ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"04" жовтня 2021 р. Cправа № 902/649/21

Господарський суд Вінницької області у складі судді Міліціанова Романа Валерійовича, при секретарі Сичук І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "АДАМА УКРАЇНА", вул. Миколи Пимоненка, буд. 13, оф. № 4А/41, м. Київ, 04050, код - 36138418

до: Фермерського господарства "УКРАЇНА", вул. Островського, буд .29, с. Стара Прилука, Липовецький район, Вінницька область, 22511, код - 20092010

про стягнення 527 250 доларів США реальних збитків та 13 150 доларів США упущеної (втраченої) вигоди

за участю представників:

позивача: Бідний Євген Михайлович, довіреність б/н від 28.12.2020 року, свідоцтво КВ № 000004

відповідача: Долиняний Сергій Володимирович, посвідчення № 000386

В С Т А Н О В И В :

27.04.2021 року до Господарського суду Вінницької області надійшла позовна заява (б/н від 22.04.2021 року) Товариства з обмеженою відповідальністю "АДАМА УКРАЇНА" до Фермерського господарства "УКРАЇНА" про стягнення 25 681 225,30 грн збитків.

Ухвалою суду від 05.05.2021 року відкрито провадження у справі № 902/439/21, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 25.05.2021 року.

Ухвалою суду від 15.06.2021 року роз`єднано у самостійне провадження позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "АДАМА УКРАЇНА" до Фермерського господарства "УКРАЇНА" про стягнення про стягнення з Фермерського господарства "УКРАЇНА" 527 250 доларів США реальних збитків та 13 150 доларів США упущеної (втраченої) вигоди.

Матеріали справи № 902/439/21 в частині позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "АДАМА УКРАЇНА" до Фермерського господарства "УКРАЇНА" про стягнення з Фермерського господарства "УКРАЇНА" 527 250 доларів США реальних збитків та 13 150 доларів США упущеної (втраченої) вигоди передано до канцелярії Господарського суду Вінницької області з метою їх реєстрації в автоматизованій системі документообігу суду з присвоєнням єдиного унікального номеру судової справи.

На підставі автоматизованого розподілу матеріалам справи в частині позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "АДАМА УКРАЇНА" до Фермерського господарства "УКРАЇНА" про стягнення з Фермерського господарства "УКРАЇНА" 527 250 доларів США реальних збитків та 13 150 доларів США упущеної (втраченої) вигоди присвоєно новий унікальний номер справи: № 902/649/21.

Ухвалою суду від 18.06.2021 року відкрито провадження у справі № 902/649/21 за правилами загального позовного провадження. Також даною ухвалою призначено підготовче судове засідання на 21.07.2021 року.

13.07.2021 року до суду від представника позивача засобами поштового зв`язку надійшли письмові пояснення (б/н від 09.07.2021 року) в обґрунтування заявлених позовних вимог.

21.07.2021 року на адресу суду засобами поштового зв`язку від представника позивача надійшло клопотання (б/н від 19.07.2021 року) про приєднання доказів до матеріалів справи. В якості додатків до клопотання додано ряд документів.

21.07.2021 року від представника відповідача до суду надійшла заява (вих. № 12 від 21.07.2021 року) про відкладення судового засідання на іншу дату.

В судовому засіданні 21.07.2021 року оголошено перерву до 28.07.2021 року, про що постановлено протокольну ухвалу.

27.07.2021 року до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вих. № 26/07 від 26.07.2021 року), в якому останній просить суд відмовити в задоволенні позову.

Також, 27.07.2021 року від представника відповідача до суду надійшло клопотання (вих. № 26/07/-6 від 26.07.2021 року), в якому останній просить суд відкласти судове засідання на іншу дату.

У судовому засіданні 28.07.2021 року оголошено перерву до 03.08.2021 року, про що постановлено відповідну протокольну ухвалу.

03.08.2021 року на електронну адресу суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив (б/н від 02.08.2021 року).

03.08.2021 року на електронну адресу суду від представника позивача до суду надійшли додаткові письмові пояснення (б/н від 03.08.2021 року).

Також, 03.08.2021 року представником позивача до суду подано клопотання (б/н від 02.08.2021 року), в якому останній просить суд постановити ухвалу про колегіальний розгляд справи № 902/649/21.

Ухвалою суду від 03.08.2021 року відмовлено представнику позивача у визначенні колегіального складу суду.

20.09.2021 року судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду справи по суті на 04.10.2021 року.

У судовому засіданні 04.10.2021 року представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги та просив суд задоволити позов. Представник відповідача заперечував проти позову.

Розглянувши подані документи і матеріали даної справи, з`ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті судом встановлено наступне.

В якості підстав заявлених вимог позивач посилається на укладення Товариством з обмеженою відповідальністю "АДАМА УКРАЇНА" та Фермерським господарством "УКРАЇНА" договорів поставки № ADV_UKR_1/20 від 20.02.2020 року та № ADV_UKR_2/20 від 28.02.2020 року.

Предметом договорів є поставка кукурудзи 3 класу (врожаю 2020 року).

На виконання взятих на себе зобов`язань позивачем здійснено попередню оплату за товар, а саме:

- за Договором поставки № ADV_UKR_1/20 від 20.02.2020 року - гривневий еквівалент 576 721,32 доларів США (в тому числі ПДВ), розрахований за курсом продажу долара США, який склався на міжбанківському валютному ринку України на кінець робочого дня, що передував даті здійснення попередньої оплати за товар, і який був опублікований на сайті www.kurs.coin.ua у розмірі 14 109 488,62 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 584 від 21.02.2020 року.

За твердженням позивача, з метою подальшого перепродажу кукурудзи 3 класу (врожаю 2020 року), яка мала бути поставлена відповідачем, 25.06.2020 року позивачем укладено два договори поставки такого зерна міжнародним трейдерам на ринку зерна, зокрема Контракт №РС 929447 з СNS Europe SARL.

Позивач доводить, що відповідач не виконав зобов`язання з поставки кукурудзи 3 класу (врожаю 2020 року) за укладеними договорами поставки в узгоджені сторонами строки. Відповідні зобов`язання залишаються у повному обсязі невиконаними відповідачем.

В результаті невиконання відповідачем зобов`язань з поставки кукурудзи 3 класу (врожаю 2020 року) за договорами поставки, позивач, відповідно, не зміг виконати власні зобов`язання з продажу такого зерна далі по ланцюгу поставки міжнародному трейдеру на підставі пов`язаного договору.

Згідно Контракту №РС 929447 від 25.06.2020 року, укладеного з СNS Europe SARL, позивачем сплачено контрагенту 527 250 доларів США, а також втрачено можливість отримати прибуток у розмірі 13 150 доларів США.

Враховуючи викладене, позивач звернувся з позовом до суду про стягнення з Фермерського господарства "УКРАЇНА" реальних збитків та упущеної (втраченої) вигоди.

У відзиві на позовну заяву відповідач проти позову заперечує, вважає його необґрунтованим та зазначає про відсутність підстав для стягнення з відповідача збитків, посилаючись на наступне:

- позивач завідомо знаючи про ріст цін на кукурудзу у червні 2020 року шляхом укладення додаткової угоди №1 до договору поставки №AVD_UKR_l/20 від 20.02.2020 року, свідомо занизив вартість товару за одну тонну та визначив нові строки щодо поставки що напряму випливає з договорів поставки та додаткових угод;

- дійсно відбувалася переписка з позивачем щодо можливості поставки товару, а також про коригування ціни на товар, однак наразі дії позивача щодо стягнення збитків є надуманими та такими що не мають причинного зв`язку з Договором поставки №AVD_UKR_l/20 від 20.02.2020 року, оскільки в останніх відсутні будь-які застереження що дані договори виконуються на виконання Міжнародних договорів поставки;

- згідно розділу 9 Договору поставки сторони звільняються від відповідальності за часткове або повне невиконання своїх зобов`язань за договором у випадку якщо не виконання було наслідком дії обставин непереборної сили, що знаходиться поза межами впливу сторін. Сторона, для якої невиконання зобов`язань за договором стало неможливим внаслідок настання обставин непереборної сили, зобов`язана негайно, але не пізніше 10 (десяти) календарних днів після початку їх дії письмово повідомити другу сторону про початок, суть та можливий строк дії таких обставин. Зазначені обставини повинні бути документально підтверджені Торгово-промисловою палатою України. Відповідне документальне підтвердження надається протягом 20-ти календарних днів з дня початку дії обставини непереборної сили.

- згідно Сертифікату Торгово-промислової палати України від 17.11.2020 року №3100-20-1830 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) засвідчено обставини непереборної сили ФГ "Україна" щодо зобов`язання поставити та передати у власність товар українського походження (кукурудза 3-го класу врожаю 2020 року) у термін до 31.10.2020 року за Договором поставки №ADV_UKR_2/20 від 20.02.2020 року укладеним з ТОВ "АДАМА УКРАЇНА" та встановлено період дії форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) з 13.05.2020 року по 08.10.2020 року, про що ТОВ "АДАМА УКРАЇНА" було належним чином повідомлено листом №356 від 27.11.2020 року, що звільняє в порядку визначеному договором поставки №ADV_UKR_2/20 ФГ "України" від відповідальності;

- окрім того, позивачем не доведено наявності складу цивільного правопорушення як необхідної умови застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків у вигляді упущеної вигоди, завданих нібито невиконанням Договорів поставки, оскільки не доведено об`єктивну та суб`єктивну сторони спричинення відповідачем збитків, понесення збитків, причинно-наслідковий зв`язок між діями та понесеними позивачем збитками;

- покази свідка ОСОБА_1 є неналежним доказом, оскільки дана особа не допитувалася у судових засіданнях, а її покази суперечать матеріалам справи (вх. №01-34/6747/21).

У відповіді на відзив позивач вважає доводи відповідача необґрунтованими з огляду на наступне.

Додаткова угода до договору поставки є домовленістю обох сторін таких Договорів поставки та є вираженням їх вільного волевиявлення, твердження відповідача про те, що Позивач нібито здійснив штучне заниження вартості реальної вартості кукурудзи 3 класу врожаю 2020 року, яке підлягало поставці за Договорами поставки, є необгрунтованими. Такі доводи є спробою відповідача безпідставно зняти із себе відповідальність за вчинення відповідних правочинів (укладення Додаткових угод до Договорів поставки) та невиконання умов договорів поставки всупереч домовленостям сторін та імперативним положенням ЦК.

Доводи відповідача про наявність правових підстав для звільнення його від відповідальності (з огляду на обставини непереборної сили) за завдання збитків з огляду на невиконання зобов`язань з поставки кукурудзи 3 класу (врожаю 2020 року) за Договорами поставки є необґрунтованими та спростовуються наявними у матеріалах справи доказами.

Покази свідка ОСОБА_1 узгоджуються з рядом письмовх доказів, тому є належним доказом по справі.

Зміст листування між сторонами підтверджує обізнаність відповідача щодо необхідності поставки товару міжнародному трейдеру та необхідність відшкодування збитків (вх. №01-34/6949/21).

13.07.2021 року представником позивача надано пояснення щодо обсягу доказів, якими підтверджуються позовні вимоги (вх. №01-34/6285/21).

05 серпня 2021 року від позивача надійшли додаткові пояснення щодо предмету спору, у яких підтримано позовні вимоги та додатково обґрунтовано наведені позиції у відповіді на відзив (вх. №01-34/6965/21).

Із наявних у справі та досліджених судом доказів слідує, що 20.02.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "АДАМА УКРАЇНА" (Покупець) та Фермерським господарством "Україна" (Постачальник) укладено договір поставки № ADV_UKR_1/20.

Відповідно п. 1.1 Договору Постачальник зобов`язується поставити та передати у власність Покупця товар українського походження, вказаний у п. 2.1 Договору (товар), а Покупець зобов`язується прийняти такий товар та оплатити його вартість.

Згідно п. 2.1 Договору товар, що підлягає поставці згідно умов договору становить кукурудза 3 класу, врожаю 2020 року, код УКТ ЗЕД 1005, кількістю 7 040,976 т.

Попередня ціна товару за 1 т становить 3 354,85 грн та ПДВ 670,97 грн, разом 4 025,82 грн та попередня загальна вартість товару становить 23 621 418,33 грн та ПДВ 4 724 283,67 грн разом 28 345 702,00 грн (п. 2.2 Договору).

За змістом п.п. 2.3.1 строк поставки товару з 1 жовтня 2020 року до 1 грудня 2020 року, обидві дати включно.

Поставка товару здійснюється згідно правил Інкотермс 2010 за вибором Покупця на наступних умовах: DAP. Місце поставки: ТОВ ІЗТ: Одеська область, м. Чорноморськ, вул. Шмідта, буд. 1 та/або ТОВ "ТІС-Зерно": 67543, Одеська область, Коминтернивський район, с. Визирка, вул. Чапаєва, буд. 60 та/або ТОВ "Бруклін-Київ": 65026, Україна, Одеська область, м. Одеса, пл. Митна, 1 (п.п. 2.3.2 Договору).

Поставка здійснюється автомобільним/залізничним транспортом за погодженням сторін (п.п. 2.3.7 Договору).

Згідно п. 4.1 Договору сторони дійшли згоди, що остаточна ціна товару з ПДВ, буде визначатись на момент поставки товару в наступному порядку:

На першому етапі визначається середня базова розрахункова ціна товару (Базова розрахункова ціна), яка становить середньоарифметичне значення цін з ПДВ у гривнях, за якими треті особи, а саме: ТОВ "АДМ ЮКРЕЙН" (), ТОВ "АТ КАРГІАЛ" (), ПІІ "ГЛЕНКОР АГРІКАЛЧЕР УКРАЇНА" (), ТОВ "КЕРНЕЛ-ТРЕЙД" (), ТОВ "КОФКО АҐРІ РЕСОРСІЗ УКРАЇНА" (), ТОВ "АГРОПРОСПЕРІС ТРЕЙД" (), ТОВ "ЛУЇ ДРЕЙФУС КОМПАНІ УКРАЇНА" (Код ), ТОВ "СІЕЙЧЕС УКРАЇНА" (Код ), ДП "САНТРЕЙД" (Код ЄДРПОУ .25394566), ТОВ "САТЕЛЛИТ" (Код ) (треті особи), готові купувати товар на умовах базису поставки DAP у місці поставки, яке визначене згідно п.2.3.2. цього Договору, стоном на робочий день, що передує першому дню строку поставки товару згідно з п. 2.3.1 Договору. При цьому, при розрахунку Базової розрахункової ціни товару, до уваги беруться лише пропозиції третіх осіб, які належним чином надали свої пропозиції купити товар на умовах базису поставки згідно п. 2.3.2. цього Договору. Пропозиція третьої особи щодо купівлі товару вважається наданою належним чином та приймається для визначення Базової розрахункової ціни лише за умови, що така пропозиція було надіслана представником третьої особи на електронну адресу на робочий день, що передує першому дню строку поставки товару згідно з п. 2.3.1. Договору, якщо інше не буде погоджено сторонами окремо. У разі, якщо Постачальник ініціює дострокову поставку товару, а саме поставку товару до настання строків поставки, узгоджених сторонами в п. 2.3.1. Договору, то Постачальник зобов`язаний повідомити Покупця про таку дату поставки товару, за 6 робочих днів до запланованої доти поставки. Така дострокова поставка товару може бути здійснена Постачальником лише за умови її попереднього погодження із Покупцем, шляхом укладення додаткової угоди до Договору про зміну строків поставки (п. 4.2 Договору).

Відповідно п. 5.1 Договору Покупець здійснює попередню оплату у сумі, що становить гривневий еквівалент 576 721,32 доларів США, в тому числі ПДВ, розрахований за курсом продажу долара США, який складеться на міжбанківському валютному ринку України на кінець робочого дня, що передує даті здійснення попередньої оплати за товар, і який публікується на сайті www.kurs.com.ua. Попередня оплата здійснюється Покупцем не пізніше 10 банківських днів з дати видачі Постачальником Покупцю товарної аграрної розписки згідно п. 7.1 - 7.3 Договору.

Для здійснення попередньої оплати, Постачальник зобов`язується надати Покупцю рахунок, із зазначенням кількості товару, попередньої ціни без ПДВ, попередньої загальної вартості без ПДВ, суми ПДВ, суми до сплати разом з ПДВ. Після здійснення поставки, Постачальник зобов`язується надати Покупцю перелік документів згідно п. 6.1., 6.5. цього Договору в порядку та на умовах визначених договором (п. 5.2 Договору).

Сплата коштів за товар за Договором здійснюється в національній валюті України, шляхом перерахування коштів на банківський рахунок Постачальника, відповідно до реквізитів, зазначених у відповідному рахунку, виданому Постачальником (п. 5.3 Договору).

Оплата решти вартості товару, яка перевищує суму попередньої оплати, сплаченої на виконання умов договору має бути здійснена Покупцем на умовах післяплати (тобто на умовах оплати товару після поставки товару) (повної або часткової), протягом 10 банківських днів з дати прийому товару, але в будь-якому випадку не раніше отримання Покупцем належним чином оформлених документів згідно з п. 6.1, 6.5 Договору (п. 5.4 Договору).

Будь-який платіж, який здійснюється Покупцем на виконання умов цього договору вважається здійсненим з моменту списання коштів з рахунку Покупця. Допускається проведення розрахунків в інший спосіб, передбачений чинним законодавством України (п. 5.5 Договору).

За змістом п. 7.1 Договору протягом 10-ти банківських днів, починаючи з дати підписання даного договору, Постачальник зобов`язаний видати Покупцю товарну аграрну розписку, як забезпечення виконання Постачальником зобов`язань за даним Договором, згідно з інструкціями Покупця. Товарна аграрна розписка має бути посвідчена нотаріусом, попередньо погодженим Покупцем та текст повинен бути узгоджений із Покупцем. Товарна аграрна розписка має бути видана на користь ТОВ "Адама Україна".

За невиконання або неналежне виконання умов договору сторона, що допустила таке невиконання або неналежне виконання, несе відповідальність, передбачену цим договором та законодавством України (п. 8.1 Договору).

Договір вступає в силу з дати його та діє до повного його виконання сторонами своїх зобов`язань, що випливають із договору (п. 13.1 Договору).

На виконання умов укладеного договору поставки позивач здійснив попередню оплату за товар на рахунок відповідача у наступних розмірах:

- за Договором поставки № ADV_UKR_1/20 від 20.02.2020 року - гривневий еквівалент 576 721,32 доларів США (в тому числі ПДВ), розрахований за курсом продажу долара США, який склався на міжбанківському валютному ринку України на кінець робочого дня, що передував даті здійснення попередньої оплати за товар, і який був опублікований на сайті www.kurs.coin.ua у розмірі 14 109 488,62 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 584 від 21.02.2020 року.

25.06.2020 року між сторонами до Договору поставки № ADV_UKR_1/20 від 20.02.2020 року укладено Додаткову угоду № 1, за умовами якої сторонами змінено ряд пунктів основного договору, зокрема:

"п. 2.1 номенклатура та кількість товару, що підлягає поставці згідно умов договору:

- кукурудза 3 класу, врожаю 2020 року, код УКТ ЗЕД 1005, кількістю 2 100,00 т +/- 10% (п. 2.1.1 Додаткової угоди);

- кукурудза 3 класу, врожаю 2020 року, код УКТ ЗЕД 1005, кількістю 5 000,00 т +/- 5% (п. 2.1.2 Додаткової угоди).

п. 2.2 попередня ціна товару та попередня загальна вартість товару:

- попередня ціна товару за 1 т становить 3 280,33 грн та ПДВ 656,07 грн, разом 3 936,40 грн та попередня загальна вартість товару становить 6 888 693,00 грн та ПДВ 1 377 738,60 грн разом 8 266 431,60 грн.

Попередня ціна товару становить еквівалент 147,32 дол США (разом з ПДВ) за 1 т по курсу продажу дол США, що склався на міжбанківському валютному ринку України на кінець робочого дня, що передує дню укладення цієї Додаткової угоди, який публікується на сайт https://kurs.com.ua/ та становить 26,720 грн за 1 дол США. Порядок визначення остаточної ціни товару регулюється умовами цього договору та додатками до нього (п. 2.2.1 Додаткової угоди).

п. 2.2.2 зазначеного в п. 2.1.2:

- попередня ціна товару за 1 т становить 3 857,70 грн та ПДВ 771,54 грн, разом 4 629,24 грн та попередня загальна вартість товару становить 19 288 500,00 грн та ПДВ 3 857 700,00 грн разом 23 146 200,00 грн.

Попередня ціна товару становить еквівалент 173,25 дол США (разом з ПДВ) за 1 т по курсу продажу дол США, що склався на міжбанківському валютному ринку України на кінець робочого дня, що передує дню укладення даної Додаткової угоди, який публікується на сайт https://kurs.com.ua/ та становить 26,720 грн за 1 дол США. Порядок визначення остаточної ціни товару регулюється умовами цього договору та додатками до нього (п. 2.2.2 Додаткової угоди).

п.п. 2.3.3 умови поставки:

- строк поставки товару зазначеного в п. 2.1.1.1 становить з 01.10.2020 року до 31.10.2020 року, обидві дати включно (п.п. 2.3.1 Додаткової угоди);

- строк поставки товару зазначеного в п. 2.1.2 становить з 01.11.2020 року до 30.11.2020 року, обидві дати включно (п.п. 2.3.1.2 Додаткової угоди).

п.п. 2.3.2.1 базис поставки (згідно Інкотермс 2010) та місце поставки товару, зазначеного в п. 2.1.1: DAP. Місце поставки: ТОВ "Сорочанський Мирошник": 22731, Вінницька область, Іллінецький район, с. сорока, вул. Гагаріна, буд. 3а.

п.п. 2.3.2.2 базис поставки (згідно Інкотермс 2010) та місце поставки товару, зазначеного в п. 2.1.2: DAP. Місце поставки: Південний морський торговельний порт (Одеська область, м. Чорноморськ, вул. Шмідта, б. 1), ТІС-Міндобрива, та/або ТІС-Зерно (67543, Одеська область, Коминтернивський район, с. Визирка, вул. Чапаєва, буд. 60) та/або ТОВ "М.В.КАРГО" (65026, Україна, Одеська область, м. Одеса, пл. Митна, 1).

Також у п. 2 Додаткової угоди сторонами змінено вимоги щодо якості товару та погоджено, що товар має відповідати наступним якісним показникам: вологість не більше 14,5% макс., биті зерна не більше 5%, сміттєва домішка не більше 2% макс., зернова домішка 10% макс., включаючи биті зерна 5% макс., пошкоджені зерна 5% макс. (з них макс. 2% теплового пошкодження). Вміст амброзії - не більше 10%. Макс. допустимий рівень речовин хлорпірифос-етил та хлорпірифос-метил: не більше 0,01 мг/кг. Присутність ГМО та карантинних об`єктів не допускається. Інші показники якості товару - відповідно до ДСТУ-4525:2006.

Крім того, з метою забезпечення виконання зобов`язань за Договором поставки, позивачем було видано відповідачу Товарну Аграрну розписку (надалі - "Аграрна розписка"), посвідчену 20 лютого 2020 приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Посвятенком Ю.Д. за реєстровим № 338.

Відповідно до п.1 Товарної Аграрної розписки, ця Аграрна розписка видається Боржником в забезпечення виконання ним зобов`язань за Договором поставки № ADV_UKR_1/20 від 20 лютого, укладеним між Боржником та Кредитором.

Аграрна розписка встановлює безумовне зобов`язання Боржника здійснити поставку 7 040,976 тон кукурудзи 3 класу, врожаю 2020 року в строк до 1 грудня 2020 року (п.2 Аграрної розписки).

Ця Аграрна розписка оцінена в 23 621 418, 33 грн. без ПДВ, виходячи з чого для бухгалтерського та податкового обліку вартість Товару, що буде передаватися на її виконання становитиме: 1 тонна кукурудзи 3 класу = 3354,85 грн. без ПДВ. Суми, що вказані в п.5 Аграрної розписки, визначені без врахування суми ПДВ, який, якщо застосовується додається до вартості Товару (п.5., п.6. Аграрної розписки).

В забезпечення зобов`язань за Аграрною розпискою Боржник передає у заставу майбутній врожай кукурудзи 2020 року з земельних ділянок, що зазначені в п.50 цієї Аграрної розписки. На день збору врожаю предметом застави стає відповідно кількість зібраної сільськогосподарської продукції в загальному обсязі не менше 7040,976 тон (надалі - "Предмет застави"), що буде вирощений на зазначених земельних ділянках (п.13 Аграрної розписки).

Відповідно до п.14. Аграрної розписки вартість предмету застави на дату видачі цієї Аграрної розписки Сторони визначили в 23 621 418,33 грн без ПДВ.

Пунктом 16 Товарної аграрної розписки встановлено, що, у разі недостатності предмету застави для повного виконання зобов`язань за Аграрною розпискою, предметом застави за нею стає майбутній врожай будь-якої іншої сільськогосподарської продукції, що вирощується в 2020 року році або буде вирощуватись ФГ "УКРАЇНА" в наступних роках на вказаних в Аграрній розписці земельних ділянках.

У зв`язку із невиконанням позивачем своїх зобов`язань, відповідач звернувся до приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Посвятенка Ю.Д. для вчинення виконавчого напису на Аграрній розписці з метою звернення стягнення на предмет застави.

18 грудня 2020 року, приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Посвятенком Ю.Д. на Аграрній розписці було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №1965, про витребування у ФГ "УКРАЇНА" шляхом вилучення та передачі на користь ТОВ "АДАМА УКРАЇНА" предмета застави.

21 грудня 2020 року, за заявою ТОВ "АДАМА УКРАЇНА", приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Турським О.В. було відкрито виконавче провадження ВП№63974357 з метою примусового виконання виконавчого напису.

Згідно постанови від 22.12.2020 приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Турським Олександром Віталійовичем виявлено у боржника зерно кукурудзи в кількості приблизно 3000 тон, на підставі чого останнім накладено арешт на зерно кукурудзи в кількості приблизно 3000 тон, що знаходиться за адресою: Вінницька область, Липовецький район, с. Стара Прилука, вул. Промислова (колишня вул. Островського), 29 (т. 1 а.с. 111-133).

За твердженнями позивача відповідачем у строк до 31.10.2020 року товар поставлено не було.

Одночасно, ТОВ "АДАМА УКРАЇНА" (Постачальник) укладено з СNS Europe SARL (Покупець) Контракт №РС 929447 від 25.06.2020 року на поставку кукурудзи 3 класу (врожаю 2020 року) у кількості 5 000 тонн (+/- 5%).

Згідно п. 4.2. Контракту якісні показники товару: вологість не більше 14,5% макс., сміттєва домішка не більше 2%, зернова домішка не більше 10%, биті зерна не більше 5%, пошкоджені зерна не більше 5%; показники хлорпірифос-етил та хлорпірифос-метил не більше 0,01 мг/кг. Інші показники якості товару - відповідно до ДСТУ країни походження.

Ціна за 1 тону товару - 147 доларів США, сума контракту - 735 000,00 доларів США (п. п. 4, 5 Контракту).

Покупець оплачує 90% вартості товару після надання транспортних документів. Покупець здійснює остаточний розрахунок після отримання завершальних документів (п. 8 Контракту).

Всі платежі здійснюються протягом трьох банківських днів з моменту виникнення зобов`язання зі здійснення таких платежів (п. 8.4.1.).

Товар поставляється насипом автомобільним або залізничним транспортом.

Умови поставки DAP Інкотермс 2010: Південний Морський Торговельний Порт (м. Южне), ТІС-Міндобрива та/або ТІС-Зерно, або ТОВ «М.В. КАРГО» (с. Візирка, Одеська область), за вибором Покупця (п. 10 Контракту).

Строки поставки: 01.11.2020 - 30.11.2020 року (п. 12 Контракту).

Розвантаження товару забезпечує Покупець (п. 14 Контракту).

Датою дефолту вважається перший робочий день після спливу терміну, впродовж яуого мало бути виконано зобов`язання (п. 20.1. Контракту).

Сторона інша, ніж та, що допустила дефолт, має право придбати або продати товар, і такий продаж або купівля є ціною дефолту.

Збитки визначаються між ціною Контракту та ціною дефолту, але не виключно (п. 20 Контракту).

30.11.2020 року ТОВ "АДАМА УКРАЇНА" та СNS Europe SARL підписано Додаткову угоду №1, згідно умов якої продовжено термін поставки до 15.12.2020 року.

15.12.2020 року ТОВ "АДАМА УКРАЇНА" та СNS Europe SARL підписано Додаткову угоду №1, згідно умов якої продовжено термін поставки до 28.02.2021 року.

01.03.2021 року СNS Europe SARL направлено ТОВ "АДАМА УКРАЇНА" повідомлення про закупівлю товару у третьої особи.

У березні 2021 року СNS Europe SARL придбано товар у третьої особи та проведено розрахунки.

05.03.2021 року ТОВ "АДАМА УКРАЇНА" та СNS Europe SARL підписано Додаткову угоду №3, згідно умов якої погоджено суму компенсації за невиконання умов Контракту №РС 929447 від 25.06.2020 року на рівні 527 250,00 доларів США.

Згідно платіжного доручення від 01.04.2021 року ТОВ "АДАМА УКРАЇНА" перераховано та користь СNS Europe SARL 527 250,00 доларів США.

Судом також встановлено, що згідно листа № 355 від 27.11.2020 ФГ "Україна" повідомлено ТОВ "АДАМА УКРАЇНА" про обставини непереборної сили, на підтвердження чого надано сертифікат Торгово-промислової палати України № 3100-20-1834 від 17.11.2020 року, згідно якого дата настання форс - мажорних обставин - 13.05.2020, дата закінчення - 09.10.2020.

Зазначений лист вручено позивачу 07.12.2020 року.

Відповідно до листа № 356 від 27.11.2020 року позивач повідомив відповідача про обставини непереборної сили, на підтвердження чого сертифікат № 3100-20-1830 від 17.11.2020 року, згідно якого дата настання форс - мажорних обставин - 13.05.2020, дата закінчення - 08.10.2020.

Зазначений лист вручено позивачу 07.12.2020 року.

Матеріали справи також містять листування сторін з приводу своєчасної поставки товару, узгодження способів передачі товару зі зміненими цінами, способів поставки інших партій товару.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та доводам сторін, суд враховує наступне.

Згідно з приписами частини першої статті 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 3 ЦК України визначено загальні засади цивільного законодавства, якими, зокрема, є: свобода договору; свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність.

Статтями 13 і 14 ЦК України встановлено, відповідно, межі здійснення цивільних прав та загальні засади виконання цивільних обов`язків. Зокрема, і цивільні права і цивільні обов`язки здійснюються (виконуються) в межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 ст. 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з ч. 1, ч. 2 п.п. 5, 8 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, примусове виконання обов`язку в натурі, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Статтею 20 Господарського кодексу України передбачено право кожного суб`єкта господарювання на захист своїх прав і законних інтересів шляхом, зокрема, присудження до виконання обов`язку в натурі, відшкодування збитків, іншими способами, передбаченими законом. Порядок захисту прав суб`єктів господарювання та споживачів визначається цим Кодексом, іншими законами.

Статтею 204 ЦК України встановлено презумпцію правомірності правочину, за змістом якої правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

В силу ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін (ст. 632 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України, ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України)

Відповідно до ст. 527 Цивільного кодексу України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Кожна зі сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги.

Частиною 1 статті 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до положень статті 218 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

При цьому, стандарт доказування обставин понесення збитків має особливий зміст, з огляду на правову природу збитків та упущеної вигоди, як їх форми, а також правові висновки Верховного Суду з приводу вирішення цього питання.

Відповідно до положень частин першої - третьої статті 22 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Отже, відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною в силу положень статті 22 ЦК України, а порушення цивільного права, внаслідок якого особі завдано збитки, є підставою для їх відшкодування.

Правовідносини щодо відшкодування збитків урегульовані положеннями глави 25 "Відшкодування збитків у сфері господарювання" Господарського кодексу України (далі - ГК України) та глави 82 "Відшкодування шкоди" Розділу ІІІ "Окремі види зобов`язань" Книги п`ятої "Зобов`язальне право" ЦК України).

Частиною третьою статті 147 ГК України передбачено, що збитки, завдані суб`єкту господарювання порушенням його майнових прав громадянами чи юридичними особами, а також органами державної влади чи органами місцевого самоврядування, відшкодовуються йому відповідно до закону.

Статтею 224 ГК України передбачено, що учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Відповідно до положень частини першої статті 225 ГК України, до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються:

- вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства;

- додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною;

- неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною;

- матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Отже збитки - це об`єктивне зменшення будь-яких майнових благ сторони, що обмежує його інтереси як учасника певних господарських відносин і проявляється у витратах, зроблених кредитором, втраті або пошкодженні майна, а також у неодержаних кредитором доходах, які б він одержав, якби зобов`язання було виконано боржником.

Відповідальність у вигляді відшкодування збитків може бути покладено на особу за наявності в її діях складу цивільного правопорушення.

На позивача покладається обов`язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв`язок між такою поведінкою із заподіяними збитками.

У свою чергу, відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні збитків.

Для застосування такої санкції як стягнення збитків, необхідна наявність усіх елементів складу цивільного (господарського) правопорушення: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою і збитками, вини.

За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника передбачених законом невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового.

Протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності).

Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи.

Під шкодою розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров`я тощо).

Позивачу в цій категорії справ слід довести в порядку, передбаченому положеннями частини третьої статті 13, статей 74, 76-77 ГПК України, що протиправна поведінка, дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які виникли у потерпілої особи - наслідком такої протиправної поведінки.

За приписами ст. 623 ЦК України, розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором.

Збитки визначаються з урахуванням ринкових цін, що існували на день добровільного задоволення боржником вимоги кредитора у місці, де зобов`язання має бути виконане, а якщо вимога не була задоволена добровільно, - у день пред`явлення позову, якщо інше не встановлено договором або законом.

Суд може задовольнити вимогу про відшкодування збитків, беручи до уваги ринкові ціни, що існували на день ухвалення рішення. При визначенні неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання (ч. ч. 2, 3, 4 ст. 623 ЦК України).

Пред`явлення вимоги про відшкодування неодержаних доходів (упущеної вигоди) покладає на кредитора обов`язок довести, що ці доходи (вигода) не є абстрактними (не можуть обґрунтовуватися гіпотетично та на прогнозах), а дійсно були б ним отримані в разі належного виконання боржником своїх обов`язків (повинні мати чітке документальне обґрунтування). Наявність теоретичного обґрунтування можливості отримання доходу ще не є підставою для його стягнення.

Зазначені висновки узгоджуються з правовою позицією, викладеною у постановах Верховного Суду від 02.03.2021 у справі № 922/1742/20, від 17.02.2021 у справі № 916/450/20, від 03.11.2020 у справі № 916/3563/19, від 20.10.2020 у справі № 910/17533/19, від 26.02.2020 у справі № 914/263/19, від 21.04.2021 року у справі № 913/335/20.

Водночас, системний аналіз положень частини першої статті 42, частини першої статті 44 ГК України дає підстави для висновку, що будь-яка підприємницька діяльність суб`єктів господарювання здійснюється на підставі комерційного розрахунку та власного комерційного ризику.

Відтак, суб`єкти господарювання повинні враховувати наявність таких ризиків та усвідомлювати наслідки вчинюваних ними дій, а суди, розглядаючи справи, предметом яких є стягнення упущеної вигоди, повинні встановити чи є наслідки, на які посилається позивач, упущеною вигодою чи такі наслідки є результатом власних комерційних прорахунків суб`єкта господарювання. (правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 30.03.2021 у справі № 908/2261/17).

При розгляді даної справи судом встановлено, що дійсно позивачем виконано умови договорів та додаткових угод стосовно перерахування передплати на користь відповідача, чим дотримано вимог п.п. 5.1. - 5.3. укладених договорів.

ФГ "Україна" допустило прострочення виконання договірних зобов`язань із своєчасної поставки товару, не пізніше 31.10.2020 року, чим порушено умови договірних правовідносин.

Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 193 ГК України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

В силу вимог ст. 614 ЦК України, особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

На виконання вимог ст. 614 ЦК України, намагаючись довести відсутність своєї вини у порушенні строків поставки товару, відповідачем надано Лист № 355 від 27.11.2020 ФГ "Україна", якими повідомлено ТОВ "АДАМА УКРАЇНА" про обставини непереборної сили за укладеним договором поставки, сертифікат Торгово-промислової палати України № 3100-20-1834 від 17.11.2020 року, згідно якого дата настання форс - мажорних обставин - 13.05.2020, дата закінчення - 09.10.2020, відомості про вручення відповідних листів позивачу 07.12.2020 року.

Згідно п. 9.2. Договору поставки, сторона, для якої невиконання зобов`язань за Договором стало неможливим внаслідок настання обставин непереборної сили, зобов`язана негайно, але не пізніше 10 календарних днів після початку їх дії, письмово повідомити другу сторону про початок, суть та можливий строк дії таких обставин.

Документальне підтвердження надається протягом 20 календарних днів з дня початку дії обставин непереборної сили.

Несвоєчасне надання вказаного документального підтвердження, а також несвоєчасне повідомлення про настання обставин непереборної сили позбавляє відповідну сторону права посилатися на ці обставини, як на причини невиконання зобов`язань за Договором та, як на підставу звільнення від відповідальності за невиконання або неналежне виконання таких обставин.

Таким чином, доводи ФГ "Україна", що про такі обставини він мав повідомити позивача протягом 20-ти календарних днів з дня отримання офіційного підтвердження від Торгово-промислової палати України не ґрунтуються на умовах Договору поставки, положення яких не обумовлюють отримання саме сертифікату Торгово - промислової палати України.

Зазначений термін дії обставин непереборної сили є тривалим, тому відповідач не позбавлений був можливості письмово повідомити позивача про початок дії відповідних обставин.

Тобто, ФГ "Україна" не дотримано умови Договору поставки щодо строків письмового повідомлення про початок дії обставин непереборної сили та надання ТОВ "АДАМА УКРАЇНА" документального підтвердження дії обставин непереборної сили, що позбавляє відповідача права посилатися на обставини непереборної сили, як на причини невиконання зобов`язань за Договорами поставки, а також як на підставу звільнення від відповідальності за невиконання або неналежне виконання таких обставин.

Отже, суд критично оцінює надані відповідачем докази та вважає доведеною обставину порушення договірних зобов`язань зі сторони ФГ "України", що підтверджує наявність протиправної поведінки як первісного елементу складу цивільного правопорушення, як правової підстави для відшкодування завданих збитків.

Однак, для задоволення позову по даній справі доведення самого факту протиправної поведінки є недостатнім, визначальним є встановлення обставин наявності прямого причинно-наслідкового зв`язку між понесеними позивачем витратами у розмірі 527 250,00 доларів США, які сплачено на користь СNS Europe SARL, та упущеною вигодою у формі не отриманого доходу за Контрактом №РС 929447 від 25.06.2020 року.

При оцінці наданих сторонами доказів суд враховує, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (ч. 2 ст. 14 ГПК України).

Як визначає ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із ч.ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст.ст. 76, 77, 78, 79 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду розглянув справу № 910/16505/19, у якій досліджував питання застосування стандарту доказування "вірогідності доказів".

Стандарт доказування "вірогідності доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач.

Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саму ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Суд констатує, що положеннями ч. 2 ст. 623 ЦК України передбачено необхідність врахування саме ринкових цін при визначенні розміру збитків, які підлягають відшкодуванню, у місці, де зобов`язання має бути виконане.

Враховуючи, що за матеріалами справи відповідачем добровільно не відшкодовано збитки, сплати яких вимагає позивач, то їх розмір має встановлюватись з урахуванням ринкових цін на кукурудзу 3-го класу, врожаю 2020 року на території Вінницької області, на день пред`явлення позову.

На підтвердження обґрунтованості розміру понесених збитків позивачем надано відомості Аграрної біржі моніторингу ринкових цін на зернові культури (базис EXW) у Вінницькій області: кукурудзу 3-го класу у період з 20.06.2020 по 30.06.2020 рр. на рівні 4 930,00 грн/т, 01.10.2021 по 10.03.2021 рр. на рівні 7 600,00 - 8 100,00 грн.

Суд виходить з того, що надані позивачем документи підтверджують лише орієнтовні ціни на відповідний товар станом на певний період часу та повинні оцінюватись судом у сукупності з іншими доказами та фактичними обставинами справи.

Згідно умов договорів поставки, укладених сторонами справи, а також Контракту №РС 929447 від 25.06.2020 року, погоджено умови поставки товару згідно Правил "Інкотермс-2010" на умовах: DAP.

Тому, суду не доведено можливості врахування цін Аграрної біржі на умовах EXW Правил "Інкотермс-2010" по відношенню до предмету спірних правовідносин.

Крім того, позивач звернувся з позовом до суду 27.04.2021 року, відомості щодо цін на товар обмежуються 10.03.2021 року, що суперечить вимогам ч. 3 ст. 623 ЦК України відносно визначення розміру збитків з урахуванням ринкових цін станом на момент звернення до суду.

В силу вимог ст. ст. 76, 77 ГПК України, якими встановлено процесуальні критерії належності та допустимості доказів, передбачено, що (1) належними є докази, на підставі яких можна встановити обставин, які входять в предмет доказування; (2) предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення; (3) обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У даній справі предметом позову є, зокрема, майнова вимога позивача про стягнення додаткових витрат внаслідок несвоєчасних розрахунків відповідача у певному розмірі, у зв`язку з чим до предмета доказування входить, зокрема доведення позивачем фактичної наявності саме заявленої до стягнення суми.

З огляду на предмет спору висновок проведеної у справі судово-економічної експертизи стосується має стосуватися питань, які входять до предмету доказування, а отже може вважатись належним та допустимим засобом доказування у справі (правовий висновок Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 12.03.2019 року у справі № 916/3211/16).

Суд враховує, що згідно Інструкції "Про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень", затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 03.11.1998 року №705/3145, на вирішення товарознавчої експертизи може бути поставлено питання: яка ринкова вартість зерна (зернобобових культур) станом на дату укладення контракту (на поточну дату) з урахуванням його якісних показників?

Також, у межах експертного дослідження можливе вирішення експертом питань відносно обґрунтованості розрахунку понесених збитків.

Згідно ч. 1 ст. 99 ГПК України, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Призначення експертизи є правом, а не обов`язком суду.

Судом у судових засіданнях роз`яснювалась можливість ініціювати питання відносно призначення експертного дослідження.

Учасниками процесу не заявлено клопотань стосовно призначення експертизи та не надано висновків спеціалістів або експертів, виготовлених на їх замовлення.

Тобто, представник позивача, наполягаючи на дотриманні розумних строків судового розгляду, та вважаючи достатнім обсяг наданих доказів, не використано право на забезпечення засобів доказування шляхом надання висновку експерта або призначення експертизи у ході судового провадження.

Таким чином, суд доходить висновку, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами розміру понесених збитків, зокрема з урахуванням ринкових цін станом на момент звернення до суду, як того вимагає ч. 3 ст. 623 ЦК України.

Відносно сплаченої позивачем суми у розмірі 527 250,00 доларів США на користь СNS Europe SARL судом встановлено, що такі дії було вчинено на підставі підписаної 05.03.2021 року Додаткової угоди №3 до Контракту №РС 929447 від 25.06.2020 року, згідно умов якої зафіксовано неможливість виконання зобов`язань з поставки кукурудзи 3-го класу українського походження, врожаю 2020 року, у кількості 5 000,00 метричних тон.

Тобто, позивачем та третьою особою, без відома та залучення до участі у правовідносинах ФГ "УКРАЇНА" зафіксовано розмір збитків у розмірі 527 250,00 доларів США, та погоджено терміни їх оплати.

Сумніви суду щодо обґрунтованості розміру понесених збитків також ґрунтуються на термінах понесення збитків СNS Europe SARL та строках їх відшкодування позивачем, з огляду на тривалість правопорушення зі сторони ФГ "Україна".

Зокрема, прострочення зі сторони відповідача мало місце починаючи з 01.11.2020 року, однак позивачем не визначено ринкової ціни на товар станом на дату прострочення.

Лише у березні 2021 року СNS Europe SARL укладено договір поставки з іншим контрагентом відносно товару, обсяг якого становив 5 000,00 тон, поставку якого зобов`язалося здійснити ТОВ "АДАМА УКРАЇНА".

Додаткову угоду між позивачем та третьою особою укладено 05.03.2021 року, тобто через 4 місяці з моменту порушення зобов`язань зі сторони ФГ "Україна".

Зазначена дата також не співпадає з моментом звернення до суду, що суперечить ч. 3 ст. 623 ЦК України.

Отже, визначений позивачем розмір збитків не враховує початку порушення зобов`язань зі сторони відповідача (станом на яку можливо було визначити зміст порушеного права), ані строку звернення до суду.

Відповідно до ст. 511 ЦК України, зобов`язання не створює обов`язку для третьої особи. У випадках, встановлених договором, зобов`язання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора.

Тобто, дії СNS Europe SARL та ТОВ "АДАМА УКРАЇНА" щодо самостійного визначення розміру збитків та терміну їх відшкодування у Додатковій угоді №3, не можуть створювати зобов`язань для третьої особи (ФГ "України"), яка не була учасником або стороною зазначеного договору.

Отже, стягнення збитків із наведених позивачем підстав не узгоджується із положеннями ст. 511 ЦК України.

Суд також критично оцінює доводи позивача відносно обізнаності ФГ "України" з приводу обставин подальшого перепродажу зерна кукурудзи на користь міжнародного трейдера, яким є СNS Europe SARL.

На підставі ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Однак, підписані сторонами Договори поставки та Додаткові угоди до них не містять відомостей щодо мети придбання товару зі сторони ТОВ "АДАМА УКРАЇНА", необхідності його подальшої поставки на користь третіх осіб.

Положеннями ст. 639 ЦК України, визначено вимоги щодо форми договору.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами.

Оскільки договори між сторонами укладено у письмовій формі, то суд виходить з того, що зміст усіх договірних правовідносин має фіксуватися у підписаному сторонами договорі.

Однак, зміни до Договору поставки щодо мети постачання товару на користь СNS Europe SARL не внесено.

Тому, суд критично оцінює посилання позивача, як підставу для стягнення збитків, на листування з вимогами щодо своєчасної поставки товару, попередження відносно пред`явлення вимог щодо відшкодування збитків міжнародним трейдерам, оскільки такі вимоги не доповнюють зміст договірних відносин сторін.

Не доводить також зазначених обставин і зміст заяви свідка ОСОБА_1 від 16.07.2021 року, яка повідомляє про обсяг посадових обов`язків, прийняття участі у погодженні з ФГ "Україна" умов договорів поставки та додаткових угод.

Відповідно до ч. 2 ст. 87 ГПК України, на підставі показань свідків не можуть встановлюватися обставини (факти), які відповідно до законодавства або звичаїв ділового обороту відображаються (обліковуються) у відповідних документах.

Тому, покази свідка не можуть доповнювати зміст письмового договору, що суперечить ст. 639 ЦК України та звичаям ділового обороту.

Тому, суд відхиляє даний доказ позивача як неналежний та недопустимий з огляду на предмет спору.

Суд додатково акцентує увагу на тому, що посилаючись на п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України, позивач невірно розуміє правову природу стягнення збитків.

Збитками є, зокрема, втрати, які особа зробила для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Тобто, з метою стягнення збитків слід доводити не лише розмір фактичних витрат, а також враховувати зміст та обсяг порушеного права.

За змістом спірних договірних відносин між сторонами виникли відносини з поставки товару.

Тому, позивач мав правомірні очікування щодо отримання товару погодженої якості та кількості.

Отже, зміст порушеного права позивача становить не отримання відповідного товару за погодженою ціною.

З метою відновлення порушеного права позивач мав змогу вимагати передачі товару погодженої кількості згідно договірної ціни, вчинити дії щодо поставки товару відповідної кількості від іншого контрагента, у випадку збільшення ціни вимагати відшкодування різниці вартості.

Також, в силу положень ч. 1 ст. 665, ч. 1 ст. 670 ЦК України, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

Позивачем також не заявлялись вимоги щодо повернення передплати, з можливість нарахування додаткових платежів, внаслідок порушення грошових зобов`язань.

Однак, перелічених дій, котрі відповідали б змісту порушеного права ТОВ "АДАМА УКРАЇНА" вчинено не було.

Суд також наголошує, що необхідність поставки товару на користь третьої особи, врахування різниці у ціні товару, який слід передати контрагенту позивача, понесення наслідків перед третьою особою не входить до змісту прав позивача за укладеними договорами поставки з ФГ "Україна".

Тобто, стягнення збитків на п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України виходить за межі допустимого обсягу відновлення порушених прав позивача та суперечить нормам матеріального права.

Суд враховує, що причинно-наслідковий зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди (п. 23 Постанови ВС КГС від 21.04.2021 року у справі № 913/335/20).

З огляду на встановлені судом обставини відносно не обґрунтованості розміру збитків належними доказами, без урахування ринкових цін станом на момент звернення до суду, зміст договірних відносин сторін, не можливість створення зобов`язань відповідача діями третіх осіб, не відповідність суми збитків змісту порушеного права позивача, суду не доведено, що сплата позивачем на користь третьої особи 10 233 465,42 грн була об`єктивним, безпосереднім та неминучим наслідком протиправної поведінки відповідача.

Оскільки, позивачем не наведено існування усіх елементів складу цивільного правопорушення, позов в частині вимог про стягнення реальних збитків не підлягає задоволенню.

Відносно обґрунтованості вимог щодо стягнення упущеної вигоди суд виходить з наступного.

Суд враховує, що алгоритм доведення суми упущеної вигоди та розподіл тягаря доказування співпадає з підставами для стягнення реальних збитків, оскільки упущена вигода є їх різновидом.

Наведені вище мотиви відмови судом у стягненні реальних збитків, застосовані норми матеріального права, також враховуються при визначенні підстав для стягнення упущеної вигоди.

Тому, суд виходить із встановлених фактів порушення зобов`язань зі сторони відповідача та не доведеності обставин відсутності його вини.

Збитки - це об`єктивне зменшення будь-яких майнових благ кредитора, яке пов`язане з утиском його інтересів, як учасника певних суспільних відносин і яке виражається у зроблених ним витратах, у втраті або пошкодженні його майна, у втраті доходів, які він повинен був отримати.

Статтею 22 ЦК України визначено поняття збитків, яке поділяється на дві частини (види): реальні збитки і упущена вигода.

Упущена вигода - це доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене.

Судом встановлено, що розмір упущеної вигоди в сумі 13 150 доларів США розраховано позивачем як різницю у ціні товару за Договором поставки № ADV_UKR_1/20 від 20.02.2020 року, з урахуванням положень Додаткової угоди №1 від 25.06.2020 року, та ціною Контракту №РС 929447 від 25.06.2020 року, укладеним з СNS Europe SARL.

У розумінні п. 2 ч. 2 ст. 22 ЦК України стягнення упущеної вигоди можливе лише за звичайних обставин, тобто обставини отримання вигоди позивачем мають відповідати істотним умовам її отримання за змістом зобов`язальних правовідносин.

При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору (ч. 3 ст. 180 ГК України).

Судом встановлено, що у первісній редакції договору поставки обумовлено вимоги до якісних показників товару: вологість не більше 14,5%, сміттєва домішка не більше 2%, зернова домішка не більше 10%, в т.ч. биті 5%, в т.ч. пошкоджені не більше 5%, в т.ч. пошкоджені сушкою не більше 2%). Амброзія не допускається.

У Додатковій угоді №1 від 25.06.2020 року до Договору поставки № ADV_UKR_1/20 від 20.02.2020 року сторонами розмежовано ціну та обсяг поставки відносно: 2 100,00 тон - 3 280,33 грн/т без ПДВ, Базис поставки DAP ТОВ "Сорочинський Мірошник" (Вінницька область, Іллінецький район, с. Сорока); 5 000,00 тон - 3 857,70 грн/т, Базис поставки DAP Південний морський торговельний порт (Одеська область, м. Чорноморськ) або ТОВ "М.В.КАРГО" (м. Одеса).

Обов`язок з транспортування та відвантаження товару покладено на Постачальника ФГ "Україна".

Також, сторонами змінено вимоги щодо якісних показників товару: вологість не більше 14,5% макс., биті зерна не більше 5%, сміттєва домішка не більше 2% макс., зернова домішка 10% макс., включаючи биті зерна 5% макс., пошкоджені зерна 5% макс. (з них макс. 2% теплового пошкодження). Вміст амброзії - не більше 10%. Макс. допустимий рівень речовин хлорпірифос-етил та хлорпірифос-метил: не більше 0,01 мг/кг. Присутність ГМО та карантинних об`єктів не допускається. Інші показники якості товару - відповідно до ДСТУ-4525:2006 (п. 2 Додаткової угоди).

Оплата решти вартості товару, яка перевищує суму попередньої оплати, має бути здійснена на умовах після плати протягом 30 банківських днів з дати прийому товару (п. 4 Додаткової угоди).

При дослідженні істотних умов Контракту №РС 929447 від 25.06.2020 року, укладеного між ТОВ "АДАМА УКРАЇНА" з СNS Europe SARL, судом встановлено істотні відмінності у регулюванні договірних відносин.

Зокрема, розвантаження товару здійснюється Покупцем (п. 14 Контракту), використання транспорту Постачальника (ТОВ "АДАМА УКРАЇНА") не передбачено.

Згідно п. 4.2. Контракту якісні показники товару: вологість не більше 14,5% макс., сміттєва домішка не більше 2%, зернова домішка не більше 10%, биті зерна не більше 5%, пошкоджені зерна не більше 5%; показники хлорпірифос-етил та хлорпірифос-метил не більше 0,01 мг/кг. Інші показники якості товару - відповідно до ДСТУ країни походження.

Таким чином, не передбачено вимог щодо вмісту Амброзії, хоча у Додатковій угоді №1 допускається її вміст до 10%.

Покупець оплачує 90% вартості товару після надання транспортних документів. Покупець здійснює остаточний розрахунок після отримання завершальних документів (п. 8 Контракту).

Всі платежі здійснюються протягом трьох банківських днів з моменту виникнення зобов`язання зі здійснення таких платежів (п. 8.4.1.).

Таким чином, відмінними порівняно з умовами договорів поставки ТОВ "АДАМА УКРАЇНА" та ФГ "УКРАЇНА" є вимоги щодо якості товару, обов`язок транспортування товару Постачальник (у першому випадку покладено на ФГ "Україна", у іншому на Покупця СNS Europe SARL), терміни проведення розрахунків.

Суд вважає, що зазначені відмінності могли вплинути на формування ціни товару ФГ "Україна" у випадку необхідності поставки товару без отримання передплати, за відсутності обов`язку організовувати перевезення та доставку товару до місця вивантаження.

При цьому, суттєвими є відмінності у якісних характеристиках товару за умовами Контракту №РС 929447 від 25.06.2020 року відносно якісних вимог у Додатковій угоді №1 від 25.06.2020 року.

Суд констатує, що позивачем з метою підтвердження характеристик товару, опис якого наведено у договорах поставки, укладених відповідачем з ФГ "Україна" та третьою особою, не надано висновку спеціаліста в галузі товарознавства.

На виконання наданих ст. ст. 13, 14, 76-80, 98, 99 ГПК України, позивачем не ініційовано проведення експертизи за ухвалою суду.

Таким чином, суду не доведено, що згідно умов Контракту №РС 929447 від 25.06.2020 року ТОВ "АДАМА УКРАЇНА" зобов`язався поставити аналогічний товар та за аналогічних умов поставки.

Тобто, відмінність у якісних характеристиках товару, істотних умова договору поставки в частині погодження кількості товару, порядку проведення розрахунків, способів поставки кукурудзи 3-го класу, спростовує можливість отримання вигоди за звичайних обставин.

Неодержаний дохід (упущена вигода) - це рахункова величина втрат очікуваного приросту в майні, що базується на документах, які беззастережно підтверджують реальну можливість отримання потерпілим суб`єктом господарювання грошових сум (чи інших цінностей), якби учасник відносин у сфері господарювання не допустив правопорушення. Якщо ж кредитор не вжив достатніх заходів, щоб запобігти виникненню збитків чи зменшити їх, шкода з боржника не стягується (п. 25 Постанови ВС КГС від 21.04.2021 року у справі № 913/335/20).

З огляду на встановлені судом розбіжності, надані позивачем докази беззастережно не підтверджують реальну можливість отримання вигоди ТОВ "АДАМА УКРАЇНА" в сумі 13 150,00 доларів США, саме внаслідок протиправних дій ФГ "Україна".

Таким чином, позивачем не доведено складу цивільного правопорушення для стягнення упущеної вигоди, а саме причинно-наслідкового зв`язку між протиправними діями відповідача та наслідком у випаду пред`явленої суми упущеної вигоди з наведених у позові підстав.

Оцінивши наявні у справі докази в сукупності, з урахуванням правового регулювання спірних відносин та правових висновків Верховного Суду, суд доходить висновку про відмову у задоволенні позовних вимог повністю.

З приводу розподілу судових витрат, суд вважає за доцільне призначити окреме судове засідання згідно ч. 8 ст. 129 ГПК України, враховуючи клопотання представників сторін.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 3, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 42, 45, 46, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 80, 86, 91, 113, 118, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

1. Відмовити повністю у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "АДАМА УКРАЇНА" (вул. Миколи Пимоненка, буд. 13, оф. № 4А/41, м. Київ, 04050, код - 36138418) про стягнення з Фермерського господарства "УКРАЇНА" (вул. Островського, буд .29, с. Стара Прилука, Липовецький район, Вінницька область, 22511, код - 20092010) 527 250,00 доларів США реальних збитків.

2. Відмовити повністю у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "АДАМА УКРАЇНА" (вул. Миколи Пимоненка, буд. 13, оф. № 4А/41, м. Київ, 04050, код - 36138418) про стягнення з Фермерського господарства "УКРАЇНА" (вул. Островського, буд .29, с. Стара Прилука, Липовецький район, Вінницька область, 22511, код - 20092010) 13 150,00 доларів США упущеної вигоди.

3. Призначити судове засідання з приводу розподілу судових витрат на 19.10.2021 року о 12:30 год.

4. Встановити сторонам строк подачі доказів щодо розміру понесених судових витрат, заперечень щодо понесених стороною витрат, клопотань про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами до 11.10.2021 року включно.

5. Копію рішення направити учасникам справи на офіційні електронні адреси, за їх відсутності - рекомендованим листом, з повідомленням про вручення поштового відправлення, а також засобами електронного зв`язку: , .

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Північно - західного апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 18 жовтня 2021 р.

Суддя Міліціанов Р.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2,3 - позивачу (вул. Миколи Пимоненка, буд. 13, оф. № 4А/41, м. Київ, 04050; вул. Бульварно-Кудрявська, 24, 4 поверх, м. Київ, 01601)

4 - відповідачу (вул. Островського, буд .29, с. Стара Прилука, Липовецький район, Вінницька область, 22511)