ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" вересня 2021 р. Справа№ 910/7535/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тарасенко К.В.

суддів: Іоннікової І.А.

Михальської Ю.Б.

при секретарі судового засідання: Горді В.В.

За участі представників: згідно з протоколом судового засідання від 22.09.2021

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Комунального підприємства «Бучасервіс» Бучанської міської ради

на рішення Господарського суду міста Києва від 08.10.2020

у справі №910/7535/20 (суддя - Щербаков С.О.)

за позовом Комунальне підприємство «Бучасервіс» Бучанської міської ради

до Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України

про визнання недійсним рішення

ВСТАНОВИВ:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

1.1. короткий зміст позовних вимог

Комунальне підприємство «Бучанське управління житлово-комунального господарства» Бучанської міської ради звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Київського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про визнання недійсним рішення адміністративної колегії Київського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 60/9-р/к від 25.02.2020 у справі № 921/62-р-02-06-15 «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спірне рішення є незаконним та необґрунтованим внаслідок неповного з`ясування та доведення обставин, які мають значення для справи, невідповідності висновків, викладених у рішенні, обставинам справи, неправильного застосування норм матеріального права.

1.2. короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Господарського суду міста Києва від 08.10.2020 у справі № 910/7535/20 у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду мотивоване тим, що позивач не довів наявності підстав для визнання недійсним оскаржуваного рішення, а крім того позов поданий з пропуском присічного строку позовної давності задоволенню не підлягає.

1.3. короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, Комунальне підприємство «Бучанське управління житлово-комунального господарства» Бучанської міської ради звернулося безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить суд скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 08.10.2020 у справі №910/7535/20 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

2. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ:

2.1. визначення складу суду, заяви, клопотання

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.04.2021 для розгляду даної справи визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Тарасенко К.В., судді: Іоннікова І.А., Михальська Ю.Б.

Оскільки апеляційна скарга Комунального підприємства «Бучанське управління житлово-комунального господарства» Бучанської міської ради подана безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду, у суду апеляційної інстанції матеріали справи №910/7535/20 відсутні, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.04.2021 витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/7535/20 та відкладено розгляд питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду апеляційної скарги або залишення апеляційної скарги без руху за апеляційною скаргою Комунального підприємства «Бучанське управління житлово-комунального господарства» Бучанської міської ради на рішення Господарського суду міста Києва від 08.10.2020 по справі до надходження до Північного апеляційного господарського суду матеріалів справи №910/7535/20.

На виконання зазначеної ухвали 28.04.2021 матеріали справи №910/7535/20 надійшли до Північного апеляційного господарського суду.

Станом на момент надходження матеріалів справи головуюча суддя Тарасенко К.В. перебувала у відпустці.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 31.05.2021 поновлено Комунальному підприємству «Бучанське управління житлово-комунального господарства» Бучанської міської ради пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 08.10.2020 у справі №910/7535/20 та відкрито апеляційне провадження у справі №910/7535/20 за вказаною апеляційною скаргою, розгляд якої призначено на 23.06.2021.

16.06.2021 від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу

23.06.2021 у судовому засіданні оголошено перерву до 28.07.2021 та запропоновано представнику КП «Бучасервіс» надати докумети, що підтверджують зміну найменування чи реорганізації КП «Бучанське управління житлово - комунального господарства» на КП «Бучасервіс».

05.07.2021 до канцелярії суду від позивача надійшло клопотання про заміну сторони, мотивоване тим, що відповідно до рішення Бучанської міської ради від 28.01.2021 №437-7-VIII змінено назву Комунального підприємства «Бучанське управління житлово - комунального господарства» Бучанської міської ради на Комунальне підприємство «Бучасервіс» Бучанської міської ради, а 09.02.2021 проведено державну реєстрацію змін у відповідності до вказаного рішення Бучанської міської ради.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.07.2021 замінено позивача - Комунальне підприємство «Бучанське управління житлово - комунального господарства» Бучанської міської ради на Комунальне підприємство «Бучасервіс» Бучанської міської ради у зв`язку зі зміною найменування, розгляд справи відкладено на 22.09.2021.

У судове засідання 22.09.2021 з`явились представник позивача та відповідача та надали пояснення по суті спору.

2.2. узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом не в повному обсязі з`ясовані всі обставини справи, що призвело до порушення норм матеріального та процесуального права.

Позивач зазначає, що він діє на виконання рішень Бучанської міської ради, а тому в його діях відсутнє порушення про яке зазначає Антимонопольний комітет.

Крім того, позивач вказує, що на території міста Буча діє/діяло ще 47 підприємств які надають аналогічні послуги і деякі з них виставляють тарифи навіть вищі ніж позивач, що свідчить про наявність конкурентоздатність тарифів, які застосовується позивачем та відсутність у нього монопольного становища, а накладення штрафів негативно вплине на діяльність позивача.

2.3. узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить відмовити у її задоволенні, а оскаржуване рішення - залишити без змін.

Доводи відзиву зводяться до того, що доводи апеляційної скрги є необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позову.

2.4. інші процесуальні дії у справі:

У судовому засіданні 22.09.2021 представник позивача надав пояснення, в яких підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні 22.06.2021 надала пояснення, в яких заперечувала проти доводів апеляційної скарги та просила залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Мотивувальна частина.

3.ПОЗИЦІЯ СУДУ:

3.1. встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини

25.02.2020 адміністративною колегією Київського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України прийнято рішення №60/9-р/к «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу», яким визнано, що Комунальне підприємство «Бучанське управління житлово-комунального господарства» Бучанської міської ради у період з 18.06.2013 по 20.06.2017 займало монопольне (домінуюче) становище на ринку надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у межах житлового фонду, групи будинків у м. Буча Київської обл., що обслуговувались Підприємством (знаходились на його балансі), як таке, що не мало на цьому ринку жодного конкурента.

Відповідно до п. 2 резолютивної частини рішення визнано, що Комунальне підприємство «Бучанське управління житлово-комунального господарства» Бучанської міської ради, розробивши та застосовуючи необґрунтований тариф на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (в частині нездійснення розрахунку окремо за кожним будинком), вчинило порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбачене пунктом 2 статті 50 та частиною першою статті 13 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у межах житлового фонду, групи будинків у м. Буча Київської обл., які обслуговувались Підприємством (знаходились на його балансі), що могло призвести до ущемлення інтересів споживачів, яке було б неможливим за умов існування значної конкуренції на цьому ринку.

За порушення, викладене в пункті 2 резолютивної частини цього рішення, накладено на Комунальне підприємство «Бучанське управління житлово-комунального господарства» Бучанської міської ради штраф у розмірі 50 000, 00 грн.

Згідно п. 4. резолютивної частини рішення, визнано, що Комунальне підприємство «Бучанське управління житлово-комунального господарства» Бучанської міської ради, включивши до договорів про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій умови, які могли призвести до ущемлення інтересів споживачів, вчинило порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбачене пунктом 2 статті 50 та частиною першою статті 13 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у межах житлового фонду, групи будинків у м. Буча Київської обл., які обслуговувались Підприємством (знаходились на його балансі), що могло призвести до ущемлення інтересів споживачів, яке було б неможливим за умов існування значної конкуренції на цьому ринку.

За порушення, викладене в пункті 4 резолютивної частини цього рішення накласти на комунальне підприємство «Бучанське управління житлово-комунального господарства» Бучанської міської ради штраф у розмірі 50 000, 00 грн.

3.2. обставини встановлені судом апеляційної інстанції і визначення відповідно до них правовідносин та доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що спірне рішення є незаконним, необґрунтованим та таким, що прийняте з порушенням норм матеріального права щодо монопольного становища позивача, оскільки, як зазначає позивач, у м. Буча Київської області існувало/існує 47 інших підприємств, які надавали/надають послуги з утримання будинків та прибудинкових територій у межах житлового фонду, що свідчить про конкуренцію.

Як вбачається з матеріалів справи, розпорядженням адміністративної колегії Київського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 17.09.2015 № 62-р розпочато розгляд справи за ознаками вчинення КП «Бучанське УЖКГ» порушення, передбаченого пунктом 2 статті 50 та частиною першою статті 13 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у межах житлового фонду, групи будинків у м. Буча, Київської обл., що обслуговуються Підприємством (знаходиться на його балансі), що могли призвести до ущемлення інтересів споживачів, яке було б неможливим за умов існування значної конкуренції на ринку.

Листом від 07.11.2019 № 60-02/6329 копію подання з попередніми висновками у справі № 921/62-р-02-06-15 було направлено позивачу. Листом від 02.12.2019 № 1516 (вх. Відділення від 05.12.2019 № 60-01/4333) КП «Бучанське УЖКГ» надало відповідь на подання з попередніми висновками у зазначеній справі.

Як вбачається з матеріалів справи, визначення монопольного (домінуючого) становища позивача здійснювалося в порядку, встановленому Методикою визначення монопольного (домінуючого) становища суб`єктів господарювання на ринку, затвердженою розпорядженням Антимонопольного комітету України від 05.03.2002 № 49-р, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 01.04.2002 за № 317/6605 (із змінами) (далі - Методика).

Відповідно до пункту 2.1 Методики, об`єктами аналізу щодо визначення монопольного (домінуючого) становища є: суб`єкт господарювання; група суб`єктів господарювання; конкретний товар (продукція, роботи, послуги), який випускається, постачається, продається, придбавається (використовується, споживається) цим (цими) суб`єктом (суб`єктами) господарювання.

Об`єктом аналізу щодо визначення монопольного (домінуючого) становища є КП «Бучанське УЖКГ» (відповідач в антимонопольній справі), яке надавало послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у межах житлового фонду, групи будинків у м. Буча Київської обл., що обслуговуються Підприємством (знаходиться на його балансі).

Товарами (послугами), щодо яких визначається монопольне (домінуюче) становище є послуги з утримання будинків і прибудинкових територій.

Товарними межами ринку, що визначені шляхом формування групи взаємозамінних товарів, у межах якої споживач, за звичайних умов, може легко перейти від споживання одного товару до споживання іншого, є надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у межах житлового фонду, групи будинків у м. Буча Київської обл., що обслуговуються Підприємством (знаходиться на його балансі).

Споживачами послуг є власники (наймачі) приміщень будинків і споруд та прибудинкових територій у межах житлового фонду, групи будинків у м. Буча Київської обл., що обслуговуються Підприємством (знаходиться на його балансі).

Часовими межами ринку визначено проміжок часу з 18.06.2013 по 20.06.2017, тобто період, протягом якого залишились незмінними структура ринку, співвідношення попиту та пропозиції на ньому.

Територіальними межами ринку, які визначаються шляхом встановлення мінімальної території, за межами якої, з точки зору споживача, придбання товарів є неможливим або недоцільним, є будинки і споруди (житлові та нежитлові приміщення, що входять до його складу) та прибудинкова територія у межах житлового фонду, групи будинків у м. Буча Київської обл., що обслуговуються Підприємством (знаходиться на його балансі).

Рішенням Бучанської міської ради від 29.10.2009 № 1541-57-У «Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг в житлово-комунальній галузі м. Буча» вирішено:

1. Визначити виконавцем послуг з утримання будинків комунальної власності споруд та прибудинкових територій, а також ремонту приміщень, будинків, споруд - КП «Бучанське УЖКГ».

2. Визначити виконавцем послуг з вивезення твердих побутових відходів та рідких побутових відходів м. Буча - КП «Бучанське УЖКГ».

Підприємство позивача розробило тарифи на послуги з утримання будинку та прибудинкової території для житлових будинків, які обслуговуються КП «Бучанське УЖКГ» (знаходяться на його балансі) та надало подання з тарифами від 30.05.2013 № 618 до виконавчого комітету Бучанської міської ради на затвердження.

Виконавчий комітет Бучанської міської ради рішенням від 18.06.2013 № 178 «Про затвердження тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що надаються КП «Бучанське УЖКГ» (надалі - Рішення № 178) вирішив:

1. Затвердити перелік робіт та тарифи на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій для мешканців багатоквартирних житлових будинків (перелік будинків по рівню благоустрою додаток №3), що надаються КП «Бучанське УЖКГ» згідно додатку 1.

2. Затвердити перелік робіт та тариф на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій для власників/орендарів (юридичних чи фізичних осіб) нежилих приміщень в м. Буча, що надаються КП «Бучанське УЖКГ» згідно додатку 2.

Перелік послуг по групах будинків по рівню благоустрою та тарифи на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що були затверджені Рішенням № 178, наведено в додатках до цього рішення.

Проаналізувавши розрахунки КП «Бучанське УЖКГ» відповідачем виявлено, що вартість кожної із складової послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій є однаковою для груп будинків з різним рівнем благоустрою будинку.

Згідно з пунктом 2 Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 № 869 (із змінами) (надалі - Порядок), тариф на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (надалі - Тариф на послуги) є сукупною (загальною) вартістю надання таких послуг, розрахованою на основі економічно обґрунтованих планованих (нормативних) витрат з урахуванням планового прибутку та податку на додану вартість або єдиного податку.

Тариф на послуги враховує вартість отриманих послуг з централізованого постачання холодної води (з урахуванням втрат та витрат води у внутрішньобудинкових системах), водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) в обсягах, визначених за приладами обліку або відповідно до Методики розроблення технологічних нормативів використання питної води житлово-експлуатаційними підприємствами та організаціями, затвердженої в установленому порядку.

Тариф на послуги розраховується окремо за кожним будинком залежно від запланованих кількісних показників послуг, що фактично повинні надаватися для забезпечення належного санітарно-гігієнічного, протипожежного, технічного стану будинків і споруд та прибудинкових територій з урахуванням переліку послуг згідно з додатком до Порядку.

З власниками (наймачами) квартир (житлових приміщень у гуртожитку) та власниками, орендарями нежитлових приміщень у житловому будинку (гуртожитку) укладається договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (надалі - Договір про надання послуг).

Послуги надаються з урахуванням встановленого рішенням органу місцевого самоврядування тарифу, його структури, періодичності та строків надання послуг. Копія такого рішення є невід`ємною частиною договору про надання послуг.

Інформація про перелік послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, їх вартість, структуру тарифу, його зміну з обґрунтуванням її необхідності доводиться до відома споживачів у порядку, затвердженому Мінрегіоном.

Відповідно до пункту 3 Порядку під час установлення тарифу на послуги необхідно забезпечувати прозорість визначення вартості усіх послуг з розрахунку на 1 м 2 загальної площі квартири, житлового приміщення у гуртожитку та нежитлового приміщення у житловому будинку (гуртожитку).

Порядком визначений механізм формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, який поширюється на суб`єктів господарювання всіх форм власності, які надають зазначені послуги.

Калькуляційною одиницею є 1 кв. м загальної площі, що перебуває у власності або наймі фізичної чи юридичної особи.

Відповідно до розрахунку витрат на утримання 1 кв. м загальної площі для житлових будинків КП «Бучанське УЖКГ», відповідачем здійснено висновок, що розрахунок не здійснювався відповідно до Порядку.

Згідно з частиною третьою статті 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» розмір плати за утримання будинків та прибудинкових територій встановлюється залежно від капітальності, рівня облаштування та благоустрою.

Під час аналізу порядку формування тарифу на послугу з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій встановлено, що розрахунок вартості цієї послуги, яку надає Підприємство, не відповідає вимогам Порядку, а саме: розрахунок витрат на окремі складові послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій є єдиним для всіх будинків або для групи будинків.

В той же час, Порядком передбачено здійснення такого розрахунку окремо за кожним будинком.

Відповідно до розрахунку витрат на утримання 1 кв. м для житлових будинків КП «Бучанське УЖКГ» враховується не загальна площа квартир конкретного будинку, а середня площа квартир усіх будинків, що знаходяться на утриманні КП «Бучанське УЖКГ».

Згідно з наданою Підприємством інформацією площі кожного із житлових будинків, що перебували (-ють) на утриманні КП «Бучанське УЖКГ» (обслуговуються ним) наведені у додатках до Рішення № 178.

Порівнявши розрахунки вартості послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій з площами будинків, у яких застосовуються зазначені тарифи, відповідачем встановлено, що у групах будинків з різними площами застосовується один і той же тариф. Зазначене порівняння наведено в додатках до Рішення № 178.

Таким чином, споживачі послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, які надає Підприємство у складі послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, сплачують не за фактично наданий обсяг послуг.

В свою чергу, не здійснення розрахунку витрат окремо за кожним будинком може свідчити про встановлення економічно необґрунтованих тарифів на ці послуги.

Щодо договорів про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, суд першої інстанції правомірно вказав на наступне.

Позивачем до Відділення було надано копії 5-ти договорів про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, укладених із споживачами І групи «населення», які Відділенням проаналізовано та встановлено, що дані договори містять однакові умови.

Також, Відділенням здійснено порівняльний аналіз одного із таких договорів, а саме договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 28.04.2015 № 8023, укладеного з гр. ОСОБА_1 , на відповідність Типовому договору, за результатами якого, зокрема встановлено, що Підприємством внесено додаткову умову до порядку оплати послуги, тобто КП «Бучанське УЖКГ позбавило деяких прав споживача та зняло із себе деякі зобов`язання, а саме: у порядок оплати послуг внесено додаткову умову, відповідно до якої споживач у разі несвоєчасної оплати послуг зобов`язаний сплатити пеню у встановленому законодавством розмірі, та штрафні санкції - 3 відсотка річних та інфляційні витрати; позбавило споживача прав на відшкодування завданих його здоров`ю та/або майну збитків, а також на зменшення розміру плати та отримання компенсації за перевищення встановлених строків проведення аварійно-відбудовних робіт; зняло із себе зобов`язання щодо сплати споживачеві компенсації, відшкодування завданої шкоди, проведення перерахунку, а також проведення за рахунок власних коштів роботи з усунення пов`язаних з наданням послуг неполадок, що виникли з його вини; зняло із себе відповідальність щодо відшкодування збитків у зв`язку з неналежним наданням або ненаданням послуги Споживачеві.

Як вбачається з матеріалів справи, під час розгляду справи Відділенням додатково на адресу позивача було направлено вимогу про надання інформації від 10.09.2018 № 60-02/2967.

Позивач листом від 20.09.2018 № 988 надав наступну інформацію: 30.11.2016 року, 21.02.2017 р., 18.04.2017 р., 17.05.2017 р. та 20.06.2017 р. Бучанською міською радою виносилися рішення щодо встановлення та коригування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Всього 128 рішень. На момент отримання даної вимоги КП «Бучанське УЖКГ» надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в межах м. Буча, підприємством укладаються договори на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, в тому числі і за період з 17.09.2015 р. по теперішній час.

В додатках до вказаного листа КП «Бучанське УЖКГ» надало до Відділення копії рішень виконавчого комітету Бучанської міської ради за період з 30.11.2016 по 20.06.2017 щодо встановлення та коригування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, список будинків, яким станом на 14.09.2018 КП «Бучанське УЖКГ» надавало послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, копії договорів про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Проаналізувавши надані КП «Бучанське УЖКГ» матеріали, відповідачем встановлено, що з 20.06.2017 тариф на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у межах житлового фонду, групи будинків у м. Буча Київської обл., що обслуговувались Підприємством (знаходились на його балансі) розрахований окремо за кожним будинком залежно від запланованих кількісних показників послуг, що фактично повинні надаватися для забезпечення належного санітарно-гігієнічного, протипожежного, технічного стану будинків і споруд та прибудинкових територій з урахуванням переліку послуг згідно з додатком до Порядку.

Послуги надавались КП «Бучанське УЖКГ» з урахуванням встановлених рішеннями органу місцевого самоврядування тарифів, їх структури, періодичності та строків надання послуг.

Договори про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, укладені КП «Бучанське УЖКГ» із споживачами, відповідають передбаченим Типовим договором вимогам та не містять додаткові умови для споживачів при оплаті послуг, що не передбачені Типовим договором.

Тобто, у ході розгляду справи № 921/62-р-02-06-15 КП «Бучанське УЖКГ» припинило порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

Суд зазначає, що позивач, не визначивши повну вартість кожної складової послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій окремо по кожному будинку, унеможливило тим самим здійснення у відповідному фактичному обсязі зменшення розміру плати (перерахунку) споживачам за ненадані або неякісні послуги, що в свою чергу могло призвести до ущемлення їх інтересів.

Такі дії підприємства позивача були б неможливими за умови існування значної конкуренції на ринку, адже в такому випадку споживач послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій мав би можливість обирати між кількома виконавцями, і, у разі ущемлення його інтересів, обрав би іншого виконавця.

У випадку ж відсутності конкуренції на відповідному ринку, і, як наслідок, відсутності у споживача Підприємства альтернативи щодо придбання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій інакше ніж у Підприємства, вищезазначені дії можуть призвести до настання негативних для споживача наслідків.

Отже, дії Підприємства, які полягають у розробленні та застосуванні у період з 18.06.2013 по 20.06.2017 необґрунтованого тарифу на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (в частині нездійснення розрахунку окремо за кожним будинком), є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим пунктом 2 статті 50 та частиною першою статті 13 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у межах житлового фонду, групи будинків у м. Буча Київської обл., які обслуговуються Підприємством (знаходиться на його балансі), що могло призвести до ущемлення інтересів споживачів, яке було б неможливим за умов існування значної конкуренції на цьому ринку.

Також, оскільки договори про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, які були укладені КП «Бучанське УЖКГ» із споживачами, не враховували передбачених типовим договором вимог та містили додаткові умови для споживачів при оплаті послуг, що не передбачені Типовим договором, а також Підприємство зняло із себе деякі зобов`язання, то такі дії КП «Бучанське УЖКГ» могли призвести до ущемлення інтересів споживачів при отриманні ними зазначених послуг.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що дії КП «Бучанське УЖКГ», які полягають у включенні до договорів про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій умов, які можуть призвести до ущемлення інтересів споживачів, є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим пунктом 2 статті 50 та частиною першою статті 13 Закону України «Про захист економічної конкуренції».

Щодо тверджень позивача стосовного того, що на ринку надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у межах житлового фонду, групи будинків у м. Буча Київської обл. за період з 18.06.2013 по 13.05.2017 підприємство не займало монопольного становища, оскільки, крім позивача, у м. Буча Київської обл. існувало/існує 47 інших підприємств/ОСББ/ЖЕКів, які надавали/надають послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у межах житлового фонду, що свідчить про значну конкуренцію у цьому сегменті послуг у м. Буча Київської обл., суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 1.6. Порядку визначення виконавця житлово-комунальних послуг, затвердженого наказом державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 25.04.2005 № 60, виконавець житлово-комунальних послуг визначається органами місцевого самоврядування, крім випадків, коли власник (власники) житлових будинків бажає (бажають) визначити виконавця житлово-комунальних послуг самостійно.

При цьому, рішенням Бучанської міської ради від 29.10.2009 № 1541-57-У «Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг в житлово-комунальній галузі м. Буча» виконавцем послуг з утримання будинків комунальної власності споруд та прибудинкових територій, а також ремонту приміщень, будинків, споруд було визначено саме КП «Бучанське УЖКГ».

У додатку 2 до рішення виконавчого комітету Бучанської міської ради від 18.02.2014 № 31 міститься перелік будинків і споруд та прибудинкових територій, що знаходяться на балансі КП «Бучанське УЖКГ».

Також, відповідно до частини третьої статті 24 Житлового кодексу Української РСР жилий будинок може експлуатуватися тільки однією житлово-експлуатаційною організацією. Якщо для експлуатації будинків відомчого або громадського житлового фонду не може бути створено житлово - експлуатаційну організацію, експлуатація будинків здійснюється безпосередньо відповідним підприємством, установою, організацією.

Крім того, згідно з умовами договорів, укладених Підприємством із споживачами, зазначені договори можуть бути розірвані достроково лише у разі: - переходу права власності (користування) споживача на квартиру (нежитлове приміщення) у будинку до іншої особи; - невиконання умов договору сторонами.

При цьому, реалізація передбаченого Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» права на створення відповідного об`єднання співвласників багатоквартирного будинку ускладнена процедурою прийняття рішення про створення такого об`єднання (рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало більше половини загальної кількості усіх співвласників).

Так, згідно зі статтею 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» органами управління ОСББ є загальні збори співвласників, правління, ревізійна комісія ОСББ. До компетенції правління відноситься, зокрема, укладення договорів про виконання робіт, надання послуг та здійснення контролю за їх виконанням.

Стаття 6 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» визначає, що рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало більше половини загальної кількості усіх співвласників.

Тобто, один окремий споживач не може перейти до споживання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових послуг іншого надавача таких послуг без прийняття більшістю співвласників цього будинку рішення про зміну надавача зазначених послуг, що, в свою чергу, також є бар`єром для вступу на цей ринок інших суб`єктів господарювання.

Отже, Підприємство було єдиною житлово-експлуатаційною організацією, яка надавала послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в межах будинків, які знаходились на її утриманні (обслуговуванні).

Таким чином, відповідно до Методики та абзацу другого частини першої статті 12 Закону України «Про захист економічної конкуренції» КП «Бучанське УЖКГ» було таким, що у період з 18.06.2013 по 20.06.2017 займало монопольне (домінуюче) становище на ринку надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у межах групи будинків у м. Буча, що обслуговуються Підприємством (знаходяться на його балансі), як таке, що не мало на цьому ринку жодного конкурента і вказана обставина апелянтом не спростована.

При цьому, Підприємство, розробивши та застосувавши необґрунтований тариф на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (в частині нездійснення розрахунку окремо за кожним будинком), вчинило порушення, передбачене пунктом 2 статті 50 та частиною першою статті 13 Закону України «Про захист економічної конкуренції».

Крім того, відповідно до пункту 3 частини другої статті 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» , виконавець (тобто КП «Бучанське УЖКГ») було зобов`язане підготувати та укласти зі споживачами договори про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Тобто, договори про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що укладалися зі споживачами, повинні були відповідати типовому договору.

При цьому, згідно з частиною четвертою статті 179 Господарського кодексу України, при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі: типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України, чи у випадках, передбачених законом, іншим органом державної влади, коли сторони не можуть відступати від змісту типового договору, але мають право конкретизувати його умови.

Оскільки спеціальним законодавством, яке регулює правовідносини споживачів і надавачів послуг у сфері житлово-комунального господарства, затверджено типовий договір та встановлено порядок укладення, процедуру погодження і зміст двосторонніх договорів (у тому числі можливість конкретизації у договорі за згодою сторін певних умов), усі права та обов`язки сторін у договорах про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій повинні відповідати типовому договору.

Разом з тим, аналіз наданих КП «Бучанське УЖКГ» до Відділення договорів на відповідність Типовому договору свідчить не про конкретизацію їх окремих умов, а про вилучення певних прав споживачів та обов`язків виконавця таких послуг.

Враховуючи обставини справи у їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що відповідачем дотримано вимоги Закону України «Про захист економічної конкуренції», Правил розгляду справ, які затверджено розпорядженням Антимонопольного комітету України від 19.04.1994 № 5, у зв`язку з чим відсутні підстави для визнання недійсним оскаржуваного рішення.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до ст. 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції» заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення. Цей строк не може бути відновлено.

Отже, приписами вищевказаної норми передбачено строк оскарження рішення органу Антимонопольного комітету України, який не може бути відновлено.

З матеріалів справи вбачається, що копія оскаржуваного рішення була надіслана позивачу на адресу: вул. Енергетиків, буд. 2, м. Буча, Київської обл, 08292, супровідним листом від 26.02.2020 №60-02/1151 «Про направлення копії рішення».

Судом апеляційної інстанції перевірено, що позивач за вищезазначеною адресою отримав рішення Відділення 03.03.2020, що підтверджується вхідним штампом Підприємства на вказаному судпровідному листі за № 219 від 03.03.2020 (про що зазначає сам позивач на 2 ст. позовної заяви).

Таким чином, двомісячний строк з дня одержання позивачем рішення для його оскарження закінчився 04.05.2020 (оскільки 03.05.2020 вихідний).

Позивач звернувся до суду з позовом про скасування спірного рішення лише 27.05.2020 (згідно накладної Укрпошти на поштовому конверті, в якому було надіслано позовну заяву до суду), тобто з пропуском встановленого двохмісячного строку на оскарження.

Між тим, суд першої інстанції правомірно відхилив посилання позивача на п.4 розділу Х «Прикінцеві положення» Господарського процесуального кодексу України (в редакції чинній на момент звернення позивача до суду), як підставу для продовження строку оскарження рішення Відділення, оскільки вказаним розділом Господарського процесуального кодексу України продовжено на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 46, 157, 195, 229, 256, 260, 288, 295, 306, 321, 341, 346, 349 ГПК України, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, апеляційного оскарження, залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги, подання заяви про скасування судового наказу, розгляду справи по суті, строки, на які зупиняється провадження, подання заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами, звернення зі скаргою, оскарження рішення третейського суду, судового розгляду справи, касаційного оскарження, подання відзиву, тобто продовжено строк на вчинення процесуальних дій, а не двомісячний строк на оскарження рішення органів Антимонопольного комітету України, визначений статтею 60 Закону України Закону України «Про захист економічної конкуренції».

Зокрема, Верховний Суд у постанові від 13.11.2018 у справі № 922/327/18 зазначив, що строки оскарження рішень органу Антимонопольного комітету України є присічними та відновленню не підлягають. Закінчення присічного строку, незалежно від причини його пропуску заінтересованою особою, є підставою для відмови в позові про визнання недійсним рішення Антимонопольного комітету України та його органів, при цьому на спірні правовідносини не поширюють свою дію приписи статті 257 Цивільного кодексу України та положення про загальну позовну давність.

3.3. чи були і ким порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси за захистом яких мало місце звернення до суду

Порушенням права є такий стан суб`єктивного права, при якому воно зазнавало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок якого суб`єктивне право уповноваженої особи зазнало зменшення або ліквідації як такого. Порушення права пов`язане з позбавленням його носія можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

З огляду на обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що позивачем не доведено порушення його прав та охоронюваних законом інтересів відповідачем.

4. ВИСНОВКИ СУДУ ТА ДЖЕРЕЛА ПРАВА:

4.1. висновки за результатами розгляду матеріалів справи

Враховуючи, що позивач не довів належними та допустимими доказами незаконність прийнятого антимонопольним комітетом рішення, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову.

4.2. посилання на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Статтею 5 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» унормовано, що Антимонопольний комітет України здійснює свою діяльність відповідно до Конституції України, законів України «Про захист економічної конкуренції», «Про захист від недобросовісної конкуренції», цього Закону, інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до цих законів.

Згідно ст. 3 Закону України «Про Антимонопольний комітет України», основним завданням Антимонопольного комітету України є участь у формуванні та реалізації конкурентної політики в частині: здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності суб`єктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції; контролю за концентрацією, узгодженими діями суб`єктів господарювання та дотриманням вимог законодавства про захист економічної конкуренції під час регулювання цін (тарифів) на товари, що виробляються (реалізуються) суб`єктами природних монополій; сприяння розвитку добросовісної конкуренції; методичного забезпечення застосування законодавства про захист економічної конкуренції; здійснення контролю щодо створення конкурентного середовища та захисту конкуренції у сфері державних закупівель; проведення моніторингу державної допомоги суб`єктам господарювання та здійснення контролю за допустимістю такої допомоги для конкуренції.

Приписами ст. 4 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» визначено, що Антимонопольний комітет України будує свою діяльність на принципах: законності; гласності; захисту конкуренції на засадах рівності фізичних та юридичних осіб перед законом та пріоритету прав споживачів.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Антимонопольний комітет України», у сфері здійснення контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції Антимонопольний комітет України має такі повноваження, зокрема: розглядати заяви і справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та проводити розслідування за цими заявами і справами; приймати передбачені законодавством про захист економічної конкуренції розпорядження та рішення за заявами і справами, перевіряти та переглядати рішення у справах, надавати висновки щодо кваліфікації дій відповідно до законодавства про захист економічної конкуренції; розглядати справи про адміністративні правопорушення, приймати постанови та перевіряти їх законність та обґрунтованість; перевіряти суб`єкти господарювання, об`єднання, органи влади, органи місцевого самоврядування, органи адміністративно-господарського управління та контролю щодо дотримання ними вимог законодавства про захист економічної конкуренції та під час проведення розслідувань за заявами і справами про порушення законодавства про захист економічної конкуренції; при розгляді заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, проведенні перевірки та в інших передбачених законом випадках вимагати від суб`єктів господарювання, об`єднань, органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю, їх посадових осіб і працівників, інших фізичних та юридичних осіб інформацію, в тому числі з обмеженим доступом.

Згідно ч. 1 ст. 35 Закону України «Про захист економічної конкуренції» розгляд справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції починається з прийняттям розпорядження про початок розгляду справи та закінчується прийняттям рішення у справі.

Частиною 1 статті 48 Закону України «Про захист економічної конкуренції» визначено, що за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення, в тому числі про визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції; накладення штрафу тощо.

Як визначено статтею 41 Закону України «Про захист економічної конкуренції», а також зазначено і у п. 12 Правил розгляду заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції (Правил розгляду справ), які затверджено розпорядженням Антимонопольного комітету України від 19.04.1994 р. № 5, доказами у справі можуть бути будь-які фактичні дані, які дають можливість встановити наявність або відсутність порушення. Ці дані встановлюються такими засобами: поясненнями сторін і третіх осіб, поясненнями службових осіб та громадян, письмовими доказами, речовими доказами і висновками експертів. Усні пояснення сторін, третіх осіб, службових чи посадових осіб та громадян, які містять дані, що свідчать про наявність чи відсутність порушення, фіксуються у протоколі.

Пунктом 32 Правил розгляду справ встановлено, що у рішенні наводяться мотиви рішення, зазначаються встановлені органом Комітету обставини справи з посиланням на відповідні докази, а також положення законодавства, якими орган Комітету керувався, приймаючи рішення. Під час вирішення питання про накладення штрафу у резолютивній частині рішення вказується розмір штрафу. Резолютивна частина рішення, крім відповідних висновків та зобов`язань, передбачених статтею 48 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у необхідних випадках має містити вказування на дії, які відповідач повинен виконати або від яких утриматися для припинення порушення та усунення його наслідків, а також строк виконання рішення.

Згідно із статтею 31 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції чинній на момент здійснення перевірки то розгляду справи № 921/62-р-02-06-15) органи місцевого самоврядування затверджують ціни/тарифи на житлово-комунальні послуги в розмірі економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво; виконавці (виробники) послуг здійснюють розрахунки економічно обґрунтованих витрат на виробництво житлово-комунальних послуг і подають їх на затвердження органам місцевого самоврядування.

Відповідно до статті 28 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать встановлення в порядку і межах, визначених законодавством, тарифів щодо оплати комунальних та інших послуг, які надаються підприємствами та організаціями комунальної власності відповідної територіальної громади; погодження в установленому порядку цих питань 6 з підприємствами, установами та організаціями, які не належать до комунальної власності.

Відповідно до статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право на зменшення розміру плати за надані послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниженні їх якості в порядку, визначеному договором або законодавством.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20 травня 2009 року № 529 затверджено типовий договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (надалі - Типовий договір), відповідно до якого регулюються правові 9 відносини між споживачем та надавачем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Статтею 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що Відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник.

Виробник послуг може бути їх виконавцем.

Виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація).

Виконавцем послуг з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання та водовідведення.

Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником.

Статтею 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачені права споживача, зокрема: 1) одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно з законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг; 2) одержувати в установленому законодавством порядку необхідну інформацію про перелік житлово-комунальних послуг, їх вартість, загальну вартість місячного платежу, структуру ціни/тарифу, норми споживання, порядок надання житлово-комунальних послуг, їх споживчі властивості тощо; та обов`язок споживача укладати договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.

Відповідно до пункту 3 частини другої статті 21 вказаного Закону виконавець зобов`язаний підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Згідно з частиною першою статті 13 Закону «Про захист економічної конкуренції» зловживанням монопольним (домінуючим) становищем на ринку є дії чи бездіяльність суб`єкта господарювання, який займає монопольне (домінуюче) становище на ринку, що призвели або можуть призвести до недопущення, усунення чи обмеження конкуренції, зокрема обмеження конкурентоспроможності інших суб`єктів господарювання або ущемлення інтересів інших суб`єктів господарювання чи споживачів, які були б неможливими за умов існування значної конкуренції на ринку.

У відповідності до ст. 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» органами управління ОСББ є загальні збори співвласників, правління, ревізійна комісія ОСББ. До компетенції правління відноситься, зокрема, укладення договорів про виконання робіт, надання послуг та здійснення контролю за їх виконанням.

Стаття 6 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» визначає, що рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало більше половини загальної кількості усіх співвласників.

Статтею 59 Закону України «Про захист економічної конкуренції» визначено, що підставами для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України є: неповне з`ясування обставин, які мають значення для справи; недоведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи; заборона концентрації відповідно до Закону України «Про санкції»; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов`язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв`язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації - позивача у справі. Якщо за результатами розгляду справи факту такого порушення не встановлено, у господарського суду немає правових підстав для задоволення позову.

Відповідно до ст. 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції» заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення. Цей строк не може бути відновлено.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

5. ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ:

5.1. мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу

Колегія суддів зазначає, що виконання рішень Бучанської міської ради не звільняє позивача від обов`язку дотримуватись, зокрема, законодавства про захист економічної конкуренції та не звільняє його від відповідальності за вчинені порушення.

Крім того, наявність інших суб`єктів які надають аналогічні послуги на території міста Буча, з огляду на певні законодавчі обмеження не скасовує фактичної наявності у відповідача монопольного становища, що й було встановлено оспорюваним рішенням.

Колегія суддів також зазначає, що апелянт не надав своїх доводів щодо незгоди з рішенням в частині наявності пропуску строку позовної давності.

6. ВИСНОВКИ ПІВНІЧНОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО ГОСПОДАРСЬКОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ:

Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що оскаржуване рішення суду прийнято у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, підстав його скасовувати або змінювати не вбачається.

Рішення Господарського суду міста Києва від 08.10.2020 у справі №910/7535/20 підлягає залишенню без змін.

Апеляційна скарга Комунального підприємства «Бучасервіс» Бучанської міської ради на рішення Господарського суду міста Києва від 08.10.2020 у справі №910/7535/20 задоволенню не підлягає.

7. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ:

7.1. Судові витрати у вигляді судового збору за розгляд апеляційної скарги, згідно ч. 1 ст. 129 ГПК України покласти на скаржника.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Бучасервіс» Бучанської міської ради на рішення Господарського суду міста Києва від 08.10.2020 у справі №910/7535/20 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 08.10.2020 у справі №910/7535/20 залишити без змін.

3. Судовий збір за подачу апеляційної скарги залишити за Комунальним підприємством «Бучасервіс» Бучанської міської ради.

4. Матеріали справи повернути до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Сторони мають право оскаржити постанову в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 20 днів, відповідно до ст. ст. 286-291 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 18.10.2021.

Головуючий суддя К.В. Тарасенко

Судді І.А. Іоннікова

Ю.Б. Михальська