06.10.2021Справа № 910/7583/21
Господарський суд міста Києва у складі: головуючого - судді Лиськова М.О.,
при секретарі судового засідання Свириденко А.С.
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СТАНДАРТ-ДНЕПР"
до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "ЕНЕРГОАТОМ"
в особі Відокремленого підрозділу "Южно-українська атомна електрична станція"
про стягнення 1 677 328,44 грн.
За участі представників учасників справи згідно протоколу
Товариство з обмеженою відповідальністю "СТАНДАРТ-ДНЕПР" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "ЕНЕРГОАТОМ" в особі відокремленого підрозділу "Южно-українська атомна електрична станція" (далі - відповідач) про стягнення 1677 328,44 грн.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.06.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання у справі на 23.06.2021.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 08.09.2021 позовні вимоги задоволено та стягнуто з Державного підприємства "Національна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Южно-українська атомна електрична станція" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СТАНДАРТ-ДНЕПР" 1 677328,44 грн. - основного боргу та судовий збір у розмірі 25 159,93 грн.

17.09.2021 до Господарського суду міста Києва надійшла заява представника Товариства з обмеженою відповідальністю "СТАНДАРТ-ДНЕПР" про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва 27.09.2021 розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення призначено у судовому засіданні на 06.10.2021.

У судове засідання, призначене на 06.10.2021 з`явився представник відповідача, надав суду клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу, проти задоволення заяви заперечив. Представник позивача у судове засідання не з`явився, причин неявки суд не повідомив.

За змістом частин 2 та 3 статті 221 Господарського процесуального кодексу України для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Частиною 4 статті 244 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «СТАНДАРТ-ДНЕПР" про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат на правничу допомогу, судом встановлено наступне.

Згідно із ч.ч. 1, 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат та пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 1 статті 244 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Як вбачається з рішення Господарського суду міста Києва від 08.09.2021 у справі №910/7583/21 судом не було вирішено питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу, понесених Товариством з обмеженою відповідальністю «СТАНДАРТ-ДНЕПР" під час розгляду даної справи, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення.

Відповідно до статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

За змістом частин 1, 3 статті 124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

У позовній заяві, позивачем зазначено, що попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат згідно додатку до позову у розмірі 15 000,00 грн.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 16 ГПК України представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно із поданими до матеріалів справи заявами позивача про вирішення питання щодо стягнення судових витрат, позивач просить стягнути з відповідача понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 20 000,00 грн.

Статтею 126 Господарського процесуального кодексу України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При цьому, частиною 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Обґрунтовуючи розмір витрат на професійну правничу допомогу представник Товариства з обмеженою відповідальністю «СТАНДАРТ-ДНЕПР" посилається на те, що факт надання правової допомоги відповідачу підтверджується Договором про надання правової допомоги 1304/21/1 від 13.04.2021 року, актом виконаних робіт від 13.09.2021, копією рахунку-фактури від 13 квітня 2021 року №СФ-0000029 та платіжним дорученням №3423 від 13 квітня 2021; копією рахунку-фактури від 17 червня 2021 року №СФ-0000040 та платіжним дорученням №3525 від 17 червня 2021; копією рахунку-фактури від 12 липня 2021 року №СФ-0000045 та платіжним дорученням №3543 від 12 липня 2021; копією рахунку-фактури від 27 липня 2021 року №СФ-0000047 та платіжним дорученням №3564 від 27 липня 2021; копією рахунку-фактури від 18 серпня 2021 року №СФ-0000051 та платіжним дорученням №3579 від 18 серпня 2021; копією рахунку-фактури від 08 вересня 2021 року №СФ-0000057 та платіжним дорученням №3606 від 08 вересня 2021.

Як вбачається з матеріалів справи, з метою отримання професійної правничої допомоги позивачем було укладено з Адвокатським об`єднанням «КС ПАРТНЕРС» договір про надання правової допомоги № 1304/21/21 від 13 квітня 2021 року.

Згідно п. 1.1 зазначеного Договору Клієнт доручає, а Адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання щодо складання позовної заяви та супроводження у суді першої інстанції судової справи про стягнення заборгованості, а Клієнт зобов`язується прийняти та оплатити надані Адвокатським об`єднанням послуги в порядку, розмірі та у строки, які визначені умовами Договору.

Розділом 4 «Порядок здійснення розрахунків» вказаного Договору визначено, що, юридичну допомогу, що надається адвокатським об`єднанням, Клієнт оплачує в гривнях, шляхом 100 відсоткової передоплати на поточний рахунок Адвокатського об`єднання.

Оплата за даним договором здійснюється не пізніше наступного дня з моменту отримання Клієнтом рахунку.

За результатами надання юридичної допомоги складається акт, що підписується представниками кожної зі сторін. В акті вказується обсяг наданої Адвокатським об`єднанням юридичної допомоги і її вартість. Акт надсилається Клієнту Адвокатським об`єднанням факсимільним зв`язком або поштою (в тому числі й електронною). На письмову вимогу Клієнта, Адвокатське об`єднання може надавати Акти про надання юридичної допомоги, в яких буде вказано перелік наданої юридичної допомоги із ідентифікацією.

Акт вважається підписаним, якщо протягом 5 днів з моменту його отримання Клієнтом, останній не надав Адвокатському об`єднанню письмові аргументовані заперечення на акт.

Сума, вказана в рахунку та акті виконаних робіт (наданих послуг) є гонораром Адвокатського об`єднання за надання юридичної допомоги та поверненню не підлягає.

Розділом 4 Договору «Порядок здійснення розрахунків» визначено, що вартість правової допомоги складає

- попередня усна консультація Замовника, аналіз судової практики підготовка правової позиції - 1 000 (одна тисяча) гривень 00 копійок за 1 годину роботи адвоката;

- підготовка та подання до суду першої інстанції позову - 1 500 (тисяча п`ятсот) гривень 00 копійок за 1 годину роботи адвоката;

- участь в судовому засіданні у суді першої інстанції - 2 000 (дві тисячі) гривень 00 копійок за одне судове засідання. У випадку якщо судове засідання не відбулося у зв`язку з технічних причин чи іншими обставинами, які не залежать від Адвокатського об`єднання, вартість послуг не повертається та вважається, що надано послугу участі у судовому засіданні належним чином.

Відповідно до приписів ч. 6 ст. 126 ГПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідачем у заяві про зменшення розміру витрат на правову вказано що витрати на правову допомогу не співмірні із складністю справи, ціною позову, значенням справи для сторін, відсутній публічний інтерес до справи. Окрім того, зауважено, що адвокатом вказана участь у 6 (шести) судових засіданнях із розгляду справи, однак фактично представник позивача брав участь лише у 3 (трьох) судових засіданнях, а судових засідань із розгляду справи №910/7583/21 відбулося лише 5 (п`ять).

Суд відзначає, що для включення всієї суми гонору у відшкодування за рахунок відповідача відповідно до положень статті 126 Господарського процесуального кодексу України, має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а розмір цих витрат є розумним та виправданим. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

У постанові Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 року № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" роз`яснено, що оцінка тих чи інших витрат сторін як судових здійснюється господарським судом з урахуванням обставин конкретної справи, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо. Докази, які підтверджують розумність витрат на оплату послуг адвоката, повинна подавати сторона, що вимагає відшкодування таких витрат.

Необхідною умовою для вирішення питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу є наявність доказів, які підтверджують фактичне здійснення таких витрат учасником справи.

Таким чином, на підтвердження фактичного здійснення учасником справи судових витрат на професійну правничу допомогу суду має бути надано належні фінансові документи, що свідчать про перерахування цією особою коштів адвокату за надані послуги на підставі договору про надання правової допомоги.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 31.01.2019 у справі №19/64/2012/5003, від 05.01.2019 у справі №906/194/18, від 19.02.2019 у справі №917/1071/18.

Відповідно до приписів ч. 6 ст. 126 ГПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Водночас, відповідачем у заяві про зменшення витрат на правничу допомогу позивача наведено заперечення стосовно невідповідності критеріям співмірності витрат заявлених позивачем до стягнення.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який тим не менш, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині 4 статті 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат. Аналогічна правова позиція викладена в постанові від 07.08.2018 Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справі №916/1283/17.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Так, відповідно до статті 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Враховуючи викладені обставини, керуючись ч. 5 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку, що розмір витрат на професійну правничу допомогу у сумі 20 000,00 грн, стосовно якої подано заяву, не відповідає критеріям обґрунтованості та пропорційності до предмета спору, є неспівмірним з огляду на розумну необхідність витрат для цієї справи зважаючи на складність справи, обсяг наданих адвокатських послуг з урахуванням часу здійснення представництва у суді.

Враховуючи вищезазначене, оцінивши подані заявником докази у підтвердження понесених ним витрат, виходячи з критеріїв реальності та розумності таких витрат, їх обґрунтованості та пропорційності до предмета спору, характеру та обсягу наданих адвокатом послуг, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "СТАНДАРТ-ДНЕПР", з покладенням на відповідача обов`язку по відшкодуванню витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 14 000,00 грн.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "СТАНДАРТ-ДНЕПР" про ухвалення додаткового рішення у справі задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного підприємства "Національна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (вул. Назарівська, буд. 3, м. Київ, 01032; ідентифікаційний код 24584661) в особі Відокремленого підрозділу "Южно-українська атомна електрична станція" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СТАНДАРТ-ДНЕПР" (вул. Белелюбського академіка 54-А, м. Дніпро, 49000; ідентифікаційний код 34513011) витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 14 000,00 грн.

3. Після набрання додатковим рішенням Господарського суду міста Києва законної сили видати відповідний наказ.

Додаткове рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено у порядку і строк, встановлені ст. 254, 256, 257 ГПК України.

Повний текст додаткового рішення складено 18.10.2021

Суддя М. О. Лиськов