ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2021 року м.Харків Справа № 913/504/21

Провадження №30/913/504/21

Господарський суд Луганської областіу складі судді Голенко І.П., розглянувши матеріали позовної заяви № 368/к від 14.07.2021

Акціонерного товариства «Український будівельно-інвестиційний банк», м. Київ

до 1-го відповідача - ОСОБА_1 , смт. Білокуракине Білокуракинського району Луганської області

2-го відповідача - ОСОБА_2 , м. Харків

про стягнення 71 102 грн 89 коп.

Суддя Голенко І.П.

Секретар судового засідання Саутенко К.О.

У засіданні брали участь:

від позивача (в режимі відеоконференції): Драненко Я.В., довіреність № 54 від 31.12.2020;

від 1-го відповідача: представник не прибув;

від 2-го відповідача: представник не прибув.

В С Т А Н О В И В:

Акціонерне товариство «Український будівельно-інвестиційний банк»(далі - позивач) звернулося до Господарського суду Луганської області з позовною заявою до фізичної особи -підприємця Хвостовського Андрія Сергійовича та ОСОБА_2 , в якій заявлено вимогу про стягнення солідарно з фізичної особи-підприємця Хвостовського Андрія Сергійовича та ОСОБА_2 заборгованості за договором про надання гарантії № BGV/UA/03-2-8168 від 09.09.2020 в сумі 71 102 грн 89 коп., яка складається з:

- 59 843 грн 00 коп. - заборгованості за простроченим кредитом;

- 3 056 грн. 61 коп. - заборгованості за нарахованими та простроченими процентами за період з 13.11.2020 по 07.07.2021;

- 8 004 грн 64 коп. - пені за несвоєчасно сплачений кредит за період з 01.01.2021 по 07.07.2021;

- 198 грн 64 коп. - пені за несвоєчасно сплачені проценти за користування кредитом за період з 01.12.2020 по 07.07.2021.

Керуючись ч. 10 ст. 238 ГПК України, позивач просить зазначити в рішенні суду про:

- нарахування відсотків за договором про надання гарантії № BGV/UA/03-2-8168 від 09.09.2020 органом, що здійснюватиме примусове виконання цього рішення, починаючи з 08.07.2021 і до моменту виконання цього рішення і стягнути отриману суму процентів солідарно з фізичної особи-підприємця Хвостовського Андрія Сергійовича та ОСОБА_2 на користь АТ «Український будівельно-інвестиційний банк»;

- нарахування пені за договором про надання гарантії № BGV/UA/03-2-8168 від 09.09.2020 органом, що здійснюватиме примусове виконання цього рішення, починаючи з 08.07.2021 і до моменту виконання цього рішення і стягнути отриману суму пені солідарно з фізичної особи-підприємця Хвостовського Андрія Сергійовича та ОСОБА_2 на користь АТ «Український будівельно-інвестиційний банк»;

- нарахування пені за договором поруки № BGV/UA/03-2-8168/P1 від 09.09.2020 органом, що здійснюватиме примусове виконання цього рішення, починаючи з 10.07.2021 і до моменту виконання цього рішення і стягнути отриману суму пені з фізичної особи-підприємця Хвостовського Андрія Сергійовича та ОСОБА_2 користь АТ «Український будівельно-інвестиційний банк» (з урахуванням письмових пояснень (а.с. 105-106).

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем-1 зобов`язань за договором про надання гарантії № BGV/UA/03-2-8168 від 09.09.2020 в частині повернення суми кредиту та нарахованих відсотків за користування кредитом, відповідачем-2 зобов`язань за договором поруки № BGV/UA/03-2-8168/P1 від 09.09.2020.

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 25.08.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 913/504/21; розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи; розгляд справи по суті призначено на 15.09.2021 об 11 год. 00 хв.

Ухвалою суду від 15.09.2021 розгляд справи по суті було відкладено на 29.09.2021 у зв`язку з невиконанням відповідачами вимог ухвали про відкриття провадження у справі.

Ухвалою суду від 29.09.2021 розгляд справи по суті відкладено на 19.10.2021 о 12 год. 00 хв.

У судовому засіданні 19.10.2021 прийняв участь представник позивача в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів за допомогою системи EasyCon.

Відповідачі своєї участі у судові засіданняне забезпечили, про дату, час та місце розгляду справи судом повідомлялися належним чином.

При цьому явка сторін у судове засіданні не визнавалася судом обов`язковою.

Відповідачі своїм правом на подання, у встановлений судом строк, відзиву на позовну заяву не скористалися у зв`язку з чим справа розглядається за наявними у ній матеріалами на підставі ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

До матеріалів справи долучено письмові пояснення позивача від 24.09.2021 (а. с. 121-124) та від 13.10.2021, які отримані електронною поштою.

Розглянувши матеріали справи, надані докази у їх сукупності, вислухавши представник позивача, суд встановив такі фактичні обставини.

09.09.2020 між Акціонерним товариством «Український будівельно-інвестиційний банк» (далі - Гарант, позивач) та фізичною особою-підприємцем Хвостовським Андрієм Сергійовичем (далі - Принципал, відповідач-1) було укладено договір про надання гарантії № BGV/UA/03-2-8168 (а.с. 13-16), за умовами якого Гарант за дорученням Принципала надає на користь Акціонерного товариства «Укрпошта» забезпечення виконання договору (Гарантію) на суму 104 391 грн 00 коп. згідно договору закупівлі, який має бути укладений між Принципалом та Бенефіціаром згідно з повідомленням про намір укласти договір, оприлюднене на авторизованій уповноваженим органом електронній системі закупівель ProzorroUA-2020-08-05-009042-а 21.08.2020 за результатами відкритих торгів: Маски захисні багаторазові (COVID-19).

Пунктом 1.3 договору встановлено, що гарантія надається на термін до 01.02.2021 року включно і набуває чинності з 10.09.2020.

Гарантія надається Принципалу для подальшої передачі Бенефіціару (п. 1.5 договору).

Згідно з п. 2.1.3 договору Гарант зобов`язується не пізніше 2 (другого) банківського дня з моменту отримання письмової вимоги Бенефіціара, яка становить належне представлення, надіслати Принципалу повідомлення про настання гарантійного випадку разом з копією вимоги Бенефіціара та документів, якими вона супроводжується.

Відповідно до п. 2.1.4 договору Гарант зобов`язується за умови отримання вимоги Бенефіціара, що становить належне представлення, сплатити Бенефіціару кошти за Гарантією, сума яких не може перевищувати суму наданої Гарантії, у встановлений у Гарантії строк та за рахунок грошових коштів, та повідомити Принципала в письмовій формі про виконання зобов`язань за Гарантією.

Гарант зобов`язується у разі невиконання Принципалом умов п. 2.2.6 цього договору щодо перерахування Гаранту суми, належної до сплати за вимогою Бенефіціара, сплатити Бенефіціару суму вимоги, яка не може перевищувати суму наданої гарантії, за рахунок власних коштів, та повідомити Принципала в письмові формі про виконання зобов`язань за гарантією (п. 2.1.5 договору).

Згідно з п. 2.2.6 договору Принципал зобов`язується протягом 2 (двох) банківських днів з дня отримання повідомлення про настання гарантійного випадку з копією вимоги Бенефіціара разом з доданими до неї документами, перерахувати Гаранту належну до сплати Бенефіціару за умови Гарантії суму, згідно з реквізитами, вказаними Гарантом у повідомленні про настання гарантійного випадку.

Відповідно до п. 2.2.7 договору Принципал зобов`язується у разі виконання Гарантом зобов`язання за Гарантією за рахунок власних коштів, у відповідності до п. 2.1.5 вважається, що відбулося кредитування Принципала і Принципал зобов`язаний сплачувати відсотки за платіж за Гарантією в розмірі 28% річних від сплаченої Гарантом та невідшкодованої Принципалом суми, до моменту повного відшкодування на користь Гаранта сум, сплачених останнім за Гарантією. Строк дії кредиту становить 7 календарних днів. Принципал зобов`язується повернути Гаранту суму кредиту та нараховані відсотки не пізніше наступного дня після закінчення строку дії кредиту.

Керуючись п. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України сторони домовились, що у разі прострочення Принципалом повернення суми кредиту за цим договором, Принципал зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 28% річних від простроченої суми за весь час прострочення.

Відповідно до п. 4.1 договору за невиконання або несвоєчасне виконання умов пп. 2.2.1, 2.2.2, 2.2.3, 2.2.7, 2.2.8 цього договору Принципал сплачує Гаранту пеню у розмірі 0,1% від суми невиконаного або несвоєчасно виконаного зобов`язання за кожен день прострочення. Керуючись п. 6 ст. 232 Господарського кодексу України сторони домовились, що нарахування пені за прострочення виконання зобов`язання здійснюється на суму простроченого зобов`язання за весь час прострочення до повного виконання зобов`язання.

Згідно з Додатком №1 до договору про надання гарантії № BGV/UA/03-2-8168 від 09.09.2020 Гарант зобов`язаний розглянути письмову вимогу Бенефіціара, що містить твердження про те, що Принципал не виконав або неналежно виконав свої зобов`язання за договором, та сплатити суму даної банківської гарантії у строк, що не перевищує 5 робочих днів з моменту одержання письмової вимоги Бенефіціара.

17.11.2020 між позивачем та відповідачем-1 було укладено Додаткову угоду № 1 до договору про надання гарантії № BGV/UA/03-2-8168 від 09.09.2020 (а.с. 17), якою встановили наступний графік сплати заборгованості в сумі 99 391 грн 00 коп.:

- до 17.11.2020 (включно - 5 000,00 грн.;

- до 30.11.2020 (включно) - 4391,00 грн.;

- до 31.12.2020 (включно) - 18 000,00 грн.;

- до 31.01.2021 (включно) - 18 000,00 грн.;

- до 28.02.2021 (включно) - 18 000,00 грн.;

- до 31.03.2021 (включно) - 18 000,00 грн.;

- до 30.04.2021 (включно) - 18 000, 00 грн.

Пунктом 2 Додаткової угоди № 1 змінили розмір річних відсотків на 22%.

Пунктом 3 Додаткової угоди № 1 продовжили строк дії договору про надання гарантії № BGV/UA/03-2-8168 від 09.09.2020 до 30.04.2021 року включно.

В забезпечення належного виконання зобов`язань за договором про надання гарантії № BGV/UA/03-2-8168 від 09.09.2020 між Акціонерним товариством «Український будівельно-інвестиційний банк» та ОСОБА_2 (далі - Поручитель, відповідач-2) було укладено договір поруки № BGV/UA/03-2-8168/P1 від 09.09.2020 (а.с. 18-19).

Відповідно до п. 2.1 цього договору Поручитель зобов`язується перед Гарантом в повному обсязі відповідати всім належним йому майном за виконання Принципалом зобов`язань, що випливають з договору гарантії, та усіх додаткових договорів до нього (в тому числі тих, що будуть укладені в майбутньому), а саме:

- погашення основної суми гарантії у розмірі 104 399 грн 97 коп. у строк до 15.02.2021 включно відповідно до умов договору гарантії;

- погашення процентів у розмірі 28% річних у порядку та строки, визначені договором гарантії;

- погашення комісій у розмірах, порядку та строки, що визначені договором гарантії;

- погашення штрафних санкцій, передбачених договором гарантії та витрат, пов`язаних зі стягненням заборгованості за договором гарантії.

Згідно з п. 4.1 договору поруки у випадку невиконання Принципалом взятих на себе зобов`язань по договору гарантії, Поручитель несе солідарну відповідальність перед Гарантом у тому ж обсязі, що і Принципал, включаючи оплату повної суми гарантії за договором гарантії, нарахованих відсотків за користування коштами та неустойки, передбачених договором гарантії.

Відповідно до п. 4.2 договору у разі невиконання Принципалом зобов`язань за договором гарантії у встановлені ним строки, Поручитель зобов`язується оплатити заборгованість Принципала в десятиденний строк з дати пред`явлення Гарантом вимоги. Датою пред`явлення Гарантом вимоги про оплату заборгованості Принципала є або день вручення гарантом вимоги Поручителю особисто, або четвертий день з дня здачі такої вимоги до установи зв`язку. До вимоги Гаранта додається розрахунок суми заборгованості.

Умовами договору поруки також передбачено, що за порушення терміну погашення (перерахування) коштів згідно з п 4.2 цього договору Поручитель сплачує Гаранту пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період за який сплачується пеня від суми невиконаного зобов`язання за кожний день прострочення платежу (п. 4.3 договору поруки).

Згідно з п. п. 6.1, 6.2 порука, встановлена даним договором, припиняється належним виконанням в повному розмірі Принципалом взятих на себе зобов`язань за договором Гарантії чи виконанням Поручителем своїх зобов`язань згідно з умовами цього договору.

Порука припиняється, якщо Гарант в межах п`ятнадцятирічного терміну з дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до Поручителя у відповідності до п. 4 ст. 559 Цивільного кодексу України.

06.11.2020 Гарант отримав від Бенефіціара письмову вимогу № 421-2129 про настання гарантійного випадку та про перерахування повної суми Гарантії у розмірі 104 391 грн 00 коп. (а.с. 20-22), у якій повідомив про те, що 10.09.2020 між АТ «Укрпошта» та першим відповідачем у цій справі було укладено договір поставки № 080920-04/200Пс, який був порушений останнім в частині не постачання товару у необхідному обсязі згідно з умовами договору. На виконання вимог тендерної документації та умов договору з метою забезпечення належного виконання договору перший відповідач надав АТ «Укрпошта» банківську гарантію від 10.09.2020 № BGV/UA/03-2-8168, яка була видана позивачем у цій справі (гарантом).

Гарант (позивач) направив Принципалу (першому відповідачу) повідомлення про отримання вимоги № 11586-Бг від 10.11.2020, у якому повідомив про отримання вимоги від Бенефіціара та просив виконати умови договору гарантії в частині перерахування суми банківської гарантії (а. с. 23).

Першим відповідачем залишено без виконання повідомлення позивача.

Платіжним дорученням № 46310488 від 13.11.2020 Гарант (позивач) перерахував Бенефіціару (АТ «Укрпошта») згідно договору про надання гарантії грошові кошти в сумі 104 391 грн 00 коп. (а. с. 34).

Позивач направив відповідачам повідомлення про виконання порушених зобов`язань № 296 від 11.06.2021 та окремо поручителю повідомлення № 295 від 11.06.2021 аналогічного змісту (а. с. 24-32), у яких просив сплатити заборгованість у повному обсязі.

Вказані вимоги були вручені адресатам, враховуючи також приписи п. 5.6 договору гарантії та п. 4.2. договору поруки, проте були залишенні без задоволення.

На виконання зобов`язань за договором гарантії відповідач-1 перерахував позивачу 51 735 грн 72 коп., з яких: 44 548 грн 00 коп. - часткова оплата за основною сумою кредиту, 7187 грн 72 коп. - часткова оплата за нарахованими та простроченими відсотками, що підтверджується випискою по особовому рахунку (а.с. 36-40).

Решта суми заборгованості не погашена відповідачами.

Вказане стало підставою звернення позивача до суду з даним позовом.

Дослідивши обставини справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з таких підстав.

Гарантія є специфічним засобом забезпечення виконання господарських зобов`язань шляхом письмового підтвердження (гарантійного листа) банком, іншою кредитною установою, страховою організацією (банківська гарантія) про задоволення вимог управненої сторони у розмірі повної грошової суми, зазначеної у письмовому підтвердженні, якщо третя особа (зобов`язана сторона) не виконає вказане у ньому певне зобов`язання, або настануть інші умови, передбачені у відповідному підтвердженні.

Зобов`язання за банківською гарантією виконується лише на письмову вимогу управненої сторони

До відносин банківської гарантії в частині, не врегульованій цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України. ( ч. ч. 1, 2, 4 ст. 200 Господарського кодексу України, далі за текстом - ГК України).

Відповідно до ст. 560 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за гарантією банк, інша фінансова установа, страхова організація (гарант) гарантує перед кредитором (бенефіціаром) виконання боржником (принципалом) свого обов`язку.

У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого гарантією, гарант зобов`язаний сплатити кредиторові грошову суму відповідно до умов гарантії (ст. 563 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 569 ЦК України Гарант має право на зворотну вимогу (регрес) до боржника в межах суми, сплаченої ним за гарантією кредиторові, якщо інше не встановлено договором між гарантом і боржником.

Матеріалами справи підтверджено належне виконання позивачем умов договору гарантії щодо перерахування АТ «Укрпошта» (бенефіціару) грошових коштів у розмірі 104391 грн. (а. с. 34).

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК Українивиконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

В силу ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Матеріали справи свідчать про направлення банком (позивачем) письмових вимог про виконання порушених зобов`язань відповідачам у цій справі (принципалу та поручителю), які не були задоволені.

Проте, як вже зазначалось вище, перший відповідач перерахував позивачу 51 735 грн 72 коп., з яких: 44 548 грн 00 коп. - часткова оплата за основною сумою кредиту, 7187 грн 72 коп. - часткова оплата за нарахованими та простроченими відсотками, що підтверджується випискою по особовому рахунку (а. с. 36-40).

Під час розгляду справи відповідачі не надали доказів погашення заборгованості за договором гарантії.

Отже, заборгованість за договором про надання гарантії № BGV/UA/03-2-8168 від 09.09.2020 залишилась непогашеною.

Таким чином, позовна вимога про стягнення солідарно з відповідачів заборгованості за простроченим кредитом за договором про надання гарантії № BGV/UA/03-2-8168 від 09.09.2020 в сумі 59 843 грн 00 коп.є правомірною та такою, що підлягає задоволенню.

В даному випадку договір гарантії є змішаним договором, який передбачає наявність ознак кількох договорів - гарантії та кредиту.

Таким чином, договір гарантії містить в собі суттєві умови двох правочинів:

- банківської гарантії, які врегульовані параграфом 4 глави 49 ЦК України (ст. 560 - 569 ЦК України);

- кредитного договору, які врегульовані параграфом 2 глави 71 ЦК України (ст. 1054 - 1057-1 ЦК України).

Пункт 2.2.7 договору гарантії містить окремі суттєві умови кредиту і складається з трьох окремих речень, кожне з яких є окремою складовою умовою кредитування, а саме:

1) «У разі виконання гарантом зобов`язання за гарантією за рахунок власних коштів, вважається, що відбулося кредитування принципала, і він зобов`язаний сплачувати відсотки за платіж за гарантією в розмірі 28% (двадцять вісім відсотків) річних від сплаченої гарантом та невідшкодованої принципалом суми до моменту повного відшкодування на користь гаранта сум, сплачених останнім за гарантією.».

Цим реченням встановлено умову у разі настання якої відбувається надання кредитних коштів позичальнику (принципалу), та встановлено розмір процентів і період, за який вони нараховуються.

2) «Строк дії кредиту - 7 календарних днів.».

Цим реченням встановлено граничний строк повернення кредиту, після спливу якого у позивача виникає право вимоги до відповідача-1 щодо повернення кредиту.

3) «Принципал зобов`язується повернути гаранту суму кредиту та нараховані відсотки не пізніше наступного дня після закінчення строку кредиту.».

Цим реченням встановлено обов`язок принципала повернути гаранту суму кредиту не пізніше визначеного граничного дня. При цьому, принципал має право повернути суму кредиту достроково, оскільки фраза «повернути не пізніше» означає встановлення лише граничного кінцевого строку виконання зобов`язання і не перешкоджає повернути кредит раніше.

Водночас, як зазначалося вище, 17.11.2020 між позивачем та відповідачем-1 було укладено Додаткову угоду № 1 до договору про надання гарантії № BGV/UA/03-2-8168 від 09.09.2020 (а. с. 17), якою встановили наступний графік сплати заборгованості в сумі 99 391 грн 00 коп.: - до 17.11.2020 (включно - 5 000,00 грн.; - до 30.11.2020 (включно) - 4391,00 грн.; - до 31.12.2020 (включно) - 18 000,00 грн.; - до 31.01.2021 (включно) - 18 000,00 грн.;- до 28.02.2021 (включно) - 18 000,00 грн.;- до 31.03.2021 (включно) - 18 000,00 грн.;- до 30.04.2021 (включно) - 18 000, 00 грн.

Пунктом 2 Додаткової угоди № 1 змінили розмір річних відсотків на 22%.

Пунктом 3 Додаткової угоди № 1 продовжили строк дії договору про надання гарантії № BGV/UA/03-2-8168 від 09.09.2020 до 30.04.2021 року включно.

Нарахування процентів за користування кредитом за час користування кредитом регулюються нормами ст.ст. 1054, 1056-1 та ст. 526 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як вбачається з статті 625 ЦК України, кредитор на суму простроченого платежу може нараховувати 3% річних, які можуть бути змінені за згодою сторін договору. При цьому, положення договору щодо нарахування процентів у збільшеному розмірі на суму простроченого тіла кредиту після закінчення строку кредитування повністю узгоджуються з цим положенням, тобто, сплата позичальником процентів на суму простроченого тіла кредиту є іншим розміром 3% річних, які кредитор має право нараховувати до моменту повного погашення заборгованості.

Пунктом 2.2.7 договору гарантії сторонами встановлено обов`язок відповідача-1 сплачувати 28% річних (з 17.11.2020 - 22% річних) від сплаченої гарантом та невідшкодованих принципалом суми до моменту повного відшкодування на користь гаранта сум, сплачених останнім за гарантією.

Отже, умовами договору встановлено, що 28% річних (з 17.11.2020 - 22%) нараховуються до певної дати, яка визначається конкретною умовою «Моментом повного відшкодування».

За звичаями ділового оборогу «Момент повного відшкодування» це день припинення зобов`язання його виконанням у відповідності до ст. 599 ЦК України, тобто день у який принципал фактично сплатить гаранту всю суму боргу за договором гарантії. День сплати всієї суми боргу Принципалом може бути як до настання кінцевого строку повернення кредиту, так і після настання кінцевого строку повернення кредиту, при цьому, згідно з зазначеною умовою, розмір відсотків, які зобов`язався сплатити Принципал, є однаковим як за час строку дії кредиту так і за час простроченого користування кредитом, і становить 28% річних та 22% річних згідно Додаткової угоди № 1. Такий розмір відсотків сплачується з дня отримання кредиту до дня повернення кредиту незалежно від того коли Принципал поверне кредит.

Відповідно до положень ст.ст. 6, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Застосовуючи принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem - слова договору повинні тлумачитися проти того, хто їх написав) до спірних правовідносин, суд вважає, що фраза «До моменту повного відшкодування», викладена у першому реченні п. 2.2.7. договору гарантії, означає, що проценти за користування кредитом у розмірі 28% річних (22% річних згідно Додаткової угоди № 1) нараховуються за строк дії кредиту, встановлений другим реченням пункту 2.2.7. договору гарантії (що відповідає ст.ст. 1054, 1056-1 ЦК України), так і за час прострочення повернення кредиту, тобто, користування кредитом після закінчення строку дії кредиту (що відповідає ч. 2 ст. 625 ЦК України).

Отже, після закінчення строку дії кредиту вказані 22 % річних є процентами в розумінні ст. 625 ЦК України, тобто відповідальністю за невиконання грошового зобов`язання.

За розрахунком позивача, наявним у матеріалах справи, через порушення відповідачем-1 грошових зобов`язань за договором гарантії станом на 07.07.2021 за останнім обліковується заборгованість за відсотками (в т.ч. простроченими) в сумі 3056 грн 61 коп. за період з 13.11.2020 по 07.07.2021.

Перевіривши правильність здійсненого позивачем розрахунку відсотків (в т.ч. прострочених), нарахованих на підставі п. 2.2.7 договору про надання гарантії та ст. 625 ЦК України за період з 13.11.2020 по 07.07.2021, суд дійшов висновку про часткову помилковість позивача.

Згідно з вірним арифметичним розрахунком, враховуючи дати погашення першим відповідачем відсотків та суми погашення, заборгованість відповідача-1 за відсотками (в т.ч. простроченими) за договором про надання гарантії становить 2448 грн 10 коп. за загальний період з 13.11.2020 по 07.07.2021 (заборгованість по нарахованим % з 13.11.2020 по 01.05.2021, який є днем повернення кредиту за умовамип. 2 додаткової угоди № 1 до договору про надання гарантії та відповідає ст. 1054 ЦК України, а також заборгованість по простроченим % з 02.05.2021 по 07.07.2021, які нараховані згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України, враховуючи п. 2 додаткової угоди № 1 до договору про надання гарантії).

Отже, з відповідачів на користь позивача слід солідарно стягнути заборгованість по нарахованим та простроченим відсоткам у розмірі 2448 грн 10 коп. за загальний період з 13.11.2020 по 07.07.2021. У задоволенні решти позовних вимог в частині стягнення солідарно з відповідачіввідсотків слід відмовити.

У зв`язку з невиконанням відповідачем-1 грошових зобов`язань за договором про надання гарантії щодо повернення кредиту та відсотків за користування кредитними коштами, позивач на підставі п. 4.1 договору про надання гарантії нарахував пеню у розмірі 8004 грн 64 коп - за несвоєчасно сплачений кредит за період з 01.01.2021 по 07.07.2021, а також пеню у розмірі 198 грн 64 коп за несвоєчасно сплачені проценти за користування кредитом за період з 02.05.2021 по 07.07.2021 (згідно розрахунку заборгованості, який доданий до письмових пояснень, а. с. 124).

Штрафними санкціями згідно з ч. 1 ст. 230 ГК України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передатикредиторові у разіпорушенняборжникомзобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 ЦК України).

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (ч. 6 ст. 232 ГК України).

За змістом п. 4.1 договору про надання гарантії за невиконання або несвоєчасне виконання умов пп. 2.2.1, 2.2.2, 2.2.3, 2.2.7, 2.2.8 цього договору Принципал сплачує Гаранту пеню у розмірі 0,1% від суми невиконаного або несвоєчасно виконаного зобов`язання за кожен день прострочення. Керуючись п. 6 ст. 232 Господарського кодексу України сторони домовились, що нарахування пені за прострочення виконання зобов`язання здійснюється на суму простроченого зобов`язання за весь час прострочення до повного виконання зобов`язання.

Отже до спірних правовідносин в частині строку нарахування пені правила ч. 6 ст. 232 ГК України не застосовуються, оскільки інше передбачено умовами договору про надання гарантії.

Проте щодо розміру пені, передбаченого умовами договору, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 343 ГК України платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань за договірними правовідносинами між платниками і одержувачами грошових коштів врегульовано Законом України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», статтею 3 якого передбачено, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченного платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Отже, яким би способом не визначався в договорі розмір пені, він не може перевищувати той розмір, який установлено законом як граничний, тобто за прострочення платежу за договором може бути стягнуто лише пеню, сума якої не перевищує ту, що обчислено на підставі подвійної облікової ставки Національного банку України.

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 30.01.2018 у справі № 910/10224/14, яка враховується судом згідно з ч. 4 ст. 236 ГПК України.

Перевіривши розрахунок позивача щодо нарахування пені за несвоєчасно сплачений кредит, суд дійшов висновку, що сума пені у розмірі 0,1% від невиконаного або несвоєчасно виконаного зобов`язання перевищує ту, що обчислено на підставі подвійної облікової ставки Національного банку України.

Відповідно до вірного арифметичного розрахунку, враховуючи графік сплати заборгованості, суми сплаченого першим відповідачем боргу за кредитом,розмір пеніза період з 01.01.2021 по 07.07.2021 становить 820 грн 71 коп.

Тому, позовні вимоги щодо стягнення солідарно з відповідачів на користь позивача пені за несвоєчасно сплачений кредит за період з 01.01.2021 по 07.07.2021 підлягають частковому задоволенню в сумі 820 грн. 71 коп. У задоволенні решти позовних вимог в цій частині слід відмовити.

Щодо стягнення солідарно з відповідачів пені у розмірі 198 грн 64 коп за несвоєчасно сплачені проценти за користування кредитом за період з 02.05.2021 по 07.07.2021 (згідно розрахунку заборгованості, який доданий до письмових пояснень, а. с. 124), то суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 2 Додаткової угоди № 1 до договору про надання гарантії Принципал зобов`язуєтьсяповернути Гаранту суму кредиту та нараховані відсотки не пізніше наступного дня після закінчення строку дії кредиту.

Строк дії кредиту - до 30.04.2021 року включно. Отже, перший день прострочення повернення відсотків - 02.05.2021, про що також зазначено у письмових поясненнях позивача (а. с. 121-123).

Як вже зазначалося вище, після закінчення строку дії кредиту вказані 22% річних є процентами в розумінні ст. 625 ЦК України, тобто відповідальністю за невиконання грошового зобов`язання.

Нарахування пені на 3% річних чи інший розмір річних відповідно до договору, в данному випадку 22% річних, передбачених ст. 625 ЦК України, чиним законодавством не передбачено.

Таким чином, позивачем неправомірно нараховано пеню в сумі 198 грн 64 коп. за період з 02.05.2021 по 07.07.2021 на відсотки за користування кредитом, у зв`язку з чим у задоволенні цієї позовної вимоги слід відмовити.

Матеріали позовної заяви з додатком були надіслані позивачем досуду 27.07.2021, які надійшли до суду 30.07.2021, в той же час згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_1 припинив свою діяльність як фізична особа - підприємець з 30.07.2021 (а. с. 60).

З огляду на положення ч. 1 ст. 20 ГПК України, а також статей 4, 45 цього Кодексу для визначення юрисдикції господарського суду щодо розгляду конкретної справи має значення суб`єктний склад саме сторін правочину та наявність спору, що виник у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 52 ЦК України фізична особа-підприємець відповідає за зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення.

За змістом ст.ст. 51, 52, 598 - 609 ЦК України, статей 202 - 208 ГК України, ч. 9 ст. 4 Закону України від 15.05.2003 № 755-IV «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» у випадку припинення підприємницької діяльності ФОП (із внесенням до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань запису про державну реєстрацію такого припинення) її права та зобов`язання (господарські зобов`язання) за укладеними договорами не припиняються, а продовжують існувати, оскільки вона як фізична особа не перестає існувати та відповідає за своїми зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном.

Цивільний кодекс України не встановлює особливості майна фізичної особи-підприємця. Воно залишається майном фізичної особи і без статусу підприємця.

Тому припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця не впливає на її цивільну правоздатність і не звільняє таку особу від обов`язку нести відповідальність за неналежне виконання зобов`язань, передбачених договором та/або законом.

За таких підстав, заборгованість за договором гарантії слід стягнути з ОСОБА_1 як з фізичної особи.

Крім того, позивач у позовній заяві просив суд зазначити на підставі ч. 10 ст. 238 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) в резолютивній частині рішення про:

- нарахування відсотків за договором про надання гарантії № BGV/UA/03-2-8168 від 09.09.2020 органом, що здійснюватиме примусове виконання цього рішення, починаючи з 08.07.2021 і до моменту виконання цього рішення і стягнути отриману суму процентів солідарно з фізичної особи-підприємця Хвостовського Андрія Сергійовича та ОСОБА_2 на користь АТ «Український будівельно-інвестиційний банк»;

- нарахування пені за договором про надання гарантії № BGV/UA/03-2-8168 від 09.09.2020 органом, що здійснюватиме примусове виконання цього рішення, починаючи з 08.07.2021 і до моменту виконання цього рішення і стягнути отриману суму пенісолідарно з фізичної особи-підприємця Хвостовського Андрія Сергійовича та ОСОБА_2 на користь АТ «Український будівельно-інвестиційний банк»;

- нарахування пені за договором поруки № BGV/UA/03-2-8168/P1 від 09.09.2020 органом, що здійснюватиме примусове виконання цього рішення, починаючи з 10.07.2021 і до моменту виконання цього рішення і стягнути отриману суму пені з фізичної особи-підприємця Хвостовського Андрія Сергійовича та ОСОБА_2 (з урахуванням письмових пояснень у справі від 24.09.2021).

Відповідно до ч.10 ст.238 ГПК України суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування.

Тобто, вимога про зазначення в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення не є самостійною позовною вимогою, а є за своєю правовою природою клопотанням позивача заявленим до суду про використання останнім передбаченого ч. 10 ст. 238 ГПК України відповідного права.

Отже, зазначаючи в тексті судового рішення про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення, суд лише використовує своє право на вчинення дій, передбачене ч. 10 ст.238 ГПК України.

Остаточна сума відсотків у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), що здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VI цього Кодексу.

Вказана норма убезпечує особу, на користь якої ухвалено рішення, від повторних звернень до суду з вимогами про стягнення нарахування після ухвалення рішення.

Відповідно до ч.ч. 11, 12 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», якщо у виконавчому документі про стягнення боргу зазначено про нарахування відсотків або пені до моменту виконання рішення, виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження розраховує остаточну суму відсотків (пені) за правилами, визначеними у виконавчому документі. До закінчення виконавчого провадження виконавець за заявою стягувача перераховує розмір остаточної суми відсотків (пені), які підлягають стягненню з боржника, не пізніше наступного дня з дня надходження заяви стягувача про такий перерахунок, про що повідомляє боржника не пізніше наступного дня після здійснення перерахунку.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне зазначити в рішенні суду про нарахування та стягнення солідарно з відповідача-1 та відповідача-2 на користь позивачавідсотківта пені за договором про надання гарантії від 09.09.2020№ BGV/UA/03-2-8168 з 08.07.2021 до моменту виконання рішення.

Щодо зазначення у рішенні на підставі п. 10 ст.238 ГПК України нарахування пені за договором поруки від 09.09.2020№ BGV/UA/03-2-8168/P1 з 10.07.2021 до моменту виконання рішення, суд відмовляє, оскільки позивачем взагалі не заявлено позовну вимогу про стягнення з поручителя пені на підставі п. 4.3 договору поруки, про що представник позивача також зазначав у судовому засіданні

Відповідачі доказів, які б спростовували доводи позивача, суду не подали.

За таких обставин, позов підлягає частковому задоволенню, з відповідачів слід стягнути солідарно на користь позивача заборгованість за простроченим кредитом в сумі 59 843 грн 00 коп., заборгованість за нарахованими та простроченими процентами в сумі 2448 грн 10 коп., пеню за несвоєчасно сплачений кредит в сумі 820 грн. 71 коп. В решті позову слід відмовити.

Відповідно до ст.ст. 123, 129 ГПК України витрати по судовому збору покладаються на відповідачів пропорційно розміру заявлених позовних вимог.

У позовній заяві позивачем зазначено орієнтовні витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20000 грн, у разі необхідності її отримання, розраховуючи з орієнтовної середньої кількості судових засідань 4000 засідання * 5 засідань.

Водночас, згідно з п. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За час розгляду справи по суті позивачем не надано до матеріалів справи доказів для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу згідно зі ст. 126 ГПК України, а також не було зроблено заяви про подання таких доказів, що передбачено п. 8 ст. 129 ГПК України.

У судовому засіданні відповідно до ст. 240 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Керуючись ст.ст. 2, 86, 123, 129, 232, 233, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути солідарно з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства «Український будівельно-інвестиційний банк» (01135, м. Київ, вул. Вячеслава Чорновола, буд. 8, ідентифікаційний код 26547581) заборгованість за простроченим кредитом в сумі 59 843 грн 00 коп., заборгованість за нарахованими та простроченими процентами в сумі 2448 грн 10 коп., пеню за несвоєчасно сплачений кредит в сумі 820 грн. 71 коп.

Органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання рішення, починаючи з 08.07.2021 і до моменту виконання рішення,нараховувати та стягувати солідарно з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства «Український будівельно-інвестиційний банк» (01135, м. Київ, вул. Вячеслава Чорновола, буд. 8, ідентифікаційний код 26547581) за договором про надання гарантії від 09.09.2020 № BGV/UA/03-2-8168:

-проценти в частині стягнення основного боргу за формулою:

(СОБ х 22 х КДП) : 365 : 100 = сума процентів, де

СОБ - сума основного боргу, простроченого Хвостовським Андрієм Сергійовичем (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 );

22 - розмір процентів;

КДП - кількість днів прострочення сплати ОСОБА_1 суми основного боргу з 08.07.2021 і до моменту виконання цього рішення в частині сплати основного боргу;

365 - кількість днів у році, у якому нараховуються проценти.

- пеню в частині стягнення основного боргу за формулою:

(СОБ х 0,1%, але не більше подвійної облікової ставки НБУ в день прострочення): КДР х КДП = сума пені, де

СОБ - сума основного боргу, простроченого Хвостовським Андрієм Сергійовичем (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 );

0,1% - розмір пені, але не більше подвійної облікової ставки НБУ в день прострочення;

КДР - кількість днів у році, у якому нараховується пеня;

КДП - кількість днів прострочення сплати ОСОБА_1 суми основного боргу з 08.07.2021 і до моменту виконання цього рішення в частині сплати основного боргу,

про що видати наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

3. У решті позову відмовити.

4. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «Український будівельно-інвестиційний банк» (01135, м. Київ, вул. Вячеслава Чорновола, буд. 8, ідентифікаційний код 26547581) судовий збір у сумі 1007 грн 44 коп., видати наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

5. Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 )на користь Акціонерного товариства «Український будівельно-інвестиційний банк» (01135, м. Київ, вул. Вячеслава Чорновола, буд. 8, ідентифікаційний код 26547581) судовий збір у сумі 1007 грн 44 коп., видати наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

У відповідності до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції у строки, передбачені ст. 256 ГПК України та порядку, передбаченому ст. 257 ГПК України з урахуванням приписівпп. 17.5 п. 17 Розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та підписано - 21.10.2021.

Суддя Ірина ГОЛЕНКО