ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.10.2021м. ДніпроСправа № 904/6950/21

За позовом Акціонерне товариство комерційний банк "ПРИВАТБАНК", м. Київ

до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОС", с. Башмачка, Солонянський район, Дніпропетровська область

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю фірма "АВІАС-2000", м. Дніпро

про стягнення заборгованості у розмірі 150 000 грн

Суддя Золотарьова Я.С.

Секретар судового засідання Волювач М.В.

Представники:

від позивача: Пац Є.О. дов. № 1271-К-Н-О від 18.03.19 представник

від відповідача: Хандусенко І.О. ордер адвокат

від третьої особи: не з`явився

ПРОЦЕДУРА

Акціонерне товариство комерційний банк "ПРИВАТБАНК" звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОС" та просить суд стягнути з відповідача як із солідарного боржника заборгованість за тілом кредиту у розмірі 150 000,00 грн за кредитним договором № 1589/Д від 23.07.2007 на підставі договору поруки №1589/DР1 від 06.07.2015

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 04.08.2021 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у ній матеріалами та залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю фірма "АВІАС-2000".

Представник відповідача 30.08.2021 подав відзив на позовну заяву та заявив клопотання, в якому просив здійснити перехід розгляду справи від спрощеного провадження до загального. Також, відповідач просив суд витребувати у позивача оригінал протоколу загальних зборів учасників СТОВ "АГРОС" щодо поручительства СТОВ "АГРОС" за зобов`язаннями ТОВ "АВІАС-2000" по кредитному договору № 1589/Д від 23.07.2007 укладеному між ТОВ " АВІАС-200" та АТ КБ "ПРИВАТБАНК" та про надання повноважень керівнику Печеному Геннадію Васильовичу на укладення Договору поруки №1589від 06.07.2015 для огляду у судовому засіданні та копії для долучення до матеріалів справи.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 02.09.2021 у задоволенні заяви Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОС" про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження відмовлено. Клопотання Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОС" про витребування оригіналів документів для їх огляду в судовому засіданні задоволено. Витребувано у Акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК" для огляду в судовому засіданні оригінали документів, копії яких долучені до позовної заяви. Призначено судове засідання на 22.09.2021.

Представник позивача 06.09.2021 подав відповідь на відзив.

Представник відповідача 10.09.2021 подав заперечення на відповідь на відзив, в якому просив суд витребувати у позивача оригінал протоколу загальних зборів учасників СТОВ "АГРОС" № 1589від 06.07.2015.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 22.09.2021 у задоволенні клопотання Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОС" про витребування доказів відмовлено. Відкладено судове засідання на 12.10.2021.

Представник відповідача 12.10.2021 подав клопотання про зупинення провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 910.15125/21. Клопотання обґрунтовано тим, що ця справа не може бути розглянути до вирішення справи № 910/15125/21.

Розглянувши клопотання відповідача про зупинення провадження у справі, суд зазначає таке.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 227 Господарського процесуального кодексу України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку, зокрема, об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Згідно частини 2 статті 252 Цивільного кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Провадження у справі було відкрито 04.08.2021. Перше судове засідання відбулось - 22.09.2021. Відтак розгляд справи по суті розпочався до подачі відповідачем клопотання про зупинення провадження у справі.

Відповідно до частини 3 статті 195 Господарського процесуального кодексу України провадження у справі на стадії її розгляду по суті зупиняється тільки з підстав, встановлених пунктами 1-3 частини першої статті 227 та пунктом 1 частини першої статті 228 цього Кодексу.

Відтак, під час розгляду справи по суті не може бути зупинено провадження у справі з підстав, передбачених пунктом 5 частини 1 статті 227 Господарського процесуального кодексу України. Тому, суд не вбачає підстава для задоволення клопотання позивача.

У судовому засіданні 12.10.2021 у нарадчій кімнаті ухвалено судове рішення в порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України з оформленням вступної та резолютивної частини.

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача, викладена у позові

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Товариством з обмеженою відповідальністю фірма "АВІАС-2000" порушені зобов`язання за кредитним договором № 1589/Д від 23.07.2007 щодо своєчасного та повного повернення кредиту. При цьому, з метою забезпечення виконання зобов`язань Товариством з обмеженою відповідальністю фірма "АВІАС-2000" перед позивачем, між позивачем та відповідачем було укладено договір поруки №1589/DР1 від 06.07.2015, відповідно до умов якого відповідач поручився перед позивачем за виконання в межах сум забезпечуваного зобов`язання Товариством з обмеженою відповідальністю фірма "АВІАС-2000" за кредитним договором № 1589/Д від 23.07.2007.

Узагальнена позиція відповідача

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує та зазначає, що у відповідача відсутній протокол загальних зборів учасників товариства, щодо надання повноважень керівнику відповідача Печеному Геннадію Васильовичу на укладення договору поруки №1589/DР1 від 06.07.2015, відповідно до пункту 9.8.1 статуту СТОВ "Агрос".

В додатках до позовної заяви також відсутній протокол загальних зборів учасників товариства.

Надані позивачем виписки по рахунках, меморіальні ордери та розрахунок заборгованості не є первинним обліковим бухгалтерським документом, оскільки не відповідають вимогам Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", а тому на думку відповідача не можуть бути належними та допустимими доказами наявності грошових зобов`язань ТОВ "Авіас-2000" за кредитним договором № 1589/Д від 23.07.2007.

Позиція позивача, викладена у відповіді на відзив

Позивач зазначає, що наявність у директора СТОВ "Агрос" необхідного обсягу повноважень на укладення відповідного договору поруки №1589/DР1 від 06.07.2015 не входить у предмет доказування у справі №904/6950/21, оскільки такий договір у цій справи недійсним не визнається.

Розмір заборгованості був погоджений АТ КБ "Приватбанк" та Товариством з обмеженою відповідальністю Фірмою "Авіас-2000" та засвідчений сторонами у тексті договору про внесення змін від 30.06.2015 до кредитного договору № 1589/Д від 23.07.2007. Оскільки сам позичальник висловив свою згоду із розміром власної заборгованості, то такий розмір не потребує додаткового доказування. Укладаючи договір поруки, відповідач усвідомував, що основна сума заборгованості, за повернення якої він поручається - тіло кредиту - є не грошовими коштами, які додатково надаються позичальнику, а фактично є сумою реструктуризованої заборгованості.

Видача кредитних коштів та наявність заборгованості, зокрема, за тілом кредиту, підтверджується виписками по рахунках з меморіальними ордерами. Як на момент укладення кредитного договору, так і на момент укладення всіх додаткових угод до нього, а також на момент подання до суду позовної заяви, спеціальним нормативно-правовим актом, що регулює здійснення бухгалтерського обліку в банках України закріплено, що виписка з особового рахунка клієнта банку (банківська виписка з рахунку позичальника) може слугувати документом, що підтверджує рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщує записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій.

Позиція третьої особи

Третя особа не скористалася своїм правом на подання письмових пояснень по суті спору.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ

Між Закритим акціонерним товариством Комерційним банком "Приватбанк", правонаступником якого є Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" (банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю Фірмою "Авіас-2000" (позичальник) було укладено кредитний договір № 1589/Д (арк.с.13).

Також, між Публічним акціонерним товариством Комерційним банком "Приватбанк", правонаступником якого є Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" (банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю Фірмою "Авіас-2000" (позичальник) було укладено договір про внесення змін до договору № 1589/Д від 23.07.2007 та викладено його в новій редакції (арк.с.21).

Згідно з пунктами 1, 2 договору про внесення змін до кредитного договору, сторони узгодили, що на дату укладення цього договору заборгованість за договором складає 29 918 499,99 грн, й цю суму було зменшено на 1 131 424,68 грн (здійснено реструктуризацію заборгованості).

Пунктом 1.2 договору передбачено заміну валюти кредиту за договором з долару США на гривню. Заміна валюти кредиту здійснюється за комерційним курсом гривні до долару США на дату укладання цього договору про внесення змін, та складає 18 грн за один долар США.

Вид кредиту - не відновлювальна лінія (пункт А.1 договору).

Згідно пункту А2 договору, ліміт цього кредитного договору: 30 227 429,08 грн, у тому числі: в розмірі 28 787 075,31 грн на реструктуризацію заборгованості за кредитним договором № 1589/Д від 23.07.2007, укладеному між банком та позичальником, у розмірі 0, 00 грн - на сплату страхових платежів у випадках та у порядку, передбачених п.п., 2.1.5. 2.2.12 цього договору, у розмірі 204, 00 грн для сплати за реєстрацію предметів застави у Державному реєстрі обтяження рухомого майна, шляхом перерахування за реквізитами зазначеними п. 2.1.1, у розмірі 1 440 353,77 грн на сплату судових витрат, передбачених п.п. 2.2.15, 2.3.13, 5.8 цього договору.

Ліміт кредитування на конкретну дату (далі - поточний ліміт) визначається сумою кредитних коштів, яка у цю дату може знаходитися в користуванні позичальника. Поточний ліміт встановлюється згідно з Графіком зменшення поточного ліміту, зазначеним у додатку №1 до цього договору (пункт А. 2.1 договору).

Пунктом А3 договору передбачено, що термін повернення кредиту згідно з графіком зменшення поточного ліміту (додаток № 1 до кредитного договору). Згідно зі ст.ст. 212, 651 Цивільного кодексу України у разі порушення позичальником будь-якого з зобов`язань, передбачених в графіку зменшення поточного ліміту (додаток № 1 до кредитного договору) понад 30 днів: датою погашення заборгованості є 31-ий день; вся заборгованість по кредиту, починаючи з наступного дня, який слідує за днем повернення кредиту (32-й день) рахується простроченою; позичальник сплачує банку штраф у розмірі 1 131 424,68 грн (підпункти 1-3 пункту А.3 договору).

Зобов`язання позичальника забезпечуються, зокрема, договором поруки 1589/DP від 30.06.2015 року (пункт А.5 договору).

Додатком № 1 до кредитного договору "Графік зменшення поточного ліміту" встановлено, що сплата тіла кредиту та відсотків здійснюється позичальником 28 числа кожного місяця, а датою остаточного погашення заборгованості є 27.06.2030 (арк.с.30-33).

Договорами про внесення змін від 30.06.2015, від 08.06.2016, від 08.09.2016, від 27.03.2019 сторони вносили зміни до кредитного договору № 1589/Д від 23.07.2007, зокрема додаток № 1 "Графік зменшення поточного ліміту" викладався в новій редакції.

Позивач зазначає, що у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань за кредитним договором ТОВ Фірма "Авіас-2000" має заборгованість перед АТ КБ "Приватбанк", яка станом на 28.07.2021 становить 37 941 378,19 грн і складається з таких сум: 27 165 020,72 грн - заборгованість за тілом кредиту; 1 708 364,20 грн - заборгованість за процентами, 9 067 993,27 грн неустойка.

Наявність вищенаведеної заборгованості підтверджується виписками по рахунках НОМЕР_1 , НОМЕР_2 .

Між Публічним акціонерним товариством КБ "Приватбанк" (кредитор) та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "АГРОС" (поручитель) було укладено договір поруки № 1589/DР1 від 06.07.2015 (арк.с.73).

Предметом цього договору є надання поруки поручителем перед кредитором за виконання Товариством з обмеженою відповідальністю фірмою "Авіас-2000", юридична адреса якого: 49042, Дніпропетровська область, місто Дніпропетровськ. Аеропорт, 42, код в , далі - боржник, зобов`язань за кредитним договором № 1589/Д від 23.07.2007.

Відповідно до пункту 1.2 договору поруки поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов`язань за кредитним договором в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Згідно цього пункту поручитель відповідає перед кредитором всіма власними коштами та майном, яке належить йому на праві власності.

У випадку смерті або банкрутства боржника за кредитним договором та/або заміни боржника внаслідок правонаступника та/або переведення боргу на будь-яку інші особу (нового боржника), поручитель приймає на себе зобов`язання та згодний відповідати за виконання кредитного договору за боржника, а також за будь-якого іншого боржника (нового боржника) при настанні вказаних в даному пункті обставин, в зв`язку з чим поручитель надає поруку перед кредитором за виконання новим боржником зобов`язань за кредитним договором у розмірі і порядку, визначеному умовами кредитного договору. При цьому, будь-які додаткові узгодження з поручителем не потрібні.

Поручитель з умовами кредитного договору ознайомлений (пункт 1.3 договору поруки).

У випадку невиконання боржником зобов`язань за кредитним договором, боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники (пункт 1.5 договору поруки).

Згідно пункту 1.6 договору поруки поручителем надані всі наявні документи, що стосуються повноважень керівника та інших органів управління поручителя на укладання цього договору (протоколи загальних зборів), на момент укладання цього договору в господарському суді не мається заяв кредиторів про визнання поручителя банкрутом.

У випадку невиконання боржником якого-небудь зобов`язання, передбаченого п.1.1 цього договору, кредитор має право направити поручителю вимогу із зазначенням невиконаного(их) зобов`язання (нь). Не направлення кредитором вказаної вимоги не є перешкодою та не позбавляє права кредитора звернутися до суду з вимогою виконати взяті на себе поручителем зобов`язання або вимагати від поручителя виконання взятих на себе зобов`язань іншими способами. Поручитель відповідає перед кредитором як солідарний боржник у випадку невиконання боржником зобов`язань за кредитним договором незалежно від факту направлення чи не направлення кредитором поручителю передбаченої даним пунктом вимоги (пункт 2.1.2. договору поруки).

Поручитель має право у випадку виконання поручителем зобов`язань боржника за кредитним договором вимагати від кредитора передачі всіх прав кредитора за кредитним договором і договором (ами) застави (іпотеки), укладеними забезпечення виконання зобов`язань боржника перед кредитором за кредитним договором (пункт 2.2.1. договору поруки).

Поручитель зобов`язаний виконати зобов`язання боржника, зазначені в направленій кредитором вимозі згідно п.п.2.1.2 п.2.1 цього договору (пункт 2.4.1 договору поруки).

У випадку невиконання поручителем зобов`язань боржника за кредитним договором згідно вимоги кредитора, зазначеної в п.п.2.1.2 п.2.1 цього договору, поручитель сплачує на користь кредитора пеню в розмірі 1 (один) % від суми заборгованості, яка зазначена в зазначеній письмовій вимозі, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, за кожний день прострочки. Сплата пені не звільняє поручителя від виконання зобов`язань за цим договором (пункт 3.1 договору поруки).

Сторони взаємно домовились, що порука за цим договором припиняється через 15 (п`ятнадцять) років після укладення цього договору, У випадку виконання боржником та/або поручителем всіх зобов`язань за кредитним договором цей договір припиняє свою дію (пункт 4.1 договору поруки).

Відповідно до пункт 4.2 договору поруки зміни та доповнення до цього договору вносяться тільки за згодою сторін, в письмовому вигляді, шляхом укладення відповідного договору про внесення змін.

Позивач просить стягнути з відповідача, як солідарного боржника заборгованість за тілом кредиту у розмірі 150 000,00 грн.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Щодо правовідносин сторін

Частинами першою і другою статті 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з частинами 1, 2 статті 553 Цивільного кодексу України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі.

З огляду на наявні у матеріалах справи договори та обставини справи, між позивачем та відповідачем виникли правовідносини поручительства.

Щодо стягнення заборгованості за договором поруки

Відповідно до частини 1 статті 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками .

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором (частина 1 статті 1049 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 1048 Цивільного кодексу України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 Цивільного кодексу України, стаття 193 Господарського кодексу України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Водночас сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (статті 627, 629 Цивільного кодексу України).

Згідно з частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

При цьому, виконання зобов`язання може забезпечуватися згідно статті 546 Цивільного кодексу України, зокрема порукою.

За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб (стаття 553 Цивільного кодексу України).

У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя (ч. 1 ст. 554 Цивільного кодексу України).

Частиною 2 статті 554 Цивільного кодексу України встановлено, що поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Дослідивши надані учасниками справи докази, суд вбачає невиконання Товариством з обмеженою відповідальністю Фірма "Авіас-2000" своїх зобов`язань за кредитним договором, прострочена заборгованість за кредитом складає 37 941 378,19 грн і складається з таких сум: 27 165 020,72 грн - заборгованість за тілом кредиту; 1 708 364,20 грн - заборгованість за процентами, 9 067 993,27 грн неустойка.

Як встановлено судом, за укладеним 06.07.2015 між Публічним акціонерним товариством КБ "Приватбанк" (кредитор) та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "АГРОС" (поручитель) договором поруки № 1589/DР1 поручитель зобов`язався відповідати перед кредитором за виконання зобов`язань за кредитним договором в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків.

Відповідно до пункту 4.1 договору поруки сторони взаємно домовились, що порука за цим договором припиняється через 15 (п`ятнадцять) років після укладення цього договору, У випадку виконання боржником та/або поручителем всіх зобов`язань за кредитним договором цей договір припиняє свою дію.

Оскільки станом на дату ухвалення рішення забезпечене порукою за договором поруки від 06.07.2015 № 1589/DР1 зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю Фірми "Авіас-2000" не припинилося, передбачених частиною 1 статті 559 Цивільного кодексу України підстав для припинення поруки за цим договором немає.

Визначені частиною 4 статті 559 Цивільного кодексу України підстави для припинення поруки, також відсутні, адже встановлений пунктом 4.2. договору поруки від 06.07.2015 № 1589/DР1 п`ятнадцятирічний строк поруки наразі не закінчився, а решта передбачених частини 4 статті 559 Цивільного кодексу України підстав для припинення поруки застосовуються лише у разі не встановлення строку поруки, який у даному випадку було встановлено.

Суд відхиляє доводи відповідача, з огляду на таке.

Твердження відповідача про те, що договір поруки від 06.07.2015 № 1982/DР3 підписано особою, яка не мала права його підписувати визнаються судом необґрунтованими, з огляду на наступне.

Зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства (частина 1 статті 180 Господарського кодексу України).

Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу (частиною 1 статті 215 Цивільного кодексу України).

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (ч. 3 ст. 215 Цивільного кодексу України).

Господарський суд зазначає, що у статті 215 Цивільного кодексу України визначаються загальні правові засади визнання правочину недійсним. Звичайно, що для цього має існувати відповідна правова підстава. Такою правовою підставою Цивільний кодекс України визнає факт недодержання однією стороною чи всіма сторонами вимог, встановлених частинами 1-3, 5, 6 ст. 203 Цивільного кодексу України.

Відповідно до статті 203 загальними вимогами, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема: зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Порядок створення органів юридичної особи встановлюється установчими документами та законом (ч. 1 ст. 92 Цивільного кодексу України).

У випадках, встановлених законом, юридична особа може набувати цивільних прав та обов`язків і здійснювати їх через своїх учасників (ч. 2 ст. 92 Цивільного кодексу України).

Орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень. У відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження (ч. 3 ст. 92 Цивільного кодексу України).

Представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє (ч. 1 ст. 237 Цивільного кодексу України).

Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства (ч. 3 ст. 237 Цивільного кодексу України).

Відтак, цивільну дієздатність, тобто здатність власними діями створювати відповідні права та обов`язки, юридична особа реалізує через свої органи, які формуються та діють відповідно до установчих документів та вимог законодавства.

Зі змісту договору поруки № 1589/DР1 від 06.07.2015 вбачається, що від імені СТОВ "Агрос" вказаний правочин укладено директором ОСОБА_1 , який діяв на підставі Статуту.

Відповідно до пункту 9.5 статті 9 статуту СТОВ "Агрос", затвердженого протоколом загальних зборів учасників товариства від 20.10.2008 директор уповноважений приймати рішення з усіх питань діяльності товариства за виключенням питань, вирішення яких віднесено статутом до виключної компетенції зборів учасників та інших органів товариства.

Пунктом 9.8.1 статті 9 статуту передбачено, що директор має право, діяти без доручення від імені товариства та підписувати від імені товариства угоди (контракти), у тому числі зовнішньоекономічні, без обмежень, за виключенням договорів продажу нерухомості та транспортних засобів, банківського кредиту, застави, поруки, а також забезпечувати виконання таких угод. Договори продажу нерухомості та транспортних засобів, застави, поруки можуть бути підписані директором за умови попереднього прийняття рішення про їх укладення зборами учасників.

Якщо договір містить умову (пункт) про підписання його особою, яка діє на підставі статуту підприємства чи іншого документа, що встановлює повноваження зазначеної особи, то наведене свідчить про обізнаність іншої сторони даного договору з таким статутом (іншим документом) у частині, яка стосується відповідних повноважень.

Пунктом 1.6 договору поруки зафіксовано, що поручителем надані всі наявні документи, що стосуються повноважень керівника та інших органів управління поручителя на укладання цього договору (протоколи загальних зборів), на момент укладання цього договору в господарському суді не мається заяв кредиторів про визнання поручителя банкрутом.

Статтею 204 Цивільного кодексу України визначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно зі статтей 74, 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (статті 79 Господарського процесуального кодексу України).

Доказів припинення, зміни, визнання недійсним або розірвання договору поруки № 1589/DР1 від 06.07.2015 сторонами суду не надано.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судових рішеннях у справі, питання вичерпності висновків судів, суд враховує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

З урахуванням викладеного та оскільки матеріалами справи підтверджується факт невиконання Товариства з обмеженою відповідальністю Фірми "Авіас-2000" зобов`язань за кредитним договором у встановлений строк, встановивши, що розмір заборгованості відповідає фактичним обставинам, і на момент прийняття рішення доказів погашення заборгованості в повному обсязі суду не представлено, як і доказів, що спростовують вищевикладені обставини, господарський суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача 150 000,00 грн заборгованість за тілом кредиту.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Згідно пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Тому судовий збір у розмірі 2 270,00 грн слід покласти на відповідача.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОС" (52462, Дніпропетровська область, Солонянський район, с. Башмачка, вул.. Горького, буд. 105, ідентифікаційний код 30205462) на користь Акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1-Д, ідентифікаційний код 14360570) як із солідарного боржника заборгованість за тілом кредиту у розмірі 150 000,00 грн за кредитним договором №1589/Д від 23.07.2007 та судовий збір у розмірі 2 270,00 грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Центрального апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 18.10.2021

Суддя Я.С. Золотарьова