ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"13" жовтня 2021 р. м. Ужгород Справа № 907/513/21

Суддя Господарського суду Закарпатської області Ремецькі О.Ф.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження матеріали справи №907/513/21

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпаттяенергозбут», м. Ужгород до Ужгородської районної ради, м. Ужгород про стягнення суми 145.309,70 грн.

Без повідомлення (виклику) учасників справи.

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до Господарського суду Закарпатської області з позовом до відповідача про стягнення суми 145.309,70грн. заборгованості по оплаті спожитої електроенергії за Договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг №130064 від 14.01.2020, посилаючись на порушення відповідачем умов договору вимог ст. 526 ЦК України та ст. 193 ГК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Згідно з ч. 3 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України малозначними справами є, зокрема, справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції господарського суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Згідно з ч. 3 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін; 3) обраний позивачем спосіб захисту; 4) категорію та складність справи; 5) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; 6) кількість сторін та інших учасників справи; 7) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 8) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

З огляду на наведене, оскільки справа №907/513/21, не є складною в розумінні норми ч. 4 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України, суд здійснює розгляд даної справи у порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Так, будь-яких клопотань щодо розгляду спору з повідомленням (викликом) сторін подано не було, у зв`язку з чим, враховуючи також, що характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі (з огляду на заявлені предмет та підстави позову) не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, суд дійшов висновку про розгляд справи без повідомлення учасників справи.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 30.06.2021 суд ухвалив прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі, справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами; визначено відповідачу строк для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали та для подання заперечень на відповідь на відзив (якщо така буде подана) - протягом 5 днів з дня отримання відповіді на відзив; попереджено відповідача, що у разі ненадання відзиву у встановлений строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи (ч. 2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України); встановлено строк для подання позивачем відповіді на відзив - протягом 5 днів з дня отримання відзиву на позов.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Вказана ухвала суду від 30.06.2021 була надіслана відповідачу 01.07.2021 на його офіційну електронну адресу.

На виконання вимог ухвали суду від відповідача 19.07.2021 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому проти задоволення вимог позивача заперечує, з підстав наведених у ньому.

Зокрема, зазначає, що на виконання вимог законодавства України, за результатами проведеної процедури закупівлі між Великоберезнянською районною радою Закарпатської області та Товариством обмеженою відповідальністю «Закарпаттяенергозбут» було укладено Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг №о/р 130064 від 14.01.2020 р. з орієнтовною ціною за період 2020 року 980 000.00 грн. з ПДВ. Разом з тим 29.12.2020 р. між Ужгородською районною радою як правонаступником та Товариством з обмеженою відповідальністю «Закарпаттяенергозбут» було укладено Додаткову угоду №4 до договору №о/р130064 від14.01 2020 р„ згідно умов якої було зменшено обсяг закупівлі електричної енергії, що становить 817 179,58 грн.

За доводами відповідача, вказана суму була оплачена, а договір виконаний, що підтверджується звітом про виконання договору який оприлюднений 04.01.2021 року.

Крім того згідно заперечення яке надійшло до суду 09.08.2021 представник відповідача, вказує зокрема на те, що відповідачем було сплачено суму 100 138,24 грн. згідно рахунку за активну електроенергію №130064 за грудень 2020 р.

З огляду на наведене підсумовуючи представник відповідача просить відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Представник позивача у поданій 28.08.2021 відповіді на відзив, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Зокрема звертає увагу на те, що відповідачу було поставлено більшу кількість кВт год., а саме споживачу поставлено 46460 кВт. год. за грудень 2020 року, оскільки споживач як покупець товару без жодних заперечень чи претензій прийняв більшу кількість товару, він зобов`язаний оплатити додатково прийнятий товар за ціною визначеною договором.

Разом з тим представник позивача, зазначає, що враховуючи наявну станом на 01.12.2020 р. заборгованість за спожиту електричну енергію у попередніх періодах в розмірі 95 697,08 грн., з урахуванням неоплаченої вартості електричної енергії, що була спожита в грудні 2020 року, загальна сума заборгованості Споживача перед Товариством складає 145 309,07 грн.

Згідно заперечення яке надійшло до суду 09.08.2021 представник відповідача, вказує зокрема на те, що відповідачем було сплачено суму 100 138,24 грн. згідно рахунку за активну електроенергію №130064 за грудень 2020 р., а договір виконано.

У частині 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані позивачем матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

14 січня 2020 року між ТОВ "Закарпаттяенергозбут" (далі Позивач, Постачальник) та Великоберезнянською районною радою було укладено Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг №130064 від 14.01.2020 р. (далі - Договір).

29.12.2020 р. між Ужгородською районною радою як правонаступником Великоберезнянської районної ради та Товариством з обмеженою відповідальністю «Закарпаттяенергозбут» було укладено Додаткову угоду №4 до договору №о/р130064 від 14.01 2020 р„ згідно умов якої було зменшено обсяг закупівлі електричної енергії, що становить 817 179,58 грн.

Згідно абзацу 1 пункту 2.1. розділу 2 зазначеного Договору про постачання, за цим договором Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору.

Відповідно до пп. 1 п. 6.2. Договору про постачання, Споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії відповідно до умов цього Договору та пов`язаних з постачанням електричної енергії послуг згідно з умовами цього Договору.

Пунктом 5.1. Договору про постачання, передбачено, що Споживач розраховується з Постачальником за спожиту електричну енергію за цінами (тарифами), що визначаються відповідно до методики (порядку), затвердженої Регулятором, згідно з обраною Споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком 3 до цього Договору.

Відповідно до положень п. 5.10 Договору про постачання, оплата рахунка Постачальника за цим договором має бути здійснена Споживачем у строки, визначені в рахунку, але не менше 5 робочих днів від дати отримання Споживачем цього рахунка, або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного в комерційній пропозиції, прийнятої Споживачем.

Згідно з пунктом «Порядок оплати» Комерційної пропозиції № 4 «бюджетна» (далі - комерційна пропозиція), яка є Додатком 3 до Договору про постачання, оплата здійснюється Споживачем за фактично відпущену електричну енергію відповідно до даних комерційного обліку, протягом 5 робочих днів від дати отримання рахунку Споживача.

Обов`язковою умовою для постачання електричної енергії Споживачу є наявність у Споживача укладеного в установленому порядку з оператором системи договору про надання послуг з розподілу, на підставі якого Споживач набуває право отримувати послугу з розподілу електричної енергії (п. 2.2. договору про постачання).

Згідно листа ПрАТ «Закарпаттяобленерго» від 15.06.2021 р. за №154-25/4022/1 споживачем було укладено договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії з Приватним акціонерним товариством «Закарпаттяобленерго», який здійснює свою діяльність як оператор системи розподілу на території Закарпатської області.

Так, виконуючи функції постачальника послуг комерційного обліку електричної енергії та адміністратора комерційного обліку, ПрАТ «Закарпаттяобленерго» відповідно до ПРРЕЕ, ККОЕЕ та укладених договорів здійснює облік спожитої Відповідачем електричної енергії та передає обсяги спожитої Споживачем за розрахунковий період (місяць) електричної енергії ТОВ «Закарпаттяенергозбут».

На підставі отриманих від ПрАТ «Закарпаrгяобленерго» обсягів споживання електричної енергії, Позивач виставляє рахунки за спожиту електричну енергію, що підлягають сплаті.

За доводами позивача, що підтверджуються матеріалами справи на об`єктах Споживача згідно Договору та заяви-приєднання у грудні 2020 року було спожито електричну енергію в обсязі 46 460 кВт год. на загальну суму 160 750,86 грн.

Матеріалами справи встановлено, що 11 грудня 2020 року споживачем здійснено платіж за спожиту електричну енергію. на суму 11 000,00 грн., та 30.12.2020 на суму 100 138,24 грн.

Іншу частину за грудень 2020 року на суму 49 612,62 грн. відповідачем не сплачено.

За доводами позивача, з урахуванням заборгованості в розмірі 95 697,08 грн. за інший період, загальна сума боргу становить 145 309,70 грн.

Відповідно до рішення Ужгородської районної ради №17 від 22.12.2020 р. було розпочато процедуру реорганізації Великоберезнянської районної ради Закарпатської області шляхом приєднання до Ужгородської районної ради.

Рішенням Ужгородської районної ради, №70 від 05.03.2021 року, затверджено Передавальні акти Великоберезнянської районної ради Закарпатської області правонаступнику Ужгородській районній раді складені комісії реорганізації Великоберезнянської районної ради Закарпатської області.

Позивачем 16 квітня 2021 року Голові Великоберезнянської районної ради та голові комісії з припинення Великоберезнянської районної ради було надіслано вимогу №836/501-16 від 15.04.2021 р. про погашення наявної заборгованості.

Однак вказана вимога залишена без задоволення, що і стало підставою для звернення позивача до суду з позовною вимогою про стягнення з відповідача суми 145 309,70 грн. боргу.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Судом встановлено, що між сторонами було укладено Договір №130064 про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг від 14.01.2020 року, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання параграфа 1 глави 30 Господарського Кодексу України та параграфів 1 і 3 глави 54 Цивільного кодексу України.

Згідно зі ст. 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положенні про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору і постачання енергетичними та іншими ресурсами. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У відповідності до ч.1 ст.275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Окремим видом договору енергопостачання є договір про постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору про постачання електричної енергії встановлюються законами України "Про засади функціонування ринку електричної енергії України" та "Про електроенергетику".

Згідно зі ст.ст. 1, 26 Закону України „Про електроенергетику від 16.10.1997р. № 575/97-ВР (з наступними змінами та доповненнями) постачання електричної енергії - господарська діяльність, пов`язана з наданням електричної енергії споживачеві за допомогою технічних засобів передачі та розподілу електричної енергії на підставі договору. Споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником.

Пунктом 3.1.7. ПРРЕЕ встановлено, що договір між електропостачальником та споживачем укладається, як правило, шляхом приєднання споживача до розробленого електропостачальником договору на умовах комерційної пропозиції, опублікованої електропостачальником. У разі офіційного оприлюднення комерційної пропозиції електропостачальник не має права відмовити споживачу у приєднанні до договору на умовах цієї комерційної пропозиції, якщо технічні засоби вимірювання та обліку електричної енергії забезпечують виконання сторонами умов комерційної пропозиції. На вимогу споживача електропостачальник має надати письмовий примірник договору, підписаний з його боку. Якщо сторони досягли згоди щодо укладення договору на інших умовах, відмінних від тих, які містяться у комерційних пропозиціях, розміщених на офіційному сайті електропостачальника, договір укладається у паперовій формі. При цьому сторони можуть за взаємною згодою оформлювати додатки до договору, в яких узгоджуються організаційні особливості постачання електричної енергії. Такі додатки оформлюються у паперовій формі та підписуються обома сторонами.

Згідно з п. 4.12. ПРРЕЕ розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії.

Підпунктами 6.1., 6.8. п.6 розділу XIII Кодексу комерційного обліку обсяги спожитої електричної енергії, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 311, визначаються за розрахунковий період, який становить один місяць. Зчитування показів лічильника провадиться постачальником послуг комерційного обліку та/або оператором мережі, та/або споживачем щомісяця відповідно до умов договору. Покази лічильників мають фіксуватись з вказанням фактичної дати та, за необхідності, часу зчитування. Одразу після отримання фактичних показів з лічильників споживача постачальник послуг комерційного обліку має їх перевірити та передати адміністратору комерційного обліку для проведення розрахунків та виставлення рахунків учасникам ринку на основі фактичних даних комерційного обліку.

Частиною 1 статті 193 ГК України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 1.1.2. Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджене постановою НКРЕКП №312 від 14.03.2018р. (скорочено ПРРЕЕ) передбачено, що електрична енергія (активна) енергія, що виробляється на об`єктах електроенергетики і є товаром, призначеним для купівлі-продажу.

Пункт 1.2.1. ПРРЕЕ передбачає, що на роздрібному ринку електричної енергії споживання та використання електричної енергії для потреб електроустановки споживача здійснюється за умови забезпечення розподілу/передачі та продажу (постачання) електричної енергії на підставі договорів про розподіл/передачу, постачання електричної енергії, надання послуг комерційного обліку, які укладаються відповідно до цих Правил, Кодексу системи передачі, Кодексу систем розподілу та Кодексу комерційного обліку.

Відповідно до пункту 4.21. ПРРЕЕ оплата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію має здійснюватись згідно із строками, встановленими договором та сформованим відповідним учасником роздрібного ринку платіжним документом.

Пунктом 5.2.1. ПРРЕЕ передбачено, що електропостачальник має право на своєчасне та в повному отриманні коштів за продану електричну енергію відповідно до укладених договорів.

Відповідно до п. 5.5.5. ПРРЕЕ визначено, що споживач електричної енергії зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

29.12.2020 р. між Ужгородською районною радою як правонаступником Великоберезнянської районної ради та Товариством з обмеженою відповідальністю «Закарпаттяенергозбут» було укладено Додаткову угоду №4 до договору №о/р130064 від 14.01 2020 р„ згідно умов якої було зменшено обсяг закупівлі електричної енергії, що становить 817 179,58 грн.

Відповідач сплатив вартість поставленої електричної енергії в рамках договору на загальну суму 817 179,58 грн.

ПрАТ «Закарпаттяобленерго» передало обсяги споживання електричної енергії Відповідачем у грудні 2020 року. На підставі переданих обсягів, Позивачем було виставлено Відповідачу рахунок ПЕЕ №130064/12/1 від 01.01.2021 на суму 160 750,86 грн.

Спір у даній справі виник у зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань в частині оплати за поставлений позивачем товар.

Матеріалами справи встановлено, що на об`єктах Споживача згідно Договору та заяви-приєднання у грудні 2020 року було спожито електричну енергію в обсязі 46 460 кВт год. на суму 160 750,86 грн.

Водночас 11 грудня 2020 року споживачем здійснено платіж за спожиту електричну енергію на суму 11 000,00 грн., та 30.12.2020 на суму 100 138,24 грн.

Згідно з пунктом 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 204 Цивільного кодексу України зазначено, що договори укладені між сторонами по справі, як цивільно правові правочини є правомірними на час розгляду справи, якщо їх недійсність прямо не встановлено законом, та вони не визнані судом недійсними, тому зобов`язання за цими договорами мають виконуватися належним чином.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.ч. 2,3 ст. 670 ЦК України, якщо продавець передав покупцеві більшу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець зобов`язаний повідомити про це продавця. Якщо в розумний строк після одержання такого повідомлення продавець не розпорядиться товаром, покупець має право прийняти весь товар, якщо інше не встановлено договором.

Якщо покупець прийняв більшу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, він зобов`язаний оплатити додатково прийнятий товар за ціною, встановленою для товару, прийнятого відповідно до договору, якщо інша ціна не встановлена за домовленістю сторін.

Статтею 692 ЦК України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

З огляду на вказані обставини, суд прийшов до висновку, що відповідач на підставі ч. 3 ст. 670 ЦК України та ст. 692 ЦК України зобов`язаний оплатити спожиту електричну енергію.

У зв`язку з чим позовна вимога про стягнення суми 49 612,62 грн. заборгованість є правомірною та такою, що підлягає задоволенню.

З огляду на зазначене, судом критично оцінюються та не приймаються доводи відповідача про відсутність його обов`язку з оплати отриманого товару.

Водночас, заявлені позовні вимоги становлять 145 309,70 грн. та включають суму боргу нараховану за грудень 2020 року в розмірі 49 612,62 грн. та заборгованість за інші періоди в розмірі 95 697,08 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивачем надано розрахунок заборгованості за період з 01.01.2019 по 01.06.2021 років, що включає заборгованість за договорами №1300064 від 28.01.2019 р. та №130064 від 14.01.2020 р.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази які б дозволили встановити наявність заборгованості за договором №130064 від 14.01.2020 р. в розмірі 95 697,08 грн.

Відсутність первинних бухгалтерських документів та інших доказів унеможливлює встановлення реальності господарської операції та виникнення заборгованості за нею.

З огляду на викладене, заявлена до стягнення з відповідача сума 95 697,08 грн. заборгованості задоволенню не підлягає.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпаттяенергозбут», м. Ужгород до Ужгородської районної ради, м. Ужгород про стягнення суми 145.309,70 грн. підлягають задоволенню частково в розмірі 49 612,62 грн.

Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ст. 74 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача в сумі 775,04 грн. пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 13, 52, 73, 74, 76, 77, 86, 129, 180, 191, 195, ч. 1 ст. 202, ст.ст. 232, 233, 237, 238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з Ужгородської районної ради (88000, Закарпатська обл., місто Ужгород, вулиця Загорська, будинок 10, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАКАРПАТТЯЕНЕРГОЗБУТ» (88000, Закарпатська обл., місто Ужгород, площа Жупанатська, будинок 18, ) суму 49 612,62 грн. (сорок дев`ять тисяч шістсот дванадцять гривень 62 коп.) заборгованості за спожиту електричну енергію, а також суму 775,04 грн. (сімсот сімдесят п`ять гривень 04 коп.) у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ для примусового виконання рішення.

3. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено: 22.10.2021

Суддя О.Ф. Ремецькі