ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
18.10.2021м. ДніпроСправа № 904/1080/21
Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Загинайко Т.В., розглянувши заяву Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські Електромережі" про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу
у справі:
про встягнення 123 207 грн. 66 коп.
Без участі представників сторін
Позивач - Акціонерне товариство "ДТЕК Дніпровські Електромережі" звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою (вх.№1045/21 від 11.02.2021р.), в якій просить стягнути з відповідача - Комунального підприємства "Міський тролейбус" 123 207грн. 66 коп., що складає:
- 102 087 грн. 37 коп. - заборгованості за активну електричну енергію, спожиту відповідно до умов Договору від 24.01.2018 №118233 про постачання електричної енергії за державні кошти;
- 7 274 грн.77 коп. - 3% річних;
- 13 845 грн.52 коп. - інфляційних втрат.
Також, просить стягнути судовий збір у розмірі 2 270 грн. 00 коп. та витрати на правничу допомогу у сумі 15 000 грн. 00 коп.
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 16.02.2021 було прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 09.08.2021 позов Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські Електромережі" (49107, м. Дніпро, Шосе Запорізьке, б.22; ідентифікаційний код 23359034) до Комунального підприємства "Міський тролейбус" (50086, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, вул. Дніпровське шосе, б.22; ідентифікаційний код 34811465) про стягнення 123 207 грн. 66 коп. - задоволено. Стягнуто з Комунального підприємства "Міський тролейбус" (50086, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, вул. Дніпровське шосе, б.22; ідентифікаційний код 34811465) на користь Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські Електромережі" (49107, м. Дніпро, Шосе Запорізьке, б.22; ідентифікаційний код 23359034) 102 087 (сто дві тисячі вісімдесят сім) грн. 37 коп. заборгованості за спожиту електричну енергію, 13 845 (тринадцять тисяч вісімсот сорок п`ять) грн. 52 коп. - інфляційних нарахувань, 7 274 (сім тисяч двісті сімдесят чотири) грн. 77 коп. - річних та 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп. - витрат зі сплати судового збору, про що 31.08.2021 було видано відповідний наказ.

Акціонерне товариство "ДТЕК Дніпровські Електромережі" у заяві (вх. №39971/21 від 16.08.2021) про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу просить суд стягнути з Комунального підприємства "Міський тролейбус" на користь Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські Електромережі" витрати на професійну правничу допомогу на суму 15 000 (п`ятнадцять тисяч) грн. 00 коп.

Листом Господарського суду Дніпропетровської області від 17.08.2021 №904/1080/21/42895/21 Акціонерне товариство "ДТЕК Дніпровські Електромережі" було повідомлено, про те, що заява про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу буде розглянута після повернення судді з відпустки.

Розглянувши заяву Акціонерне товариство "ДТЕК Дніпровські Електромережі" (вх. №39971/21 від 16.08.2021) про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, господарський суд вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно статті 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

Суд вбачає за можливе розглянути без виклику сторін заяву Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські Електромережі" про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Дослідивши матеріали справи та розглянувши заяву позивача відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, - господарський суд -

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "ДТЕК Дніпровські Електромережі" звернулося із заявою про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у порядку статей 123, 126, 129 Господарського процесуального кодексу України.

Статтею 1 Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. (стаття 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Аналіз наведених норм частини четвертої статті 126 Господарського процесуального кодексу України, а також статті 129 цього Кодексу дає підстави для висновку, що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес до справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині четвертій статті 126 Господарського процесуального кодексу України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, - яка вказує на неспівмірність витрат, - доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у пункті 95 рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015, пунктах 34-36 рішення у справі "Гімайдуліна і інших проти України" від 10.12.2009, пункті 80 рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006, пункті 88 рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 вказано, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

В підтвердження факту понесених позивачем судових витрат, пов`язаних з розглядом даної справи відповідачем надано наступні документи:

- довіреність від 16.11.2020 №584 на представництво інтересів позтвача адвокатом Адвокатського об`єднання "Перший радник" Тищенко Тетяною Анатоліївною;

- свідоцтво від 15.12.2017серія ДП№3577 про право заняття адвокатською діяльністю;

- договір від 08.01.2021 №210-ДЕ про надання правничої допомоги;

- додаткову угоду від 27.04.2021 №4 до договору від 08.01.2021 №210-ДЕ про надання правничої допомоги;

- акт від 12.08.2021 №111 наданих послуг за період з 01.02.2021 по 12.08.2021 за договором від 08.01.2021 №210-ДЕ про надання правничої допомоги;

З матеріалів справи вбачається, що позивач уклав з адвокатським об`єднанням "Перший Радник" договір від 08.01.2021 №210-ДЕ про надання правової допомоги (надалі - Договір про правову допомогу) та додаткову угоду від 27.04.2021 №4 до договору від 08.01.2021 №210-ДЕ про надання правової допомоги (надалі - Додаткова угода).

Згідно з пунктом 1.3. Договору (у редакції, викладеній у додатковій угоді № 4 від 27.04.2021 до Договору) сторони узгодили, що зміст, обсяг, вартість послуг, номер судової справи, в межах якої надається правова допомога, та судова інстанція відображається сторонами в Акті наданих послуг.

Відповідно до пункту 4.2 Договору (у редакції, викладеній у додатковій угоді № 4 від 27.04.2021 до Договору) розмір гонорару, який має сплатити клієнт, визначається згідно з актом наданих послу, у якому зазначається номер справи та судові інстанція, в межах якої надавалась правова допомога.

Згідно з пункту 4.6. Договору (у редакції, викладеній у додатковій угоді №4 від 27.04.2021 до Договору) оплата наданих послуг та компенсація витрат здійснюється клієнтом за фактом їх надання (понесення) на підставі погоджених та підписаних сторонами актів наданих послуг впродовж 15 (п`ятнадцяти) календарних днів, з моменту вступу рішення суду по справі, в межах якої надавалась правова допомога, в законну силу.

Як вбачається рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 09.08.2021 у справі №904/1080/21 набрало законної сили 31.08.2021, з заявою про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу після ухвалення рішення суду позивач звернувся 16.08.2021, тобто до набрання рішенням законної сили.

Позивач у акті від 12.08.2021 №111 зазначає, що відповідно до умов Договору та на замовлення клієнта виконавцем у період з 01.02.2021 по 12.08.2021 надано професійну правничу допомогу в рамках судової справи №904/1080/21 у наступному обсязі:

- вивчення нормативно-правового регулювання спірних правовідносин, аналіз судової практики з подібних спорів;

- розробка загальної стратегії дій щодо захисту інтересів клієнта, підготовка та систематизація доказової бази;

- підготовка та подання позову, підготовка розрахунків 3% річних та інфляційних втрат;

- підготовка та подання відповіді на відзив;

- підготовка заяви про відшкодування витрат на професійну правову допомогу.

Вартість наданих послуг (розмір гонорару) складає 15 000 грн. 00 коп.

Як вбачається у наданому акті сторонами не визначено вартість кожної складової робіт, а лише зазначено загальну вартість наданих послуг у розмірі 15 000 грн. 00 коп.

Водночас, суд вважає, що вартість наданих послуг адвоката є завищеною, не відповідає принципу співмірності та розумності, є неспіврозмірною з часом, витраченим на їх надання, складністю справи та сумою позовних вимог.

Разом з тим, вирішуючи питання стягнення витрат на професійну правничу допомогу суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Право на справедливий суд передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та положенням статті 4 Господарського процесуального кодексу України стосовно рівності сторін є гарантією захисту прав, у даному випадку відповідача, від покладення на нього обов`язку відшкодування необґрунтованої вартості послуг адвоката внаслідок різних причин, зокрема, помилки позивача в оцінці вартості таких послуг, отримання і оплата позивачем послуг, що не були необхідні для розгляду даної справи або ж навіть навмисного завищення позивачем та адвокатом вартості таких послуг з метою отримання неправомірної вигоди за рахунок відповідача.

Відповідно до правової позиції, викладеної зокрема у постанові КГС ВС від 08 квітня 2020 року у справі № 922/2685/19, загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення (пункт 22). Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу (пункт 27.2.)

Таким чином, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи, зокрема, на складність справи, витрачений адвокатом час.

Велика Палата Верховного Суду вже вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19).

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що сума витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000 грн. 00 коп. є необґрунтованою та завищеною, на підставі наступного.

Предметом спору у даній справі є стягнення заборгованості за спожиту активну електричну енергію за вісім місяців - з січня по серпень 2018 року, тобто справа є нескладною, розглядалася в порядку спрощеного позовного провадження, у справі не було жодного засідання.

Тому включення до переліку робіт позивачем таких робіт як - вивчення нормативно-правового регулювання спірних правовідносин, аналіз судової практики з подібних спорів та розробка загальної стратегії дій щодо захисту інтересів клієнта, підготовка та систематизація доказової бази не містить будь-якого правового підґрунтя та мають включатися до робіт з підготовки позовної заяви.

Виконання ж адвокатом таких робіт, як підготовка та подання позову, підготовка розрахунків 3% річних та інфляційних втрат, підготовка та подання відповіді на відзив та підготовка заяви про відшкодування витрат на професійну правову допомогу, суд вважає доцільним та вартість таких робіт складає 6 500 грн. 00 коп. із розрахунку:

- підготовка та подання позову, підготовка розрахунків 3% річних та інфляційних втрат - 5 000 грн. 00 коп.;

- підготовка та подання відповіді на відзив - 1 000 грн. 00 коп. та

- підготовка заяви про відшкодування витрат на професійну правову допомогу - 500 грн. 00 коп.

Враховуючи викладене, оцінивши вартість наданих послуг з урахуванням всіх аспектів і складності цієї справи, а також час, який міг би витратити адвокат на підготовку позовної заяви як кваліфікований фахівець, сукупний час, витрачений на опрацювання спірних правовідносин, суд дійшов висновку про те, що справедливою та співрозмірною є визначена судом компенсація витрат на професійну правничу допомогу у сумі 6 500 грн. 00 коп.

Керуючись статтями 123, 126, 129, 237, 238, 241, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Заяву Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські Електромережі" (49107, м. Дніпро, Шосе Запорізьке, б.22; ідентифікаційний код 23359034) про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу після ухвалення рішення - задовольнити.

2. Стягнути з Комунального підприємства "Міський тролейбус" (50086, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, вул. Дніпровське шосе, б. 22; ідентифікаційний код 34811465) на користь Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські Електромережі" (49107, м. Дніпро, Шосе Запорізьке, б.22; ідентифікаційний код 23359034) 6 500 (шість тисяч п`ятсот) грн. 00 коп. - витрати на професійну правничу допомогу.

3. Витрати на правничу допомогу у сумі 8 500 (вісім тисяч п`ятсот) грн. 00 коп. віднести за рахунок Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські Електромережі" (49107, м. Дніпро, Шосе Запорізьке, б.22; ідентифікаційний код 23359034).

Видати наказ.

Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.

Додаткове рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.В. Загинайко

Дата підписання рішення,

оформленого відповідно до статті 240 ГПК України,

18.10.2021