РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.10.2021Справа № 910/10043/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Щербакова С.О., за участю секретаря судового засідання Філон І.М., розглянувши матеріали господарської справи

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс-пром групп"

до Фізичної особи-підприємця Талах Олексія Володимировича

про стягнення 221 086, 72 грн.

Представники:

від позивача: Протас О.М.;

від відповідача: Михайлик С.І.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Альянс-пром групп" (далі-позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Фізичної особи-підприємця Талах Олексія Володимировича (далі-відповідач) про стягнення витрат, понесених позивачем на усунення недоліків товару у сумі 61 086, 72 грн та доходи, які міг би реально одержати позивач за звичайних обставин, якби його право не було порушено відповідачем - 160 000, 00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором № 1401/0421 купівлі-продажу обладнання від 14.04.2021.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.06.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 05.08.2021.

26.07.2021 через відділ автоматизованого документообігу суду відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому, зокрема зазначає, що позивачем було здійснено повну оплату товару, що свідчить про належну якість обладнання за результатами його експлуатації під час випробувального (тестового) періоду. Крім того, відповідач просить суд стягнути з позивача на користь відповідача судові витрати на правничу допомогу у розмірі 15 000, 00 грн.

Також, 26.07.2021 відповідач подав до суду клопотання про зменшення розміру витрат на правову допомогу, в якому просить суд відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Альянс-пром групп" у стягненні витрат на правову допомогу.

02.08.2021 через відділ автоматизованого документообігу суду відповідач подав клопотання про відкладення розгляду справи, в якому у зв`язку з перебуванням представника у відпустці просить суд відкласти розгляд справи на іншу дату.

У судовому засіданні 05.08.2021, розглянувши клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, оскільки юридична особа не обмежена колом осіб, які можуть представляти її інтереси в суді, а зазначені в клопотанні обставини не є підставою для його задоволення, тому суд відмовляє у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи.

Також, у судовому засіданні 05.08.2021 відкладено розгляд справи на 02.09.2021.

05.08.2021 через відділ автоматизованого документообігу суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс-пром групп" надійшла заява про забезпечення позову.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.08.2021 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс-пром групп" про забезпечення позову - повернуто заявнику без розгляду.

11.08.2021 через відділ автоматизованого документообігу суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс-пром групп" надійшла заява про забезпечення позову, в якій позивач просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти відповідача у розмірі ціни позову та заборони відповідачу вчиняти дії щодо відчуження майна, що належить відповідачу на праві власності.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.08.2021 у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс-пром групп" про забезпечення позову - відмовлено.

У судовому засіданні 02.09.2021 позивач через відділ автоматизованого документообігу суду подав клопотання про залишення відзиву відповідача без розгляду, в якому зазначає, що відповідачем при поданні відзиву до суду не було дотримано вимог ст. 165 ГПК України, оскільки відсутні докази направлення відзиву на адресу позивача, у зв`язку з чим просить суд залишити без розгляду відзив на позовну заяву.

Розглянувши клопотання позивача про залишення відзиву відповідача без розгляду, суд відмовив у його задоволенні, оскільки в додатках до відзиву міститься фіскальний чек та опис вкладення у цінний лист, з якого вбачається що відзив на позовну заяву було надіслано на адресу позивача: 02121, м. Київ, вул. Декабристів, буд. 12/37, кв. 177.

Також, у судовому засіданні 02.09.2021 оголошено перерву до 30.09.2021.

09.09.2021 через відділ автоматизованого документообігу суду позивач подав відповідь на відзив, в якій, зокрема зазначає, що додана відповідачем до відзиву видаткова накладна № ТА-0000003 від 22.04.2021 не є належним доказом прийому-передачі позивачем товару після випробувального періоду, оскільки така видаткова накладна містить підпис не директора ТОВ "Альянс-пром групп", а іншої особи.

27.09.2021 відповідач через відділ автоматизованого документообігу суду подав заперечення на відповідь на відзив, в яких, зокрема зазначає, що позивачем було сплачено відповідачу повну вартість товару після закінчення випробувального терміну, підписано акт прийому-передачі, в якому підтверджено робочий стан товару та підписано видаткову накладну без жодних зауважень, що свідчить про те, що відповідач належним чином виконав умов договору. Крім того, відповідач просить суд стягнути з позивача та користь відповідача судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000, 00 грн.

У судовому засіданні 30.09.2021 позивач надав клопотання про призначення судової експертизи, в якому просить суд призначити у даній справі судову почеркознавчу експертизу з метою ідентифікації виконавця підпису, доручивши її проведення Державному науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України.

Розглянувши клопотання позивача про призначення судової експертизи, суд відзначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 Господарського процесуального кодексу України, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

У пункті 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 № 4 «Про деякі питання практики призначення судової експертизи» передбачено, що відповідно до статті 1 Закону судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема, суду. Водночас і згідно з нормами ГПК експертиза призначається для з`ясування питань, що потребують спеціальних знань. Із сукупності наведених норм матеріального і процесуального права вбачається, що неприпустимо ставити перед судовими експертами правові питання, вирішення яких чинним законодавством віднесено до компетенції суду, зокрема, про відповідність окремих нормативних актів вимогам закону, про правову оцінку дій сторін тощо.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Однак, враховуючи предмет та підстави позову у даній справі, суд не вбачає необхідності у проведенні судової почеркознавчої експертизи для вирішення спору у даній справі, а тому відмовляє у задоволенні клопотання позивача.

Між тим, суд зазначає, що позивач у поданому клопотанні просив суд поставити на вирішення експерта наступне питання: «Чи виконаний підпис на видатковій накладній № ТА-0000003 від 22.04.2021 директором ТОВ "Альянс-пром групп" », проте видаткова накладна № ТА-0000003 від 22.04.2021 не містить відомостей про особу, яка отримала товар від імені ТОВ "Альянс-пром групп".

Також, у судовому засіданні 30.09.2021 оголошено перерву до 07.10.2021.

У цьому судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги.

Представник відповідача заперечив проти задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 233 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 07.10.2021 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

14.04.2021 між Фізичною особою-підприємцем Талах Олексієм Володимировичем (далі - продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Альянс-пром групп" (далі - покупець) укладено договір № 1401/0421 купівлі-продажу обладнання, умовами якого передбачено, що продавець продає, а покупець приймає та оплачує пневмонагнітач (INGERSOL-RAND P180 WD), далі товар, в порядку та на умовах, визначених даним договором.

Відповідно до п. 3.1. договору, покупець здійснює попередню оплату у розмірі 13 120, 00 грн за користування товаром під час випробувального (тестового) періоду, під час якого встановлюється технічний стан товару, його комплектність та якість. Випробувальний (тестовий) період становить 3 дні.

Згідно п. 3.2 договору, у разі успішного проходження товаром випробувального (тестового) періоду, а саме: не було виявлено зауважень по кількості, асортименту, комплектності, наявності видимих дефектів товару, технічному стану об`єкту, наявності усіх документів, покупець здійснює оплату за товар відповідно до виставленого продавцем рахунку за мінусом суми оплаченої за користування товаром під час випробувального (тестового) періоду, протягом 3 банківських днів з моменту виставлення рахунку.

Пунктом 3.6. договору передбачено, що загальна вартість пневмонагнітача (INGERSOL-RAND P180 WD) становить 110 000, 00 грн з урахуванням ПДВ.

Поставка товару здійснюється на об`єкт постачальника за адресою: м. Київ, вул. Закревського, 103 (п. 4.1. договору).

За умовами п. 4.5. договору, право власності на товар та ризик випадкового знищення або випадкового пошкодження товару переходить від постачальника до покупця з моменту передачі товару покупцю.

У відповідно до п. 6.1. договору, покупець та продавець проводять прийом-передачу товару за адресою: м. Київ, вул. Закревського, 103. Факт прийому-передачі товару оформляється і підтверджується видатковою накладною, підписаною уповноваженими на це представниками сторін.

Згідно п. 6.2. договору, перевірка кількості, асортименту, комплектності, наявності видимих дефектів товару, технічному стану об`єкту, наявності усіх документів, передбачених п. 4.7. цього договору, здійснюється сторонами при проведенні прийому-передачі товару та під час випробувального (тестового) періоду.

У разі, якщо при прийомі-передачі товару або під час випробувального (тестового) періоду були виявлені дефекти, комплектності, асортименту, технічного стану товару покупець має право відмовитися від купівлі даного товару (п. 6.3. договору).

За умовами п. 6.4. договору, у разі, якщо при прийому-передачі товару або після закінчення випробувального (тестового) періоду не було виявлено дефекти, комплектності, асортименту, технічного стану товару покупець має право на власний розсуд вирішити чи купувати даний товар. У разі купівлі сторони підписують видаткову накладну.

Цей договір набуває чинності з моменту його підписання обома сторонами і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором (п. 10.4. договору).

Як зазначає позивач, на виконання умов договору, на підставі виставленого відповідачем рахунку, позивачем здійснено попередню оплату у розмірі 13 120, 00 грн за користування товаром під час випробувального (тестового) періоду, що підтверджується платіжним дорученням № 264 від 15.04.2021.

Позивач також зазначає, що 16.04.2021 відповідачем було передано позивачу товар - пневмонагнітач (INGERSOL-RAND P180 WD) на випробувальний період.

Крім того, позивач вказує, що 20.04.2021 та 21.04.2021 ним здійснено подальшу оплату товару у вигляді авансових платежів на суму 50 000, 00 грн та 46 880, 00 грн згідно платіжних доручень № 274 та № 278.

Проте, позивачем під час випробувального (тестового) періоду обладнання пневмонагнітача (INGERSOL-RAND P180 WD 414042 Е98 341, пломба А36630781) виявлені наступні недоліки: під час проведення робіт виявлено підтікання мастила, великий розхід палива, машина перестала подавати розчин (немає тиску), не переміщує розчин при напрузі бака більш ніж на половину, про що позивачем 22.04.2021 складено акт про виявлені недоліки.

Так, позивачем на адресу відповідача направлялась претензія № 27/04-1 від 27.04.2021, в якій позивач просив відповідача замінити товар неналежної якості, а саме пневмонагнітач (INGERSOL-RAND P180 WD 414042 Е98 341, пломба А36630781) на аналогічний належної якості у найкоротший період та у разі відсутності аналогічного товару, повернути покупцю суму сплаченого покупцем авансу за товар на підставі договору у розмірі 110 000, 00 грн та відшкодувати збитки, що спричинені наданням товару неналежної якості у сумі 10 000, 00 грн/доба., що підтверджується копією фіскального чеку від 30.04.2021 та описом вкладення у цінний лист.

Відповідач на вищезазначену претензію відповіді не надав.

Позивач зазначає, що ним за власні кошти було відремонтовано товар, на підтвердження чого додано до позовної заяви договір № 2804/21П про здійснення ремонту обладнання від 28.04.2021, укладеного позивачем з Товариством з обмеженою відповідальністю «Іствуд-Україна», відповідно до якого позивач доручив, а ТОВ «Іствуд-Україна» зобов`язалося за дорученням позивача надати останньому послугу по ремонту пневмонагнітача позивача (INGERSOL-RAND P180 WD 414042 Е98 341, пломба А36630781).

В свою чергу, позивач вказує, що з метою здійснення ремонту обладнання пневмонагнітача (INGERSOL-RAND P180 WD 414042 Е98 341, пломба А36630781), ТОВ «Іствуд-Україна» було укладено договір № 29/04-21 на ремонт і технічне обслуговування від 29.04.2021 з Товариством з обмеженою відповідальністю «Техбудмайстер».

Отже, загальна сума витрат, які позивач поніс на усунення недоліків товару складає 61 086, 72 грн, що є збитками позивача, на підтвердження чого останнім додано до позовної заяви акт № 1 приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 16.06.2021 до договору № 2804/21П від 28.04.2021 на суму 61 086, 72 грн та платіжне доручення № 379 від 16.06.2021.

Крім того, позивач вказує, що обладнання пневмонагнітач (INGERSOL-RAND P180 WD 414042 Е98 341, пломба А36630781) необхідно було позивачу для виконання своїх зобов`язань за договором № 08/04-ІС від 08.04.2021, укладеного позивачем також з Товариством з обмеженою відповідальністю «Іствуд-Україна», відповідно до якого позивач зобов`язався власними та залученими силами і засобами в обумовлені договором строки виконати роботи із влаштування стяжок в МЗК та в квартирах житлового будинку № 1 відповідно до проекту «Коригування проекту «Будівництво 20-го мікрорайону житлового масиву Вигурівщина-Троєщина, житлові будинки № 1-3 у Деснянському районі м. Києва».

Тож, як зазначає позивач, внаслідок поставки відповідачем товару неналежної якості, позивачем прострочено виконання робіт за договором підряду № 08/04-ІС від 08.04.2021, укладеного з ТОВ «Іствуд-Україна» на 16 робочих днів з 30.04.2021 по 21.05.2021, у зв`язку з чим позивач не отримав грошові кошти у розмірі 160 000, 00 грн, які він мав отримати за договором підряду, що є упущеною вигодою.

Отже, обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначає, що у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором № 1401/0421 купівлі-продажу обладнання від 14.04.2021 в частині поставки товару неналежної якості позивач зазнав збитки у розмірі 61 086, 72 грн на ремонт обладнання та не отримав кошти у розмірі 160 000, 00 грн за договором № 08/04-ІС від 08.04.2021.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Так, згідно частини першої статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

У відповідності до положень ст.ст. 6, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У відповідності до статті 638 Цивільного кодексу України, договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди за всіма істотними умовами. Істотними є умови про предмет договору, а також ті, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою однієї зі сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 655 Цивільного кодексу України унормовано, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Положеннями статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Як зазначено судом вище, позивачем під час випробувального (тестового) періоду обладнання пневмонагнітач (INGERSOL-RAND P180 WD 414042 Е98 341, пломба А36630781), переданого відповідачем за договором № 1401/0421 купівлі-продажу обладнання від 14.04.2021 виявлені наступні недоліки, а саме: під час проведення робіт виявлено підтікання мастила, великий розхід палива, машина перестала подавати розчин (немає тиску), не переміщує розчин при напрузі бака більш ніж на половину, про що позивачем 22.04.2021 складено акт про виявлені недоліки.

Тож, звертаючись до суду з даним позовом позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача витрат, понесених позивачем на усунення недоліків товару у сумі 61 086, 72 грн (збитки) та доходи, які позивач міг би реально одержати за звичайних обставин, за умови поставки відповідачем товару належної якості у розмірі 160 000, 00 грн. (упущена вигода).

Проте, суд вважає такі вимоги позивача необґрунтованими, з огляду на наступне.

Так, відповідно до умов договору № 1401/0421 купівлі-продажу обладнання від 14.04.2021 відповідач продає, а позивач приймає та оплачує пневмонагнітач (INGERSOL-RAND P180 WD), в порядку та на умовах, визначених договором.

Відповідно до п. 3.1. договору, позивач здійснює попередню оплату у розмірі 13 120, 00 грн за користування товаром під час випробувального (тестового) періоду, під час якого встановлюється технічних стан товару, його комплектність та якість. Випробувальний (тестовий) період становить 3 днів.

Пунктом 3.6. договору передбачено, що загальна вартість пневмонагнітача (INGERSOL-RAND P180 WD) становить 110 000, 00 грн з урахуванням ПДВ.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем на підставі виставленого відповідачем рахунку було здійснено попередню оплату у розмірі 13 120, 00 грн за користування товаром під час випробувального (тестового) періоду, що підтверджується платіжним дорученням № 264 від 15.04.2021.

Відповідно до акту прийому-передачі (купівлі-продажу) обладнання від 15.04.2021 до договору № 1401/0421 купівлі-продажу обладнання від 14.04.2021, відповідач передав, а позивач прийняв у користування обладання, зокрема пневмонагнітач (INGERSOL-RAND P180 WD).

При цьому, у вказаному акті зазначено, що все обладнання передано у повному обсязі, в робочому справному стані та перевірено у режимі реального часу, у присутності продавця - ТОВ "Альянс-пром групп".

Суд зазначає, що від імені ТОВ "Альянс-пром групп" вказаний акт підписано директором Орлюк Д.О. - 17.04.2021.

Враховуючи що такий акт підписано директором позивача 17.04.2021, у даному випадку саме від цієї дати суд відраховує 3-денний випробувальний (тестовий) період, тож кінцевим строком випробувального періоду обладнання є 20.04.2021.

Згідно п. 3.2 договору, у разі успішного проходження товаром випробувального (тестового) періоду, а саме: не було виявлено зауважень по кількості, асортименту, комплектності, наявності видимих дефектів товару, технічному стану об`єкту, наявності усіх документів, покупець здійснює оплату за товар відповідно до виставленого продавцем рахунку за мінусом суми оплаченої за користування товаром під час випробувального (тестового) періоду, протягом 3 банківських днів з моменту виставлення рахунку.

Як вбачається з матеріалів справи, 20.04.2021 та 21.04.2021 позивачем було здійснено подальшу оплату товару, що підтверджується платіжними дорученням № 274 на суму 50 000, 00 грн та № 278 на суму 46 880, 00 грн.

Тож, станом на 21.04.2021 позивачем здійснено повну оплату товару - пневмонагнітача (INGERSOL-RAND P180 WD) у розмірі 110 000, 00 грн, з урахуванням попередньої оплати у сумі 13 120, 00 грн, як це передбачено п. 3.2. договору.

За умовами п. 6.4. договору, у разі, якщо при прийому-передачі товару або після закінчення випробувального (тестового) періоду не було виявлено дефекти, комплектності, асортименту, технічного стану товару покупець має право на власний розсуд вирішити чи купувати даний товар. У разі купівлі сторони підписують видаткову накладну.

Таким чином, суд зазначає, що оплата позивачем повної вартості товару свідчить про підтвердження ним належної якості товару під час випробувального (тестового) періоду, оскільки у разі, якщо при прийомі-передачі товару або під час випробувального (тестового) періоду позивачем були б виявлені дефекти, комплектності, асортименту, технічного стану товару він мав право відмовитися від купівлі такого товару, як це передбачено п. 6.3. договору та не перераховувати в подальшому на рахунок відповідача грошові кошти у загальному розмірі 96 880, 00 грн.

При цьому, акт про виявлені недоліки складений позивачем 22.04.2021, тобто після закінчення випробувального (тестового) періоду товару та за відсутності представника відповідача.

Суд зазначає, що у матеріалах справи відсутні докази звернення позивача до відповідача з відповідними листами/заявами/претензіями щодо неналежної якості товару під час саме випробувального (тестового) періоду, як і відсутні докази повідомлення позивачем відповідача про необхідність направлення свого представника для участі у комісії з метою огляду обладнання та подальшого складення акту про виявлення недоліків, тобто відповідача не було запрошено для участі під час оформлення та складання акту, у зв`язку з чим такий акт не може бути прийнятий судом для розгляду як належний доказ, оскільки складений за відсутності представника відповідача.

При цьому, за умовами п. 4.5. договору, право власності на товар та ризик випадкового знищення або випадкового пошкодження товару переходить від постачальника до покупця з моменту передачі товару покупцю.

Згідно ч. 1 ст. 662 Цивільного кодексу України, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Частиною 1 ст. 663 Цивільного кодексу України передбачено, що продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Статтею 664 Цивільного кодексу України визначено, що обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар. Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування.

Відповідно до приписів ст. 673 Цивільного кодексу України, продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. У разі відсутності в договорі купівлі-продажу умов щодо якості товару продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується. Якщо продавець при укладенні договору купівлі-продажу був повідомлений покупцем про конкретну мету придбання товару, продавець повинен передати покупцеві товар, придатний для використання відповідно до цієї мети.

Товар, який продавець передає або зобов`язаний передати покупцеві, має відповідати вимогам щодо його якості в момент його передання покупцеві, якщо інший момент визначення відповідності товару цим вимогам не встановлено договором купівлі-продажу (ч. 1 ст. 675 Цивільного кодексу України).

Згідно ч. 1 ст. 668 Цивільного кодексу України, ризик випадкового знищення або випадкового пошкодження товару переходить до покупця з моменту передання йому товару, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, оскільки позивачем під час випробувального (тестового) періоду товару з 17.04.2021 по 20.04.2021 (включно) не було повідомлено відповідача про недоліки товару та здійснено подальшу повну оплату вартості такого товару після закінчення випробувального періоду, суд вважає безпідставними твердженнями позивача щодо постачання відповідачем товару неналежної якості.

При цьому, суд зазначає, що у даному випадку заперечення позивача проти підписання видаткової накладної № ТА-0000003 від 22.04.2021 та фактичної її наявності, не свідчить про неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань в частині передання товару належної якості, як і не свідчить про неприйняття позивачем такого обладнання, оскільки у даному випадку позивач не був обмежений у праві відмовитися від приймання такого обладнання у разі наявності дефектів обладнання під час випробувального періоду, проте, позивачем було перераховано на користь відповідача решту вартості товару, що загалом складає 110 000, 00 грн, тобто здійснено повну оплату товару - пневмонагнітача (INGERSOL-RAND P180 WD).

Крім того, суд зазначає, що позивачем лише 30.04.2021 було направлено на адресу відповідача претензію № 27/04-1 від 27.04.2021, тобто після закінчення випробувального періоду та, відповідно, після повної оплати вартості обладнання.

Згідно зі ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків.

Частинами 1, 2 ст. 22 Цивільного кодексу України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: - втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); - доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно зі ст. 224 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Згідно приписів статті 225 Господарського кодексу України, до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення:

1)протиправної поведінки;

2)шкоди;

3)причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою;

4)вини.

За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Чинним законодавством України обов`язок доведення факту наявності порушення відповідача покладено на позивача, наявність та розмір понесених збитків, а також причинно-наслідковий зв`язок між правопорушенням і збитками.

Важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками потерпілої сторони. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою і збитками є обов`язковою умовою відповідальності. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які завдані особі, - наслідком такої протиправної поведінки. Протиправна поведінка особи тільки тоді є причиною збитків, коли вона прямо (безпосередньо) пов`язана зі збитками. Непрямий (опосередкований) зв`язок між протиправною поведінкою і збитками означає лише, що поведінка оцінюється за межами конкретного випадку, і, відповідно, за межами юридично значимого зв`язку.

Таким чином, позивач повинен довести факт заподіяння йому збитків, розмір зазначених збитків та докази невиконання зобов`язань та причинно-наслідковий зв`язок між невиконанням зобов`язань та заподіяними збитками. При визначенні розміру збитків, заподіяних порушенням господарських договорів, береться до уваги вид (склад) збитків та наслідки порушення договірних зобов`язань для підприємства. Тоді як відповідачу потрібно довести відсутність його вини у спричиненні збитків позивачу.

Відшкодуванню підлягають збитки, що стали безпосереднім, і що особливо важливо, невідворотним наслідком порушення боржником зобов`язання чи завдання шкоди. Такі збитки є прямими. Збитки, настання яких можливо було уникнути, які не мають прямого причинно-наслідкового зв`язку є опосередкованими та не підлягають відшкодуванню (Постанова Вищого господарського суду України від 19 березня 2015 року у справі №910/19489/14).

Обґрунтовуючи розмір збитків, заявлених до стягнення позивач вказує, що ним за власні кошти було відремонтовано товар, на підтвердження чого додано до позовної заяви договір № 2804/21П про здійснення ремонту обладнання від 28.04.2021, укладеного позивачем з Товариством з обмеженою відповідальністю «Іствуд-Україна», відповідно до якого позивач доручив, а ТОВ «Іствуд-Україна» зобов`язалося за дорученням позивача надати останньому послугу по ремонту пневмонагнітача позивача (INGERSOL-RAND P180 WD 414042 Е98 341, пломба А36630781).

Тож, загальна сума витрат, які позивач поніс на усунення недоліків товару складає 61 086, 72 грн, що є на думку позивача, збитками, на підтвердження чого останнім додано до позовної заяви акт № 1 приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 16.06.2021 до договору № 2804/21П від 28.04.2021 на суму 61 086, 72 грн та платіжне доручення № 379 від 16.06.2021.

Проте, як встановлено судом вище, випробувальний (тестовий) період товару закінчився 20.04.2021, остаточно оплата вартості товару проведена 21.04.2021, відповідно відповідач не несе відповідальності за подальшу експлуатацію позивачем товару.

Між тим, суд зазначає, що позивачем не додано до матеріалів справи акт прийому-передачі обладнання в ремонт, з якого вбачалося б коли саме передано позивачем товар на ремонт ТОВ «Іствуд-Україна».

Крім того, суд зазначає, що договір № 2804/21П про здійснення ремонту обладнання від 28.04.2021, укладений позивачем з Товариством з обмеженою відповідальністю «Іствуд-Україна» підписаний, як з боку позивача, так і з боку ТОВ «Іствуд-Україна» Орлюком Дмитром Олександровичем, однак відповідно до приписів ст. 238 Цивільного кодексу України, представник не може вчиняти правочин від імені особи, яку він представляє, у своїх інтересах або в інтересах іншої особи, представником якої він одночасно є, за винятком комерційного представництва, а також щодо інших осіб, встановлених законом.

Між тим, позивач також посилається на договір № 29/04-21 на ремонт і технічне обслуговування від 29.04.2021 укладений між ТОВ «Іствуд-Україна» та ТОВ «Техбудмайстер», проте з останнього не вбачається, що його було укладено саме з метою здійснення ремонту пневмонагнітача позивача (INGERSOL-RAND P180 WD).

При цьому, долучені позивачем до позовної заяви рахунки на оплату не містять посилання на договір № 29/04-21 на ремонт і технічне обслуговування від 29.04.2021, крім того, з таких рахунків не можливо встановити що вони стосуються саме ремонту пневмонагнітача позивача (INGERSOL-RAND P180 WD).

За таких обставин, позивачем не надано суду належних доказів на підтвердження вчинення відповідачем протиправних дій під час виконання умов спірного договору, як і не надано доказів наявності вини відповідача.

Отже, суд робить висновок, що позивач не довів суду належними засобами доказування причинно-наслідкового зв`язку між діями відповідача та заподіянням збитків, зокрема, протиправність поведінки відповідача як заподіювача збитків та докази вини останнього.

Таким чином, суд дійшов висновку про недоведеність позивачем порушення відповідачем узгоджених договірних зобов`язань, як підставу для застосування до нього цивільно-правової відповідальності у вигляді відшкодування збитків у розмірі 61 086, 72 грн.

Щодо упущеної вигоди, яка заявлена позивачем до стягнення з відповідача у розмірі 160 000, 00 грн, суд відзначає таке.

Вимагаючи відшкодування збитків у виді упущеної вигоди, позивач повинен довести, що за звичайних обставин він мав реальні підстави розраховувати на одержання певного доходу. При цьому важливим елементом доказування наявності неодержаних доходів (упущеної вигоди) є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками потерпілої особи. Слід довести, що протиправна поведінка, дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які виникли у потерпілої особи - наслідком такої протиправної поведінки.

Разом із тим відповідно до частини 1 статті 142 Господарського кодексу України прибуток (доход) суб`єкта господарювання є показником фінансових результатів його господарської діяльності, що визначається шляхом зменшення суми валового доходу суб`єкта господарювання за певний період на суму валових витрат та суму амортизаційних відрахувань.

Неодержаний дохід (упущена вигода) - це рахункова величина втрат очікуваного приросту в майні, що базується на документах, які беззастережно підтверджують реальну можливість отримання потерпілим суб`єктом господарювання грошових сум (чи інших цінностей), якби учасник відносин у сфері господарювання не допустив правопорушення. Якщо ж кредитор не вжив достатніх заходів, щоб запобігти виникненню збитків чи зменшити їх, шкода з боржника не стягується.

При цьому пред`явлення вимоги про відшкодування неодержаних доходів (упущеної вигоди) покладає на кредитора обов`язок довести, що ці доходи (вигода) не є абстрактними, а дійсно були б ним отримані в разі належного виконання боржником своїх обов`язків. При визначенні реальності неодержаних доходів мають враховуватися заходи, вжиті кредитором для їх одержання. У вигляді упущеної вигоди відшкодовуються ті збитки, які могли б бути реально отримані при належному виконанні зобов`язання. Наявність теоретичного обґрунтування можливості отримання доходу ще не є підставою для його стягнення.

Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного Суду від 03.08.2018 у справі №923/700/17.

Як на підставу для стягнення грошових коштів у розмірі 160 000, 00 грн, позивач вказує, що пневмонагнітач (INGERSOL-RAND P180 WD 414042 Е98 341, пломба А36630781) необхідний був йому для виконання своїх зобов`язань за договором № 08/04-ІС від 08.04.2021, укладеним позивачем також з Товариством з обмеженою відповідальністю «Іствуд-Україна», відповідно до якого позивач зобов`язався власними та залученими силами і засобами в обумовлені договором строки виконати роботи із влаштування стяжок в МЗК та в квартирах житлового будинку № 1 відповідно до проекту «Коригування проекту «Будівництво 20-го мікрорайону житлового масиву Вигурівщина-Троєщина, житлові будинки № 1-3 у Деснянському районі м. Києва».

Тож, як зазначає позивач, внаслідок поставки відповідачем товару неналежної якості, позивачем прострочено виконання робіт за договором підряду № 08/04-ІС від 08.04.2021, укладеного з ТОВ «Іствуд-Україна» на 16 робочих днів з 30.04.2021 по 21.05.2021, у зв`язку з чим позивач не отримав грошові кошти у розмірі 160 000, 00 грн, які він мав отримати за договором підряду, що є упущеною вигодою.

Проте, суд зазначає, що позивачем не надано жодних доказів на підтвердження того, що роботи за договором № 08/04-ІС від 08.04.2021 виконувалися позивачем виключно з використанням обладнання - пневмонагнітача (INGERSOL-RAND P180 WD), як і не надано доказів того, що прострочення позивачем виконання робіт за вказаним договором сталося саме внаслідок поставки відповідачем обладнання неналежної якості, враховуючи що договір підряду був укладений позивачем з ТОВ «Іствуд-Україна» до придбання позивачем товару у відповідача.

При цьому, в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б підтверджували реальність отримання позивачем вказаних доходів від експлуатації пневмонагнітача (INGERSOL-RAND P180 WD) під час виконання робіт за договором № 08/04-ІС від 08.04.2021.

Викладені обставини унеможливлюють встановлення судом реальної можливості отримання позивачем доходів на заявлену до стягнення суму у даній справі, а також вжиття відповідних заходів для їх отримання.

З урахуванням викладеного, вказаний позивачем розрахунок завданої шкоди у вигляді упущеної вигоди не підтверджений відповідними первинними бухгалтерськими документами, які б свідчили про завдання шкоди позивачу у цій справі у вигляді упущеної вигоди.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 236 Господарського процесуального кодексу України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом.

Підсумовуючи вищевикладене, виходячи із заявлених вимог, наведених обґрунтувань та наданих доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс-пром групп" не підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на позивача.

П`ятиденний строк для складання повного рішення суду у даній справі припадає на 12.10.2021, проте враховуючи що суддя Щербаков С.О. у період з 12.10.2021-13.10.2021 перебував у відпустці, а 14.10.2021 та 15.10.2021 святкові дні, повний текст рішення складено 18.10.2021.

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з пунктом 17.5 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду або через відповідний місцевий господарський суд.

Повний текст рішення складено: 18.10.2021

Суддя С. О. Щербаков