ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.10.2021 Справа № 917/1330/21

Господарський суд Полтавської області у складі судді Тимощенко О.М., при секретарі судового засіданні Отюговій О.І., розглянувши справу № 917/1330/21

за позовною заявою Комунального підприємства Полтавської обласної ради "Полтававодоканал" вул. Пилипа Орлика, 40-а, м. Полтава, Полтавська область,36000

до відповідача Фізичної особи-підприємця Бажана Віктора Васильовича АДРЕСА_1

про стягнення 127 613,57 грн.

Без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Полтавської області 19.08.2021 року надійшла позовна заява Комунального підприємства Полтавської обласної ради "Полтававодоканал" до відповідача Фізичної особи-підприємця Бажана Віктора Васильовича про стягнення 127 613,57 грн.

В обґрунтування позову позивач посилається на порушенням відповідачем Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених Наказом Мінжитлокомунгоспу № 190 від 27.06.2008 р. (здійснення безоблікового водокористування), що зафіксовано в Акті від 29.08.2018 року.

Ухвалою від 25.08.2021 року суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі № 917/1330/21 в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання). Встановив відповідачу строк для подання відзиву на позов з урахуванням вимог ст. 165 ГПК України протягом 15 днів з дня отримання ухвали; після отримання від позивача відповіді на відзив - подати до суду заперечення в строк 5 днів з дня отримання такої відповіді від позивача з урахуванням вимог ст.167,184 ГПК України. Встановив позивачу строк для подання відповіді на відзив з урахуванням вимог ст. 166 ГПК України - 5 днів з моменту отримання від відповідача відзиву на позов.

Ухвалу суду про прийняття позовної заяви до розгляду від 25.08.2021 відповідач отримав 31.08.2021 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, тому останнім днем строку для подання відзиву є 15.09.2021 року.

У встановлений судом строк відповідач відзиву на позов не подав.

Згідно з ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення (ч. 4 ст. 240 ГПК України).

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 240 ГПК України).

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши подані докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив наступне.

Комунальне підприємство Полтавської обласної ради "Полтававодоканал" (позивач) відповідно до статуту є комунальним унітарним комерційним підприємством, заснованим на майні спільної (комунальної) власності територіальних громад, сіл, селищ і міст Полтавської області і підпорядковане управлінню майном обласної ради.

29.08.2018 року працівники позивача в присутності абонента - Фізичної особи-підприємця Бажана Віктора Васильовича (відповідач) здійснено обстеження торговельного павільйону та торгівельного павільйону "Манаткі" за адресою: м. Полтава, вул. Грушевського,11. Під час даного обстеження працівники позивача було виявлено незаконне самовільне підключення до централізованої мережі водопостачання, яке здійснювалося 2 трубопроводами діаметром 32 мм без укладеного договору на водопостачання та водовідведення. За наслідками перевірки у присутності відповідача складено акт від 29.08.2018 року (арк. с. 10). Зазначений акт підписаний відповідачем без зауважень.

У зв`язку з вказаним порушенням позивачем на підставі п. 3.3 та 3.4 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України № 190 від 27.06.2008 р. було здійснено розрахунок за безоблікове водопостачання та водовідведення відповідача що у грошовому еквіваленті складає 44 304,71 грн. та 83 308,86 грн.. Всього в грошовому еквіваленті 127 613,57 грн.

На підставі вищевказаного Акту позивачем було надіслано відповідачу претензію за вих. №894 від 30.08.2018 року з рахунком №5595 від 30.08.2018 р. про сплату боргу у розмірі 83 308,86 грн. та претензію за вих. №895 від 30.08.2018 року з рахунком №5595/1 від 30.08.2018 р. про сплату боргу у розмірі 44 304,71 грн. (арк. с. 11-16).

Зазначені претензії були направлені позивачем на адресу відповідача, яка зазначена у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб -підприємців та громадських формувань рекомендованим листом з повідомленням. Зазначені претензії були повернуті на адресу позивача з відміткою потового відділення "за закінченням терміну зберігання" (арк. с. 17).

Вважаючи свої права порушеними позивач звернувся до господарського суду Полтавської області з позовною заявою про стягнення з відповідача 127 613,57 грн. заборгованості за безоблікове водокористування.

На підтвердження обґрунтованості позовних вимог позивач надав наступні докази: завірену копію ату від 29.08.2018 року; завірену копію претензії за вих. №894 від 30.08.2018 року; завірену копію рахунку №5595 від 30.08.2018 р.; завірену копію претензії за вих. №895 від 30.08.2018 року; завірену копію рахунку №5595/1 від 30.08.2018 р.; завірену копію конверту та рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення; завірену копію Статуту КП ПОР "Полтававодоканал"; завірену копію наказу №147-К/тр від 05.08.2021 року; завірену копію посадової інструкції.

При вирішенні спору суд керувався наступним.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Частиною 1 ст. 218 ГК України встановлено, що підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 217 ГК України господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки.

Згідно ч. 2 ст. 217 ГК України у сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

Положеннями статті 19 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення» закріплено, що послуги з централізованого питного водопостачання надаються споживачам підприємством питного водопостачання на підставі договору, що укладається безпосередньо між підприємством питного водопостачання або уповноваженою ним юридичною чи фізичною особою і споживачем.

Приписи Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлюють обов`язок споживача укласти договір на надання житлово-комунальних послуг.

Правила користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджені Наказом Мінжитлокомунгоспу №190 від 27.06.2008 р. (надалі - Правила) визначають порядок користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення населених пунктів України.

Відповідно до п. 1.1 Правил вони є обов`язковими для всіх юридичних осіб незалежно від форм власності і підпорядкування та фізичних осіб-підприємців, що мають у власності, господарському віданні або оперативному управлінні об`єкти, системи водопостачання та водовідведення, які безпосередньо приєднані до систем централізованого комунального водопостачання та водовідведення і з якими виробником укладено договір на отримання питної води, скидання стічних вод.

Забороняється будь-яке самовільне приєднання об`єктів водоспоживання до діючих систем централізованого водопостачання та водовідведення (включаючи приєднання до будинкових вводів, внутрішньо будинкових мереж або до мереж споживачів). Водокористування вважається безобліковим, якщо споживач самовільно приєднався до систем централізованого комунального водопостачання та водовідведення або самовільно користується ними (п.3.2,4.2,4.3 Правил).

Як встановлено судом, 29.08.2018 року працівники позивача в присутності абонента - Фізичної особи-підприємця Бажана Віктора Васильовича (відповідач) здійснено обстеження торговельного павільйону та торгівельного павільйону "Манаткі" за адресою: м. Полтава, вул. Грушевського,11. Під час даного обстеження працівники позивача було виявлено незаконне самовільне підключення до централізованої мережі водопостачання, яке здійснювалося 2 трубопроводами діаметром 32 мм без укладеного договору на водопостачання та водовідведення.

За фактом виявленого порушення у присутності відповідача було складено акт від 29.08.2018 року (арк. с. 10). Зазначений акт підписаний відповідачем без зауважень.

Чинним законодавством України встановлена відповідальність за безоблікове водокористування.

Так, положеннями ч. 1 ст. 47 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» визначено, що підприємствам питного водопостачання та централізованого водовідведення, яким заподіяно шкоду юридичними чи фізичними особами внаслідок порушення ними правил користування системами питного водопостачання та централізованого водовідведення, пошкодження цих систем, а також внаслідок створення перешкод у проведенні аварійно-відновлювальних робіт, у забезпеченні нормальної експлуатації систем питного водопостачання та централізованого водовідведення або шляхом забруднення, засмічення чи виснаження джерел питного водопостачання, збитки відшкодовуються відповідно до закону.

Відповідно до п. п. 3.2, 3.3, 3.4 Правил водокористування вважається безобліковим, якщо споживач самовільно приєднався до систем централізованого комунального водопостачання та водовідведення або самовільно користується ними.

У разі безоблікового водокористування виробник виконує розрахунок витрат води за пропускною спроможністю труби вводу при швидкості руху води в ній 2,0 м/сек та дією її повним перерізом протягом 24 годин за добу.

Розрахунковий період при безобліковому водокористуванні встановлюється з дня початку такого користування. Якщо термін початку безоблікового водокористування виявити неможливо, розрахунковий період становить один місяць.

Отже, безоблікове водокористування включає у себе дві самостійні дії за вчинення (здійснення) хоча б однієї: самовільне приєднання до систем водопостачання та водовідведення, або самовільне користування ними, наступає відповідальність.

В Акті від 29.08.2018 року працівниками позивача зафіксовано самовільне та безоблікове водокористування.

Доказів оскарження та скасування вказаного Акта суду не надано, отже він є чинним.

У зв`язку з вказаним порушенням позивачем на підставі п. 3.3 та 3.4 Правил було здійснено розрахунок за безоблікове водопостачання та водовідведення відповідача що у грошовому еквіваленті складає 44 304,71 грн. та 83 308,86 грн.. Всього в грошовому еквіваленті 127 613,57 грн.

Згідно із ч.2-3 ст.13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Судом досліджено всі докази, наявні у матеріалах справи.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч.1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За приписами частини 1 статті 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі ( ч.2 ст. 2 ГПК України).

Згідно з ч. 4 ст. 74 ГПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Натомість згідно з ч. 1, 4 ст. 13 цього Кодексу судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 14 ГПК України).

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 02.10.2018 у справі №910/18036/17 та від 23.10.2019 у справі №917/1307/18.

За приписами ч.ч.4,5 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами;3) роз`яснює у разі необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Допустимих доказів в спростування вищевикладеного, контррозрахунку чи будь-яких обґрунтованих заперечень по суті спору відповідач суду не надав. Правом на подачу доказів відповідач не скористався.

З аналізу наведених норм права та поданих доказів суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про стягнення 127 613,57 грн. заборгованості за безоблікове водокористування підтверджені документально та нормами матеріального права, відповідачем не спростовані, а тому підлягають задоволенню судом.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на викладене, судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача в повному обсязі.

Керуючись ст. 129, 232, 233, 237, 238, 252 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ :

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Бажана Віктора Васильовича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Комунального підприємства Полтавської обласної ради "Полтававодоканал»" (вул. Пилипа Орлика, 40-а, м. Полтава, Полтавська область,36000, ідентифікаційний код 03361661) 127 613,57 грн. заборгованості за безоблікове водокористування та 2 270,00 грн. витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ з набранням чинності цим рішенням

Повне рішення складено 19.10.2021р.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.ст.257 ГПК України).

Суддя О.М. Тимощенко