Справа № 909/50/20
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Зуєва В.А. - головуючого, Берднік І.С., Міщенка І.С.
за участю секретаря судового засідання - Дерлі І.І.
за участю представників сторін:
Офісу ГП - Гребеник І.А.
Відповідача-1 - не з`явився,
Відповідача-2 - не з`явився,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву заступника керівника Івано-Франківської обласної прокуратури
про ухвалення додаткового рішення
до постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.06.2021 у справі № 909/50/20
за позовом заступника керівника Тисменицької місцевої прокуратури Івано-Франківської області в інтересах держави
до: 1. Вільшаницької сільської ради Тисменицького району,
2. Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Вілія"
про визнання незаконним та скасування рішення Вільшаницької сільської ради Тисменицького району від 27.06.2019, зобов`язання звільнити земельну ділянку площею 5,5 га,
Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 04.08.2020, залишеним без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 28.01.2021 у справі № 909/50/20, позовні вимоги задоволено частково. Визнано незаконним і скасовано рішення Вільшаницької сільської ради Тисменицького району "Про заключення договору оренди щодо фактичного використання земельної ділянки " від 27.06.2019. Відмовлено в іншій частині позову про зобов`язання Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Вілія" звільнити земельну ділянку в межах населеного пункту села Вільшаниця для риборозведення площею 5,5 га.

Постановою Верховного Суду від 16.06.2021 у справі № 909/50/20 задоволено касаційну скаргу заступника керівника Львівської обласної прокуратури. Постанову Західного апеляційного господарського суду від 28.01.2021 та рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 04.08.2020 у вказаній справі в частині відмови у задоволенні позову скасовані та в цій частині ухвалено нове рішення, яким зобов`язано Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Вілія" звільнити земельну ділянку в межах населеного пункту села Вільшаниця для риборозведення площею 5,5 га.

В іншій частині постанову Західного апеляційного господарського суду від 28.01.2021 та рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 04.08.2020 у справі №909/50/20 залишено без змін.

07.09.2021 до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду надійшла заява заступника керівника Івано-Франківської обласної прокуратури про ухвалення додаткового рішення.

Ухвалою Верховного Суду від 10.09.2021 витребувано матеріали справи № 909/50/20 з Господарського суду Івано-Франківської області.

Ухвалою Верховного Суду від 29.09.2021 призначено до розгляду вищезазначену заяву.

Колегія суддів, розглянувши заяву заступника керівника Івано-Франківської обласної прокуратури, вбачає підстави для її задоволення з огляду на таке.

Пунктом 14 статті 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Пунктом 3 частини першої статті 244 наведеного Кодексу встановлено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Частиною третьою статті 244 вказаного Кодексу унормовано, що додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Приписами статті 129 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Верховний Суд при прийнятті постанови від 16.06.2021 не вирішив питання щодо розподілу судових витрат.

Зважаючи на те, що зазначеною постановою Верховного Суду були скасовані судові рішення попередніх інстанцій в частині відмови у задоволенні позову та в цій частині ухвалено нове рішення, яким зобов`язано Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Вілія" звільнити земельну ділянку, судова колегія дійшла висновку, що заява заступника керівника Івано-Франківської обласної прокуратури про ухвалення додаткового рішення підлягає задоволенню шляхом стягнення з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Вілія" на користь Івано-Франківської обласної прокуратури судового збору за подання позову (2 102,00 грн) та апеляційної скарги (3 720,60 грн).

Крім того, з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Вілія" також підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору за подання касаційної скарги (4 204,00 грн), які понесені Львівською обласною прокуратурою.

Керуючись статтями 129, 244, 314 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву заступника керівника Івано-Франківської обласної прокуратури про ухвалення додаткового рішення задовольнити.

2. Стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Вілія" на користь Івано-Франківської обласної прокуратури 2 102,00 грн витрат зі сплати судового збору за подання позовної заяви.

3. Стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Вілія" на користь Івано-Франківської обласної прокуратури 3 720,60 грн витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

4. Стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Вілія" на користь Львівської обласної прокуратури 4 204,00 грн витрат зі сплати судового збору за подання касаційної скарги.

5. Доручити Господарському суду Івано-Франківської області видати відповідні накази.

Додаткова постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. А. Зуєв
Судді І. С. Берднік
І. С. Міщенко