приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Буддеталь" грошову суму у розмірі 957000,89грн, яка складається з суми основного боргу за договором №770 від 20.03.2017 у розмірі 763580,28грн, суми 3% річних у розмірі 62988,00грн та суми інфляційних витрат у розмірі 130432,61грн.

Ухвалами суду підготовче засідання відкладалось.

20.09.2021 на електронну пошту суду з накладенням електронного цифрового підпису від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій позивач наполягає на задоволенні позовних вимог.

20.09.2021 на електронну пошту суду з накладенням електронного підпису від відповідача надійшла заява, за змістом якої останній, з метою мирного врегулювання спору, просить суд відкласти судове засідання.

Ухвалою суду від 21.09.2021 вирішено здійснювати розгляд справи з урахуванням заяви позивача про збільшення позовних вимог; у задоволенні заяви відповідача про відкладення судового засідання відмовлено; закрито підготовче провадження у справі №905/977/21; призначено судове засідання з розгляду справи по суті на 05.10.2021 об 11:30год.

Ухвалою суду від 05.10.2021 задоволено заяву відповідача про відкладення судового засідання; оголошено перерву в судовому засіданні до 21.10.2021 об 11:30 год.

В судових засіданнях представник позивача позовні вимоги підтримав, позов просив задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні 21.10.2021 проти задоволення позовних вимог заперечував.

З`ясувавши фактичні обставини справи, докази на їх підтвердження, виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи, суд встановив.

20.03.2017 між Приватним акціонерним товариством «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» (замовник, відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Буддеталь» (підрядник, позивач) укладено договір №770, за змістом п.1.1 якого Замовник доручає, а Підрядник зобов`язується на свій ризик виконати в порядку і на умовах цього Договору роботи, перелік яких наводиться в специфікаціях (Роботи). Роботи виконуються на території ТОВ «Буддеталь» за адресою: м Маріуполь, вул.Таганрозька, 40.

Відповідно до п.1.2. договору Замовник зобов`язується надати Підряднику об`єкт для виконання Робіт, прийняти та оплатити виконані Роботи в порядку і строки, передбачені цим Договором.

Згідно з п.2.1. договору терміни виконання робіт за цим Договором, а також їх окремих обсягів (об`єктів, етапів, видів), визначаються у відповідних Додатках / Специфікаціях (далі - «Специфікація»), які є невід`ємною частиною цього Договору. В межах термінів виконання робіт, зазначених в Специфікаціях, Роботи виконуються на загальних умовах, без урахування вихідних, святкових і неробочих днів, якщо інше не зазначено в специфікації.

Термін виконання робіт за цим Договором починає обчислюватися з моменту фактичного прийняття об`єкта робіт відповідно до п.5.3 Договору. У разі несвоєчасного прийняття об`єкта робіт термін початку виконання робіт починає обчислюватися з останнього дня строку, визначеного п.5.3 цього Договору.

У розділі 3 сторони визначили ціну робіт, зокрема відповідно до п.3.1 договору ціна робіт, виходячи із специфіки і способу виконання робіт, визначається на підставі погоджених Сторонами кошторисів (калькуляцій) і вказується в Специфікаціях до цього договору. Загальну вартість цього договору становить сума вартості всіх робіт, виконаних за договором і зазначених в Специфікаціях до нього.

Відповідно до п.4.1. договору оплата Замовником виконаних робіт проводиться поетапно (щомісячно), протягом терміну, зазначеного у відповідній Специфікації. Термін оплати починає обчислюватися від дати підписання сторонами відповідних актів КБ-2в з додатками до актів КБ-2в, підтверджених довідками КБ-3 (або інших документів, узгоджених сторонами відповідно до п.2.3 цього Договору), на підставі наданих Підрядником рахунків і зареєстрованих податкових накладних.

Оплата Замовником виконаних Підрядником Робіт проводиться в національній валюті України шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Підрядника (п.4.2 договору).

Згідно з п.4.9 договору залік зустрічних однорідних вимог можливий тільки за взаємною згодою сторін.

У випадку необхідності сторони здійснюють звірку взаємних розрахунків з подальшим оформленням акту (п.4.10 договору).

Згідно з п.5.1 договору склад робіт за цим Договором, а також їх окремих обсягів (об`єктів, етапів, видів), визначається на підставі кошторисів, калькуляцій, ремонтних (дефектних) відомостей і вказується в Специфікаціях, що є невід`ємною частиною цього Договору.

Відповідно до п.6.1. договору роботи виконуються із матеріалів Замовника та засобами Підрядника, якщо інше не погоджено Сторонами у цьому договорі, додаткових угодах або Специфікаціях до нього.

Згідно з п.6.2 договору найменування, вартість, приналежність, кількість, якість і норми витрат матеріалів визначаються в Специфікаціях до цього Договору.

За змістом п.8.1. договору не пізніше 1 робочого дня з моменту закінчення виконання всіх Робіт за цим Договором або за окремим обсягами (об`єктами, етапами, видами), Підрядник направляє Замовнику повідомлення в письмовій формі про їх закінчення.

Пунктом 8.3 договору приймання виконаних робіт проводиться на території Замовника. В окремих випадках, за попередньою домовленістю Сторін (в письмовій формі), приймання виконаних робіт можливе на території Підрядника або Субпідрядника.

Зобов`язання зі складання актів форми КБ-2в з наданням довідок КБ-3 (або інших документів), узгоджених сторонами у відповідності до п.2.3 договору) покладається на підрядника (п.8.4 договору).

3а невиконання або неналежне виконання умов цього Договору Сторони несуть відповідальність відповідно до чинного законодавства України. Сплата неустойки не звільняє Сторони від виконання прийнятих на себе зобов`язань в натурі (п.10.1 договору).

Відповідно до п.10.2. договору у разі порушення терміну оплати виконаних робіт, Замовник сплачує Підряднику пеню в розмірі 0,01% від несплаченої суми за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який нараховується пеня.

Спори і розбіжності, що виникли в зв`язку з даним Договором або стосуються його укладення, зміни, виконання, порушення, розірвання, недійсності, будуть по можливості вирішуватися шляхом переговорів (п.14.1 договору).

Згідно з п.14.2. договору якщо суперечки і розбіжності, зазначені в п.14.1. цього Договору, не будуть врегульовані шляхом переговорів, їх дозвіл здійснюється відповідно до матеріального права України наступним чином: суперечки, майнові вимоги за якими перевищують еквівалент 10 000 доларів США (з урахуванням обмінного курсу НБУ на дату виникнення вимог) по основній сумі зобов`язань, вирішуються в господарських судах України (відповідно до чинного законодавства України).

Закінчення терміну дії даного договору не призводить до припинення викладеної в даному договорі угоди Сторін щодо порядку вирішення спорів (п.14.3 договору).

Відповідно до п.15.4. договору цей Договір набуває чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками і скріплення печатками Сторін, але не раніше виконання вимог установчих документів Сторін про необхідність надання згоди на укладення органами управління Сторін, які мають відповідні повноваження (при наявності таких вимог).

Цей Договір діє до 31.12.2018. Закінчення строку дії цього Договору не звільняє Сторони від виконання прийнятих на себе зобов`язань (в тому числі гарантійних) за цим Договором (п.15.5 договору).

За умовами п.15.6. договору за всіма видами зобов`язань і відповідальності Сторін встановлюється загальний строк позовної давності тривалістю три роки (за винятком термінів позовної давності, які перевищують трирічний період відповідно до чинного законодавства України).

Договір підписаний повноважними представниками сторін без зауважень та скріплений печатками.

18.06.2018 сторонами в рамках договору №770 від 20.03.2017 підписано специфікацію №4, згідно з якою замовник доручає, а підрядник зобов`язується на свій ризик виконати роботи з ліквідації об`єктів ПрАТ «ММК ім.Ілліча» в порядку та на умовах даного договору, в тому числі: ЛПЦ-1700 (ділянка нагрівальних колодязів) 8559621,80грн у строк до 31.12.2018; ТЭСЦ-2 (будівля бетонно-змішувального вузла, склад цементу) 74016,18грн; УЖДТ (будівля посту Бункерний інв.№711 Будівля тимчасового посту ДСП ст.Ізвестковая ЦЄ) інв.№300200831, будівля побутових приміщень в районі ст. Мартен ЦЄ інв.№687, будівля ст.Прокатная інв.№677, будівля приміщення ст.Куйбишево інв.№680 16801,63грн; управління випробувань (навіс) 2350,32грн; ЦМВИ (ж/д ваги №29.1, 29.2) -240,00грн. Всього з ПДВ 10383635,91грн.

Згідно з п.2.2 специфікації строк виконання робіт за узгодженим з замовником графіком.

Відповідно до п.2.6 специфікації умови оплати: відстрочка платежу 30 календарних днів після підписання акту виконаних робіт.

На виконання умов договору сторонами підписано наступні акти прийому виконаних підрядних робіт по специфікації №4: акт №71 від 11.10.2018 за жовтень 2018 року на суму 56000,34грн; акт №72 від 11.10.2018 за жовтень 2018 року на суму 56000,34грн; акт №75 від 18.10.2018 за жовтень 2018 року на суму 325820,16грн; акт №77/1 від 23.11.2018 за жовтень 2018 року на суму 646182,83грн. Загальна сума виконаних робіт скала 1084003,67грн.

В матеріалах справи наявні наступні рахунки-фактури на оплату наданих послуг: №422 від 11.10.2018 на суму 56000,34грн, №423 від 11.10.2018 на суму 56000,34грн, №425 від 18.10.2018 на суму 325820,16грн, №488 від 23.11.2018 на суму 646182,83грн. Всього на суму 1084003,67грн.

09.02.2021 сторонами підписано акт про проведення заліку зустрічних однорідних вимог, згідно з яким сторони дійшли згоди, що зустрічні однорідні вимоги згідно договору №770 від 20.03.2017 ПрАТ «ММК ім.Ілліча» перед ТОВ «Буддеталь», які виникли по рахунку №417 (частково) від 11.10.2018 на суму 49766,13грн та договору №729 від 17.04.2019 ТОВ «Буддеталь» перед ПрАТ «ММК ім.Ілліча», які виникли по рахунку № від 30.06.2019 на суму 19778,84грн, № від 31.07.2019 на суму 19778,84грн, № від 31.08.2019 на суму 10208,45грн, всього на суму 49766,13грн вважаються виконаними обома сторонами у відповідності до ст.601 Цивільного кодексу України в день укладення даної угоди на суму 49766,13грн.

Акт підписаний повноважними представниками сторін та скріплений печатками.

01.09.2017 між Публічним акціонерним товариством «Перший український міжнародний банк» (банк, фактор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Буддеталь» (клієнт) укладено договір факторингу з регресом №МБ-Ф-КНА-1062, згідно з п.1.1. якого в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Фактор зобов`язується здійснювати Факторингове фінансування Клієнта за Плату на умовах Факторингу з регресом.

Відповідно до п.1.2 договору ліміт Факторингового фінансування за цим Договором встановлюється в розмірі 5000000,00 гривень зі строком дії до 31.12.2017.

Право вимоги є відступленим Клієнтом (набутим Фактором) з моменту підписання Сторонами Реєстру, що містить таке Право вимоги (п.1.3 договору).

Умовами п.1.4. договору визначено, що за здійснення Факторингового фінансування за цим Договором Клієнт сплачує Банку Плату в порядку та розмірі, визначеному в ст. 4 цього Договору.

Внаслідок відступлення Права вимоги Фактор замінює Клієнта як кредитора Боржника, у зв`язку з чим до Фактора переходять відповідні права кредитора за Контрактом, включаючи права на отримання вартості майна (продукції)/виконаних робіт/ наданих послуг, суми будь-яких штрафних санкцій (неустойок, штрафів, пені) та суми інших платежів за Контрактом. Однак, Фактор не набуває будь-яких обов`язків Клієнта за Контрактом перед Боржником та третіми особами, зокрема, але не виключно, щодо поставки товару (продукції)/ виконання робіт/ надання послуг, заміни товару, його зберігання, сплати Клієнтом будь-яких компенсацій, штрафних санкцій за Контрактом, податкових зобов`язань Клієнта та інших обов`язків Клієнта, що виникають з такої поставки товару (продукції)/ робіт/ послуг. Разом із відступленням Права вимоги на користь Фактора відступаються всі інші права вимоги Клієнта до Боржника, що випливають із Контракту з ним, зокрема, але не виключно, право вигодонабувача за договорами страхування, права на забезпечення, що передане Боржником за таким Контрактом тощо (у разі їх наявності та можливості відступлення) (п.1.5 договору).

Відповідно до п.2.1 договору перелік Боржників визначається Сторонами у Переліку Боржників згідно Додатку МІ до цього Договору.

Умови придбання Фактором Права вимоги визначаються у Реєстрі, що складається за формою згідно Додатку №2 до цього Договору (п.2.2 договору).

Договір набуває чинності з моменту його підписання Сторонами, скріплення печатками Банку, Клієнта та діє до моменту повного виконання Сторонами взятих на себе зобов`язань по Договору та отримання Фактором грошових коштів в оплату повної Вартості Прав вимоги. Положення Договору щодо відступлення Клієнтом на користь Фактора певного Права вимоги до Боржника, так само як і здійснення Фактором Факторингового фінансування, набирають чинності з дати підписання Сторонами та скріплення печатками Банку, Клієнта Реєстрів (згідно Додатку №2 до цього Договору) (п.13.1 договору).

Договір підписаний повноважними представниками сторін та скріплений печатками.

Додатком №1 до договору факторингу з регресом №МБ-Ф-КНА-1062 від 01.09.2017 визначено перелік боржників, до яких належить ПрАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча», договір №770 від 20.03.2017.

Згідно з Реєстром №17 від 10.12.2018 фактор зобов`язався перерахувати клієнту авансовий платіж у сумі 2825995,33грн з рахунку фактора у строки, встановлені договором факторингу, зокрема за рахунком №488 від 23.11.2018 (акт № 77/1 від 23.10.2018) - 270657,26грн.

Позивач підтверджує, що фактор перерахував на рахунок ТОВ «Буддеталь» грошові кошти по рахунку №488 від 23.11.2018 (акт № 77/1 від 23.10.2018) у загальному розмірі 270657,26грн.

Згідно з листом вих.№126 від 06.05.2019 позивач звернувся до відповідача та просив погасити прострочену заборгованість за роботи по договору у сумі 813346,41грн у найкоротший термін.

Позивачем до матеріалів справи доданий акт звірки взаємних розрахунків між Товариством з обмеженою відповідальністю «Буддеталь» та по всім замовленням у валюті грн. за період 01.01.2020 30.04.2021, згідно з яким заборгованість ПрАТ «ММК ім.Ілліча» станом на 30.04.2021 становить 764314,32грн. Акт не підписано сторонами.

До матеріалів справи відповідачем додано претензію-повідомлення вих.№84/71 від 20.01.2020, за змістом якої зазначено, що між ТОВ «Буддеталь» та ПрАТ «ММК ім.Ілліча» був укладений договір оперативної оренди №208 від 01.02.2019, в процесі огляду майна комбінату, яке знаходиться на зберіганні, цехом ремонту та благоустрою зафіксовано погіршення технічного стану та комплектації об`єктів, розмір склав 29497,91грн без урахування ПДВ. Зазначену суму орендар зобов`язався сплатити протягом 10 календарних днів від дати підписання сторонами повідомлення. Згідно з п.7.2 договору оперативної оренди №208 від 01.02.2019 у випадку несплати або невчасної оплати вказаних сум, орендар сплачує орендодавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення. Сума неустойки в розмірі 29497,91грн без урахування ПДВ буде утримана з загальної вартості по Договору №770 від 20.03.2017, акт виконаних робіт №77/1 і рахунку №488 від 23.11.2018 (специфікація №4ЛОС). До претензії додано розрахунок розміру погіршення технічного стану та комплектації об`єктів, які знаходяться на зберіганні у ТОВ «Буддеталь», згідно з яким розмір склав 24581,59грн. Також додано акт огляду транспортних засобів, які знаходяться на зберіганні у ТОВ «Буддеталь».

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем обов`язків по договору №770 від 20.03.2017 в частині своєчасної та в повному обсязі оплати за надані послуги позивач звернувся до Господарського суду Донецької області з позовом до Приватного акціонерного товариства Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча, м.Маріуполь про стягнення 957000,89грн, з яких 763580,28грн основний борг, 62988,00грн 3% річних, 130432,61грн інфляційні втрати.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються нормами Цивільного та Господарського кодексів України, а також умовами договору №770 від 20.03.2017.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання згідно із ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України, ст.174 Господарського кодексу України виникають, зокрема, з договору та інших правочинів.

Згідно вимог ст.ст.525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

За приписом ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст.193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Судом встановлено, що укладений між сторонами договір №770 від 20.03.2017 за своєю правовою природою є договором підряду.

Відповідно до ч.1 ст.837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до частини четвертої статті 882 Цивільного кодексу України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

Позивачем доведено, що в рамках договору № 770 від 20.03.2017, ним виконані роботи на загальну суму 1084003,67грн.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до п.4.1 договору оплата Замовником виконаних робіт проводиться поетапно (щомісячно), протягом терміну, зазначеного у відповідній Специфікації. Термін оплати починає обчислюватися від дати підписання сторонами відповідних актів КБ-2в з додатками до актів КБ-2в, підтверджених довідками КБ-3 (або інших документів, узгоджених сторонами відповідно до п.2.3 цього Договору), на підставі наданих Підрядником рахунків і зареєстрованих податкових накладних.

Відповідно до п.2.6 специфікації №4 від 18.06.2018 умови оплати: відстрочка платежу 30 календарних днів після підписання акту виконаних робіт.

Відповідач, заперечуючи проти позовних вимог, зазначає, що позивач не надав до матеріалів справи належних та допустимих доказів, що підтверджують обов`язок відповідача сплачувати позивачу суми основного боргу, а саме позивачем не надано до матеріалів справи доказів відправлення відповідачу рахунків на виконання вимог п.4.1 договору.

Суд звертає увагу, що за своєю правовою природою рахунок на оплату товару не є первинним документом, а є документом, який містить тільки платіжні реквізити, на які потрібно перераховувати грошові кошти в якості оплати за надані послуги, тобто, носить інформаційний характер. Ненадання рахунку не є відкладальною умовою у розумінні приписів статті 212 Цивільного кодексу України та не є простроченням кредитора у розумінні статті 613 Цивільного кодексу України, а тому не звільняє відповідача від обов`язку виконати грошове зобов`язання.

Хоча в п. 4.1 договору й зазначено, що оплата здійснюється "на підставі рахунків", однак така умова договору не змінює строк виконання грошового зобов`язання, який встановлений в специфікації №4 від 18.06.2018 - 30 календарних днів після підписання акту виконаних робіт.

Факт виконання робіт підтверджується наявними в матеріалах справи документами.

Враховуючи, що позивач зобов`язання за договором №770 від 20.03.2017 виконав належним чином, в той час як відповідачем порушені взяті на себе за договором обов`язки, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення основної суми боргу в розмірі 763580,28грн підлягають задоволенню.

Крім того, суд не приймає до уваги доводи відповідача стосовно застосування до позивача оперативно-господарських санкцій, передбачених п.10.13 договору.

В п.10.13 договору зазначено, що замовник має право в односторонньому безумовному порядку (в тому числі після закінчення строку дії договору) застосовувати до підрядника оперативно-господарську санкцію, що виражена в утриманні сум пред`явлених підрядчику неустойки, штрафу та збитків, що підлягають оплаті сум, в тому числі за виконані роботи та поставлені матеріали шляхом відправлення підряднику відповідного повідомлення з зазначенням утриманої суми неустойки та розрахованих збитків.

Відповідно до частини першої статті 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції (частина перша статті 217 Господарського кодексу України ).

За змістом частин першої та другої статті 235 Господарського кодексу України за порушення господарських зобов`язань до суб`єктів господарювання та інших учасників господарських відносин можуть застосовуватися оперативно-господарські санкції - заходи оперативного впливу на правопорушника з метою припинення або попередження повторення порушень зобов`язання, що використовуються самими сторонами зобов`язання в односторонньому порядку.

До суб`єкта, який порушив господарське зобов`язання, можуть бути застосовані лише ті оперативно-господарські санкції, застосування яких передбачено договором.

Перелік видів оперативно господарських санкцій встановлений у частині першій статті 236 Господарського кодексу України, а такий перелік в силу частини другої статті 236 вказаного Кодексу не є вичерпним. Сторони можуть передбачити у договорі також інші оперативно-господарські санкції.

Відповідно до статті 237 Господарського кодексу України підставою для застосування оперативно-господарських санкцій є факт порушення господарського зобов`язання другою стороною. Оперативно-господарські санкції застосовуються стороною, яка потерпіла від правопорушення, у позасудовому порядку та без попереднього пред`явлення претензії порушнику зобов`язання. Порядок застосування сторонами конкретних оперативно-господарських санкцій визначається договором. У разі незгоди з застосуванням оперативно-господарської санкції заінтересована сторона може звернутися до суду з заявою про скасування такої санкції та відшкодування збитків, завданих її застосуванням. Оперативно-господарські санкції можуть застосовуватися одночасно з відшкодуванням збитків та стягненням штрафних санкцій.

За приписами статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Аналіз наведених положень законодавства дає підстави для висновку, що особливістю оперативно-господарських санкцій є те, що, на відміну від штрафних, до яких вдаються виключно за рішенням суду, вони застосовуються самими сторонами зобов`язання в односторонньому порядку, тобто без попередження заздалегідь. Оперативно-господарські санкції застосовують безпосередньо самі суб`єкти господарських відносин в оперативному порядку, тобто без звернення до судових або інших уповноважених органів, і без згоди іншої сторони зобов`язання - це, зокрема, є головною умовою застосування сторонами таких санкцій, про що має бути пряма вказівка в договорі. При цьому до суб`єкта, який порушив господарське зобов`язання, можуть бути застосовані лише ті оперативно-господарські санкції, які передбачено договором.

Отже, оперативно-господарські санкції можуть бути застосовані стороною в односторонньому порядку за наявності одночасно наступних умов:

1) якщо має місце порушення господарських зобов`язань;

2) відповідні оперативно-господарські санкції передбачені договором;

3) метою їх застосування є припинення або попередження повторення порушень зобов`язання.

Зазначені чинники фактично виключають можливість застосування оперативно-господарських санкцій як ефективного способу впливу на порушника зобов`язання після того, як воно вже фактично виконано, а відносини між сторонами є припиненими.

Сторонами у пункті 10.13 договору погоджена можливість застосування оперативно-господарської санкції у вигляді утримання відповідачем сум пред`явлених підряднику неустойки, штрафу та збитків, що підлягають оплаті сум, в тому числі за виконані роботи та поставлені матеріали шляхом відправлення підряднику відповідного повідомлення з зазначенням утриманої суми неустойки та розрахованих збитків.

В претензії-повідомлені №84/71 від 20.01.2020 відповідача, зазначено, що за договором оперативної оренди №208 від 01.02.2019 в процесі огляду майна комбінату, яке знаходиться на зберіганні, цехом ремонту та благоустрою зафіксовано погіршення технічного стану та комплектації об`єктів, розмір склав 29497,91грн без урахування ПДВ. Зазначену суму орендар зобов`язався сплатити протягом 10 календарних днів від дати підписання сторонами повідомлення. Згідно з п.7.2 договору оперативної оренди №208 від 01.02.2019 у випадку несплати або невчасної оплати вказаних сум, орендар сплачує орендодавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення. Сума неустойки в розмірі 29497,91грн без урахування ПДВ буде утримана з загальної вартості по Договору №770 від 20.03.2017, акт виконаних робіт №77/1 і рахунку №488 від 23.11.2018 (специфікація №4ЛОС).

Отже, відповідачем встановлено порушення позивачем умов іншого договору №208 від 01.02.2019, а не договору №770 від 20.03.2017, при цьому в матеріалах справи відсутній договір №208 від 01.02.2019, у зв`язку з чим суду не доведено правомірності нарахування неустойки в розмірі 29497,91грн, доказів порушення позивачем договору №770 від 20.03.2017 та як наслідок застосування до нього оперативно-господарської санкції, що передбачена п. 10.13 цього договору, суду також не доведено.

На підставі вищевикладеного, суд критично ставиться до заперечень відповідача щодо зменшення суми грошових коштів, що підлягає перерахуванню позивачу на суму неустойки.

Згідно зі ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності до ст.ст. 76, 78, 79 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи, а вірогідні докази - це ті, які на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Матеріали справи не містять доказів сплати відповідачем суми основної заборгованості в розмірі 763580,28грн, в той час як роботи позивачем виконані, а строк виконання зобов`язань щодо оплати виконаних робіт настав, за таких обставин, суд дійшов висновку про обґрунтованість і правомірність позовних вимог в частині стягнення основного боргу в сумі 763580,28грн.

На підставі ст.625 Цивільного кодексу України нараховано 3% річних в сумі 62988,00грн за період з 11.11.2018 по 01.09.2021 та інфляційні втрати в сумі 130432,61грн за період з листопада 2018 року по липень 2021 року.

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Вказана стаття визначає відповідальність за порушення грошового зобов`язання та її приписи підлягають застосуванню у випадку прострочення боржником виконання грошового зобов`язання. Тобто, у разі неналежного виконання боржником грошового зобов`язання виникають нові додаткові зобов`язання, які тягнуть за собою втрату матеріального характеру. Відповідно такі додаткові зобов`язання є заходами відповідальності за порушення основного зобов`язання, у тому числі, коли має місце прострочення виконання основного зобов`язання.

Перевіривши поданий позивачем розрахунок 3% річних, суд визнає його арифметично не вірним, оскільки позивачем не завжди вірно визначено дату виникнення прострочення зобов`язань, зокрема останнім не враховані положення ч.5 ст.254 Цивільного кодексу України.

Згідно з ч.5 ст.254 Цивільного кодексу України якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Отже, строк оплати за актами прийому виконаних підрядних робіт №71 від 11.10.2018 та №72 від 11.10.2018 до 12.11.2018, прострочення з 13.11.2018; за актом прийому виконаних підрядних робіт №75 від 18.10.2018 - до 19.11.2018, прострочення з 20.11.2018; за актом прийому виконаних підрядних робіт №77/1 від 23.11.2018 - до 26.12.2018, прострочення з 27.12.2018.

Як вбачається з матеріалів справи 09.02.2021 сторонами підписано акт про проведення заліку зустрічних однорідних вимог, згідно з яким сторони дійшли згоди, що зустрічні однорідні вимоги згідно договору №770 від 20.03.2017 ПрАТ «ММК ім.Ілліча» перед ТОВ «Буддеталь», які виникли по рахунку №417 (частково) від 11.10.2018 на суму 49766,13грн та договору №729 від 17.04.2019 ТОВ «Буддеталь» перед ПрАТ «ММК ім.Ілліча», які виникли по рахунку № від 30.06.2019 на суму 19778,84грн, № від 31.07.2019 на суму 19778,84грн, № від 31.08.2019 на суму 10208,45грн, всього на суму 49766,13грн вважаються виконаними обома сторонами у відповідності до ст.601 Цивільного кодексу України в день укладення даної угоди на суму 49766,13грн.

Однак, до матеріалів справи не додано рахунку №417 від 11.10.2018 за договором №770 від 20.03.2017, одночасно в матеріалах справи наявні рахунки, що датовані 11.10.2018.

З розрахунку позивача вбачається, що останній вказану суму зарахував на погашення заборгованості за актом прийому виконаних підрядних робіт №77/1 від 23.11.2018, однак з огляду на положення чинного законодавства мав би зарахувати на погашення заборгованості в хронологічному порядку, а саме на погашення заборгованості за актом прийому виконаних підрядних робіт №71 від 11.10.2018.

Враховуючи вищевикладене, суд здійснив розрахунок 3% річних за період з 13.11.2018 по 01.09.2021 за допомогою калькулятора підрахунку заборгованості штрафних санкцій "Ліга. Закон", та встановив, що розмір 3% річних за період з 13.11.2018 по 01.09.2021 становить 62657,97грн, з огляду на що суд частково задовольняє вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 3% річних, а саме в сумі 62657,97грн за період з 13.11.2018 по 01.09.2021.

За перерахунком суду сума інфляційних втрат становить 129152,92грн за період з листопада 2018 року по липень 2021 року, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню в розмірі 129152,92грн.

У відповідності до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторін пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст.ст. 129, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Буддеталь, м.Краматорськ до Приватного акціонерного товариства Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча, м. Маріуполь, задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча (87504, Донецька обл., місто Маріуполь, вул.Левченко, будинок 1, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Буддеталь (84303, Донецька обл., місто Краматорськ, вул.Олекси Тихого, будинок 90а, ) заборгованість у розмірі 763580,28грн, 3% річних у розмірі 62657,97грн, інфляційні втрати у розмірі 129152,92грн, судовий збір у розмірі 14330,87грн.

В іншій частині позову відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

В судовому засіданні оголошено та підписано вступну та резолютивну частини рішення, повний текст рішення складено та підписано 22.10.2021.

Суддя Г.Є. Курило