Господарський суд
Житомирської області
________________________________________________________________________
_______________________________________________________________________________
УХВАЛА

"18" жовтня 2021 р. м. Житомир Справа № 910/592/20

Господарський суд Житомирської області у складі судді Кравець С.Г.,

секретар судового засідання Гекалюк О.І.,

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "СВП Майстер"

№01/10-21 від 01.10.2021 про розстрочку виконання рішення від 15.04.2021 у

справі

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма"Едельвейс" (м.Київ)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "СВП Майстер" (смт.Попільня,

Житомирська область)

про стягнення 1 111 676,60грн,

за участю представників сторін:

від стягувача: Дутка І.М., ордер серія АА №1060892 від 12.11.2020

від боржника: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Господарського суду Житомирської області перебуває справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Едельвейс" до Товариства з обмеженою відповідальністю "СВП Майстер" про стягнення 1 111 676,6грн, з яких: 489 208,58грн заборгованості з орендної плати; 29 984,07грн заборгованості з компенсації комунальних послуг; 584 820,30грн пені; 4856,54грн 3% річних; 2807,11грн інфляційних втрат, а також судових витрат в сумі 16675,24грн та витрат на надання правової допомоги в сумі 10000,00грн.

Рішенням Господарського суду Житомирської області від 15.04.2021 позов задоволено частково та стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "СВП Майстер" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Едельвейс": 489 208,58грн заборгованості з орендної плати, 29 984,07грн заборгованості з компенсації комунальних послуг, 40 456,44грн пені, 4 856,54грн 3% річних, 2 705,68грн інфляційних втрат, 8 508,17грн витрат по сплаті судового збору, 5 102,31грн витрат на оплату послуг адвоката. В іншій частині позову відмовлено.

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 30.08.2021 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "СВП Майстер" залишено без задоволення, а рішення Господарського суду Житомирської області від 15.04.2021 залишено без змін. Також стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "СВП Майстер" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Едельвейс" професійну правничу допомогу у розмірі 10000,00грн в суді апеляційної інстанції.

24.09.2021 на примусове виконання рішення Господарського суду Житомирської області від 15.042021 та постанови Північно-західного апеляційного господарського суду від 30.08.2021 у справі №910/592/20 були видані судові накази.

На адресу Господарського суду Житомирської області 04.10.2021 від Товариства з обмеженою відповідальністю "СВП Майстер" надійшла заява №01/10-21 від 01.10.2021 про розстрочку виконання рішення Господарського суду Житомирської області від 15.04.2021, до якої додано докази її надіслання на адресу стягувача.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 04.10.2021 вказану заяву прийнято до розгляду та ухвалено здійснювати її розгляд 18.10.2021 з повідомленням сторін.

Заявник в судове засідання 18.10.2021 повноважного представника не направив, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Ухвала суду від 04.10.2021 про прийняття до розгляду заяви ТОВ "СВП Майстер" про розстрочку виконання рішення та призначення дати слухання вказаної заяви була направлена на адресу відповідача 05.10.2021, що підтверджується відповідним реєстром суду на відправку рекомендованої кореспонденції.

Судом здійснено запит на отримання відомостей з офіційного сайту Укрпошта про відстеження поштового відправлення згідно з яким встановлено, що відправлення за трек-номером 322 вручено адресату 07.10.2021.

Відповідно до ч.2 ст.331 ГПК України, заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Зважаючи на те, що заявник про час і місце розгляду заяви повідомлений належним чином і неявка в судове засідання його представника не є перешкодою для розгляду заяви ТОВ "СВП Майстер" про розстрочку виконання рішення, суд здійснює розгляд вказаної заяви за відсутності представника ТОВ "СВП Майстер".

Представник стягувача в судовому засіданні 18.10.2021 проти задоволення заяви боржника №01/10-21 від 01.10.2021 про розстрочку виконання рішення суду заперечив, з підстав наведених у запереченнях від 12.10.2021 та просив у її задоволенні відмовити. Також зазначив, що станом на 18.10.2021 рішення господарського суду було виконано та кошти з боржника стягнуто.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "СВП Майстер" №01/10-21 від 01.10.2021 про розстрочку виконання рішення від 15.04.2021, господарський суд дійшов до висновку про відмову в її задоволенні, враховуючи таке.

За змістом ст.326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Відповідно до ч.1 ст.331 Господарського процесуального кодексу України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (ч.3 ст.331 ГПК України).

Господарським процесуальним кодексом України не визначено переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнення його виконання, у зв`язку з чим суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини і за наявності обставин, які ускладнюють виконання рішення чи унеможливлюють його, господарський суд має право, зокрема, розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови. Відстрочення або розстрочення виконання рішення, ухвали, постанови, зміна способу та порядку їх виконання допускаються у виняткових випадках і залежно від обставин справи.

Згідно ч.4 ст.331 ГПК України, вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Заява про розстрочку повинна містити викладення обставин та обґрунтування причин, що унеможливлюють чи утруднюють виконання рішення. До заяви мають бути додані докази, які підтверджують обставини, викладені в заяві щодо неможливості чи утруднення виконання рішення.

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Таким чином, в основу судового акту про надання розстрочки або відстрочки виконання рішення суду має бути покладений обґрунтований висновок про наявність обставин, що ускладнюють чи роблять неможливим його виконання.

Подана боржником заява обґрунтована тим, що у зв`язку із введенням Кабінетом Міністрів України карантину і обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, господарська діяльність ТОВ "СВП Майстер" значно ускладнилась, товариство не отримує прибутку. Вказує, що за звітом про фінансові результати за 2020 рік у боржника наявні збитки у розмірі 742,9 тис. грн. Також зазначає, що повне разове стягнення з відповідача задоволених судом позовних вимог без їх розстрочення буде непомірним тягарем на відповідача та призведе до порушення виплати заробітних плат працівниками товариства, а також поставить під загрозу подальшу діяльність ТОВ "СВП Майстер". Крім того зазначає, що відповідачем було ініційовано дострокове розірвання договору №1/16 з 02.11.2019, однак апеляційна інстанція не взяла до уваги додаткову угоду від 01.11.2019 з посиланням на те, що вона не була надана суду першої інстанції. У зв`язку з цим, боржник доводить, що його вина у виникненні спору є мінімальною та просить розстрочити виконання рішення від 15.04.2021 згідно з наступним графіком: жовтень 2021 - 96800,00грн, листопад 2021 - 96800,00грн, грудень 2021 - 96800,00грн, січень 2022 - 96800,00грн, лютий 2022 - 96800,00грн, березень 2022 - 96821,79грн.

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди застосовують при розгляді Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ у справі "Савіцький проти України" від 26.07.2012 зазначено, що суд повторює, що право на суд, захищене п.1 ст. 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національні правові системи договірних держав допускали, щоб остаточні та обов`язкові судові рішення залишалися без виконання на шкоду одній зі сторін. Ефективний доступ до суду включає в себе право на виконання судового рішення без зайвих затримок.

Тому необґрунтовано тривала затримка виконання обов`язкового рішення може суперечити Конвенції. Саме на державу покладається обов`язок забезпечення того, щоб остаточні рішення, постановлені проти її органів або організацій чи підприємств, якими вона володіє або які вона контролює, були виконані відповідно до вищезазначених вимог Конвенції. Держава відповідає за виконання остаточних рішень, якщо органи влади контролюють обставини, що блокують або перешкоджають їхньому повному та своєчасному виконанню.

Згідно з рішенням ЄСПЛ у справі "Глоба проти України" від 05.07.2012 суд повторює, що п.1 ст.6 Конвенції, inter alia (серед іншого), захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці. Також суд зазначає, що саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у п.1 ст.6 Конвенції. Насамкінець, суд повторює, що сама природа виконавчого провадження вимагає оперативності.

Отже, згідно з правовою позицією Європейського суду з прав людини, несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, розстрочка виконання рішення суду не повинна шкодити сутності права, гарантованого ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що межі виправданої затримки виконання рішення суду залежать, зокрема, від складності виконавчого провадження, суми та характеру, що визначено судом. Стосовно системності виконання Європейський суд підкреслює, що присудження грошових коштів не надає пом`якшення у виконавчому провадженні, а отже сама можливість надання розстрочки виконання судового акту повинна носити виключний характер. Обставини, які зумовлюють надання розстрочки виконання рішення суду повинні бути об`єктивними, непереборними, іншими словами - виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення.

Із підстав, умов та меж надання розстрочення виконання судового рішення слідує, що безпідставне надання розстрочення без обґрунтованих на те мотивів, надане на тривалий період без дотримання балансу інтересів стягувача та боржника порушує основи судового рішення, яке ухвалене іменем України, позбавляє кредитора можливості захистити свої права, знижує авторитет судового рішення, а тому таке судове рішення не може вважатися законним та справедливим.

Отже, питання щодо надання розстрочення виконання рішення суду повинно вирішуватися господарськими судами із дотриманням балансу інтересів сторін, які приймають участь у справі. Таким чином, необхідною умовою задоволення заяви про надання розстрочення виконання рішення суду є з`ясування факту дотримання балансу інтересів сторін, господарські суди повинні досліджувати та оцінювати не тільки доводи боржника, а і заперечення кредитора. При цьому, суд повинен врахувати можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк, але, перш за все, повинен врахувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення.

Таким чином, обов`язковою умовою надання відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є наявність обставин, що істотно ускладнюють виконання такого рішення або роблять його неможливим, які заявник повинен довести відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Всупереч наведеному, заявником не надано належних, допустимих та достатніх доказів, що підтверджували б його складне матеріальне становище, а саме: на підтвердження теперішнього реального фінансового стану ТОВ "СВП Майстер" не надало балансу, звіту про фінансові результати та звітність до органів ДФС, зокрема, за поточні звітні періоди. При цьому, фінансовий стан боржника та інформація про залишки грошових коштів на банківських рахунках, може бути встановлена за умов надання інформації у вигляді банківських довідок, яких заявником до заяви також надано не було та матеріали справи не містять.

До того ж боржником не надано доказів наявності або відсутності у нього майна, за рахунок якого можливе погашення заборгованості.

Посилання заявника на скрутне фінансове становище та наявні збитки у 2020 році в розмірі 742,9 тис. грн. не може беззаперечно свідчити про про утруднення чи неможливість виконання рішення суду у даній справі, а є лише відображенням господарської (підприємницької) діяльності заявника у 2020 році, що не є обставиною, з якою закон пов`язує можливість розстрочення чи відстрочення виконання судового рішення. Крім того, обставини, на які посилається заявник у заяві, вказують лише на несприятливість виконання рішення суду для нього у цей час та можливість (припущення) настання негативних наслідків у зв`язку з цим.

Зазначені заявником обставини носять не особливий і надзвичайний характер, а свідчать про негативні явища в поточній діяльності боржника, яка за приписами статті 42 Господарського кодексу України є самостійною, ініціативною, на власний ризик господарською діяльністю, відтак, не є підставою вважати збиткову фінансову діяльність відповідача винятковим випадком у розумінні суті статті 331 Господарського процесуального кодексу, що зумовлював би ускладнення чи відсутність можливості виконати судове рішення.

Суд також відзначає, що звертаючись з заявою про розстрочення виконання рішення протягом одного року, заявник не обґрунтував та не надав доказів, які б свідчили про реальну можливість погашення заборгованості зі спливом одного року в разі надання йому розстрочки, як не подано доказів того, що фінансове становище останнього покращиться, а результати господарської діяльності будуть позитивними, та що розстрочення сплати наявної у нього заборгованості забезпечить виконання рішення суду протягом одного року або в подальшому.

Отже, заявник при зверненні до суду з заявою про розстрочення виконання рішення суду у справі №910/592/20 не надав жодних доказів, що доводять неможливість своєчасного виконання судового рішення та підтверджують наявність підстав для розстрочки його виконання. Крім того, боржник не надав жодного доказу важкого фінансового стану чи відсутності у нього на теперішній час грошових коштів.

Поряд з цим, судом також враховуються заперечення стягувача, в яких він зазначив, що основним видом господарської діяльності ТОВ "Фірма "Едельвейс" є здавання в оренду майна, яке одночасно є предметом спірного договору оренди нежитлових приміщень № 1/16 від 26.04.2016 та отримання орендної плати за даним договором оренди є єдиним джерелом отримання позивачем доходу, на підтвердження чого надав копії фінансового звіту суб`єкта малого підприємництва, складеного ТОВ "Фірма "Едельвейс" за 2019 рік; фінансового звіту суб`єкта малого підприємництва, складеного ТОВ "Фірма "Едельвейс" за 2020 рік; податкової декларації платника єдиного податку (юридичні особи), складеної ТОВ "Фірма "Едельвейс" за 2019 рік; податкової декларації платника єдиного податку (юридичні особи), складеної ТОВ "Фірма "Едельвейс" за 2020 рік; оборотно-сальдової відомості ТОВ "Фірма "Едельвейс" по рахунку 361. Вказує, що позивачем на поворотній основі залучено позику від ТОВ "Компанія персона грата" в сумі 1136000,00грн, яку необхідно повернути до 01.12.2021. Окрім того, зазначає, що з отриманої є Єдиної системи електронних закупівель за веб-адресою позивачу стало відомо, що в жовтні 2020 року відповідача визнано переможцем публічної закупівлі "Реконструкція стадіону та спортивних майданчиків у загальноосвітньому навчальному закладі № 111 на вулиці Здолбунівська, 7-6 Дарницького району м. Києва (ДСТУ Б.Д.1.1.- 1:2013)(ДЬС 021:2015 код 45000000-7 "Будівельні роботи")" вартістю 41471687,00грн.

Наведені стягувачем обставини, а також введення Кабінетом Міністрів України карантину і обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19 у державі негативно вплинули на фінансово-господарську діяльність не лише боржника але й стягувача, тобто, сторони перебувають у рівних умовах.

Господарським судом також враховується, що прострочення виконання відповідачем господарського зобов`язання за умовами договору оренди нежитлових приміщень №1/16 від 26.04.2016 виникло ще з жовтня 2019 року, рішення суду у даній справі проголошено 15.04.2021 та залишено без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду 30.08.2021. Тобто, відповідач не виконував належним чином зобов`язання впродовж тривалого часу.

В той же час, довготривале невиконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути виправдано за конкретних обставин справи. Крім того, довготривале невиконання рішення суду порушує право на повагу до власності та на вільне володіння власністю у зв`язку з тим, що рішення набуває ознак довготривалого невиконання.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заявником не доведено наявність конкретних обставин, що істотно ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення суду, а підстави для розстрочки виконання рішення суду у даній справі, наведені заявником, не є тими виключними обставинами у розумінні ст.331 ГПК України, які свідчать про необхідність розстрочки виконання судового рішення, у зв`язку з цим заява Товариства з обмеженою відповідальністю "СВП Майстер" №01/10-21 від 01.10.2021 про розстрочку виконання рішення суду у справі №910/592/20 задоволення не підлягає. До того ж судом враховується, що як зазначив в судовому засіданні представник стягувача, станом на 18.10.2021 рішення господарського суду було виконано та кошти з боржника стягнуто.

Керуючись статтями 233-235, 331 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "СВП Майстер" №01/10-21 від 01.10.2021 про розстрочку виконання рішення Господарського суду Житомирської області від 15.04.2021 у справі №910/592/20 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена.

Повний текст ухвали складено 19.10.2021 року.

Суддя Кравець С.Г.

Друк:

1 - в справу

2,3 - сторонам (рек. з пов.)

на електронні адреси сторін:

- позивача:

- відповідача: