ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" жовтня 2021 р. м. Київ Справа № 911/1619/21

Суддя: Грабець С.Ю.

Секретар судового засідання: Сорока П.М.

Суд, розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк"

до ОСОБА_1 ,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, - товариства з обмеженою відповідальністю "Дарен-Інвест",

про стягнення заборгованості у сумі 56 480,26 грн.,

без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

02 червня 2021 року до Господарського суду Київської області надійшла позовна заява акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" (далі - позивач) до ОСОБА_1 (далі - відповідач) про стягнення заборгованості у сумі 56 480,26 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач послався на порушення відповідачем умов договору поруки №Р656595122 від 02.03.2018 року, який був укладений в якості забезпечення виконання зобов`язань за договором банківського обслуговування від 28.02.2018 року.

Оскільки зобов`язання за кредитним договором не були виконані третьою особою, позивач звернувся до суду, просив стягнути з відповідача, як солідарного боржника, заборгованість за кредитом у сумі 28 913,28 грн., заборгованість по процентах за користування кредитом у сумі 9 208,88 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом у сумі 433,71 грн., пеню за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором у сумі 17 924,39 грн.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 18.08.2021 року відкрито провадження у справі, залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача, - товариство з обмеженою відповідальністю "Дарен-Інвест" (далі - третя особа), розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, відповідачу запропоновано в строк до 16.09.2021 року надати суду заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позовну заяву (пред`явити зустрічний позов), а також докази, що підтверджують заперечення проти позову.

Відповідач заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження не подала.

Згідно з даними відділу обліку та моніторингу ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області, зареєстрованим місцем проживання відповідача є: АДРЕСА_1 .

Згідно зі ст. 93 Цивільного кодексу України, місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку.

Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, юридичною адресою третьої особи є: 03061, місто Київ, проспект Відрадний, будинок 95, що відповідає юридичній адресі, зазначеній у позовній заяві.

Ухвала суду про відкриття провадження у справі №911/1619/21 від 18.08.2021 року, направлена на вищевказані адреси відповідача та третьої особи, була повернута на адресу Господарського суду Київської області з відміткою відділення поштового зв`язку: "адресат відсутній за вказаною адресою" та "за закінченням терміну зберігання".

Згідно з ч. 7 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Так, відповідач та третя особа були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, відзиву на позовну заяву (зустрічний позов) не подано.

Згідно з ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Частиною 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність, вірогідність кожного доказу окремо, а також взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

28 лютого 2018 року товариством з обмеженою відповідальністю "Дарен-Інвест" (далі - третя особа) підписано заяву на відкриття рахунку та анкету про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг.

Підписанням цієї анкети-заяви третя особа приєдналась до Умов та правил надання банківських послуг (далі - Умови та правила) публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк", які розміщено на офіційному сайті банку в мережі інтернет за адресою: privatbank.ua, які разом із пам`яткою клієнта і тарифами становлять договір банківського обслуговування від 28.02.2018 року (далі - договір).

Публічним акціонерним товариством комерційного банку "Приватбанк" було змінено назву на акціонерне товариство комерційного банку "Приватбанк" (далі - відповідач), що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Відповідно до умов договору, третій особі було встановлено кредитний ліміт на поточний рахунок № НОМЕР_1 в електронному вигляді через встановлені засоби електронного зв`язку банка і клієнта (системи клієнт-банк, інтернет клієнт банк, sms-повідомлення або інших), що визначено і врегульовано Умовами та правилами.

Пунктом 3.2.1.1.16 Умов та правил встановлено, що при укладанні договорів і угод, чи вчиненні інших дій, що свідчать про приєднання клієнта до «Умов і правил надання банківських послуг» (або у формі «Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки» або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк/інтернет клієнт-банк або у формі обміну паперовою або електронною інформацією, або в будь-якій іншій формі). Банк і клієнт допускають використання підписів клієнта у вигляді електронно-цифрового підпису та/або підтвердження через пароль, спрямований банком через верифікований номер телефону, який належить уповноваженій особі клієнта з правом «першого» підпису. Підписання договорів і угод таким чином прирівнюється до укладання договорів та угод у письмовій формі.

Відповідно до п. 3.2.1.1.1 Умов та правил, кредитний ліміт на поточний рахунок надається на поповнення оборотних коштів і здійснення поточних платежів клієнта, в межах кредитного ліміту. Про розмір ліміту банк повідомляє клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв`язку банка та клієнта (системи клієнт-банк, Інтернет-банку Приват24, мобільний додаток «Приват24», sms-повідомлення або інших).

Згідно з п. 3.2.1.1.3 Умов та правил, кредит надається в обмін на зобов`язання клієнта з повернення кредиту, сплати відсотків та винагороди.

Відповідно до п. 3.2.1.1.8 Умов та правил, проведення платежів клієнта у порядку обслуговування кредитного ліміту, проводиться банком протягом одного року з моменту підписання угоди про приєднання клієнта до «Умов і правил надання банківських послуг» (або у формі «Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки» або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк/інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовою або електронною інформацією, або в будь-якій іншій формі - «Угода»).

Згідно з п. 3.2.1.1.6 Умов та правил, ліміт може бути змінений банком в односторонньому порядку, передбаченому Умовами і правилами надання банківських послуг, у разі зниження надходжень грошових коштів на поточний рахунок або настання інших факторів, передбачених внутрішніми нормативними документами банку. Підписавши угоду, клієнт висловлює свою згоду на те, що зміна ліміту проводиться банком в односторонньому порядку шляхом повідомлення клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв`язку банку і клієнта (системи клієнт-банк, Інтернет-банку Приват24, мобільний додаток «Приват24», sms-повідомлення або інших).

Пунктом 3.2.1.4.1 Умов та правил встановлено, що за користування кредитом в період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку клієнта при закритті банківського дня клієнт виплачує проценти, виходячи з процентної ставки, розмір якої залежить від строку користування кредитом (диференційована процентна ставка). У цьому пункті затверджено порядок розрахунків.

Відповідно до п. 3.2.1.2.3.4 Умов та правил, банк має право при порушенні клієнтом будь-якого із зобов`язань, передбаченого Умовами, змінити умови кредитування - вимагати від клієнта дострокового повернення кредиту, сплати відсотків за його користування, виконання інших зобов`язань за кредитом в повному обсязі.

Згідно з п. 3.2.1.5.4 Умов та правил, нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобов`язань, передбаченої п. 3.2.1.5.1., 3.2.1.5.2., 3.2.1.5.3, здійснюється протягом 15 років з дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконано клієнтом.

Відповідно до п. 3.2.1.5.7 Умов та правил, терміни позовної давності щодо вимоги про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів встановлюється сторонами тривалістю 5 років.

В обґрунтування заявлених позовних вимог представник позивача послався на те, що позивач виконав умови договору в повному обсязі, надавши третій особі кредитний ліміт в розмірі 50 000, 00 грн.

За твердженням представника позивача, внаслідок порушення умов договору у третьої особи, станом на 13.05.2021 року, існує заборгованість за кредитом у сумі 28 913,28 грн., заборгованість по процентах за користування кредитом у сумі 9 208,88 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом у сумі 433,71 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором у сумі 17 924,39 грн., що підтверджується банківськими виписками, які долучені до матеріалів справи.

02 березня 2018 року між позивачем та ОСОБА_1 (далі - відповідач) був укладений договір поруки №P656595122 (далі - договір поруки).

Згідно з п. 1.1 договору поруки, предметом цього договору є надання поруки відповідачем перед позивачем за виконання третьою особою зобов`язань за угодами-приєднання, зокрема, до 1.1.1. розділу 3.2.1 «Кредитний ліміт» Умов та правил надання банківських послуг далі Угода 1 по сплаті кредиту у розмірі 50 000,00 грн.

Відповідно до п.п. 2 п. 1.1 договору поруки, якщо під час виконання "Угоди 1" зобов`язання третьої особи, що забезпечені цим договором збільшуються, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності відповідача, поручитель при укладенні цього договору дає свою згоду на збільшення зобов`язань за "Угодою 1" в розмірі таких збільшень. Додаткових узгоджень про такі збільшення з відповідачем не потрібні.

Згідно з п. 1.2 договору поруки, зокрема, відповідач відповідає перед позивачем за виконання зобов`язань, зокрема, за "Угодою 1" в тому ж розмірі, що і третя особа, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Згідно цього пункту відповідач відповідає перед позивачем всіма власними коштами та майном, яке належить йому на праві власності.

Відповідно до п. 4.1 договору поруки, сторони взаємно домовились, що порука за цим договором припиняється через 15 (п`ятнадцять) років після укладання цього договору. У випадку виконання третьою особою та/або відповідачем всіх зобов`язань, зокрема, за "Угодою 1" цей договір припиняє свою дію.

Відповідно до наданих позивачем банківських виписок за період з 28.02.2018 року до 13.05.2021 року третьою особою було використано кредитні кошти у розмірі 28 913,18 грн. з рахунку № НОМЕР_1 згідно договору від 28.02.2018 року.

Оскільки зобов`язання за кредитним договором не були виконані третьою особою, позивач просить суд стягнути з відповідача, як солідарного боржника, заборгованість за кредитом у сумі 28 913,28 грн., заборгованість по процентах за користування кредитом у сумі 9 208,88 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом у сумі 433,71 грн. та пеню за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором у сумі 17 924,39 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України, господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч. 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1056-1 Цивільного кодексу України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Згідно з ч. 2 ст. 1056-1 Цивільного кодексу України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до ч. 3 ст. 198 Господарського кодексу України, відсотки за грошовими зобов`язаннями учасників господарських відносин застосовуються у випадках, розмірах та порядку, визначених законом або договором.

Частиною 1 ст. 1066 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Згідно з ч. 1 ст. 1069 Цивільного кодексу України, якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу.

Відповідно до ч. 2 ст. 1069 Цивільного кодексу України, права та обов`язки сторін, пов`язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач виконав умови договору та відкрив третій особі поточний рахунок та надав кредитні кошти у розмірі 50 000,00 грн., що підтверджується довідкою про розміри встановлених лімітів №80228К242S85 від 18.05.2021 року, копія якої долучена до матеріалів справи.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 612 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справи, третя особа належним чином не виконала взяті на себе зобов`язання, згідно з умовами договору, у зв`язку з чим заборгованість третьої особи перед позивачем за кредитом становить 28 913,28 грн., заборгованість по процентах за користування кредитом 9 208,88 грн., заборгованість по комісії за користуванням кредитом 433,71 грн.

Разом з цим, як вже встановлено судом, 02 березня 2018 року між позивачем та відповідачем був укладений договір поруки №P656595122, згідно з умовами якого відповідач поручився перед позивачем за виконання третьою особою зобов`язань за договором банківського обслуговування від 28.02.2018 року.

Судом встановлено, що вищевказаний договір поруки є чинним, недійсним у судовому порядку не визнаний.

Згідно з ч. 1 ст. 553 Цивільного кодексу України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Відповідно до ч. 2 ст. 553 Цивільного кодексу України, порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі.

Частиною 1 ст. 554 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Згідно з ч. 2 ст. 554 Цивільного кодексу України, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Так, відповідач відповідає солідарно із третьою особою перед позивачем за невиконання третьою особою умов договору банківського обслуговування від 28.02.2018 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 543 Цивільного кодексу України, у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Таким чином, кредитор має право вимагати виконання обов`язку з будь-якого солідарного боржника на власний розсуд та вибір.

Звертаючись із позовною заявою до суду, позивач просив суд стягнути з відповідача, як солідарного боржника, заборгованість за кредитом у сумі 28 913,28 грн., заборгованість по процентах за користування кредитом у сумі 9 208,88 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом у сумі 433,71 грн.

Доказів, які б спростували вищевикладені обставини, а також документів, що підтверджували б оплату кредиту, процентів та комісії за його користування, представник відповідача суду не надав.

Так, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитом у сумі 28 913,28 грн., заборгованості за процентами в сумі, - 9 208,88 грн., заборгованості за комісією в сумі, - 433,71 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Також позивач просив стягнути з відповідача 17 924,39 грн. пені, нарахованої за неналежне виконання зобов`язань згідно з умовами договору.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання (ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Так, пеня - це вид неустойки, що забезпечує виконання грошового зобов`язання у відсотках від суми визначеною обліковою ставкою Національного банку України, за весь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Згідно з п. 3.2.1.5.1 Умов та правил, при порушенні клієнтом будь-якого із зобов`язань по сплаті відсотків за користування кредитом, передбачених Умовами п.п. 3.2.1.2.2.2., 3.2.1.4.1., 3.2.1.4.2., 3.2.1.4.3., термінів повернення кредиту, передбачених п.п. 3.2.1.1.8., 3.2.1.2.2.3., 3.2.1.2.3.4., винагороди, передбаченої п. п. 3.2.1.2.2., 3.2.1.4.4., 3.2.1.4.5, 3.2.1.4.6, клієнт сплачує банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, (у % річних) від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу. А в разі реалізації банком права на встановлення іншого строку повернення кредиту, клієнт сплачує банку пеню у розмірі, зазначеному в п. 3.2.1.4.1.3. від суми заборгованості за кожен день прострочення. Сплата пені здійснюється у гривні.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Згідно зі ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Так, строк нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання не є строком позовної давності, в межах якого особа може звернутись за захистом свого порушеного права або інтересу, а тривалість цього може бути встановлена договором за домовленістю сторін.

Згідно з п. 3.2.1.5.4. Умов та правил, нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобов`язань, передбаченої п. 3.2.1.5.1., 3.2.1.5.2., 3.2.1.5.3, здійснюється протягом 15 років з дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконано клієнтом.

Так, розмір пені, за період, зазначений позивачем, складає 17 924,39 грн. які підлягають стягненню.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч. 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ч. 9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 124 Конституції України, ст. 1, ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", ч. 1 ст. 173, п. 3 ч. 1 ст. 174, ч. 3 ст. 198, ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, ст. 93, ст. 530, ч. 1 ст. 543, ч. ч. 1, 2 ст. 549, ч. ч. 1, 2 ст. 553, ч. ч. 1, 2 ст. 554, ст. 610, п. 3 ч. 1 ст. 611, ч. 1 ст. 612, ст. 629, ст. 1054, ч. ч. 1, 2 ст. 1056-1, ч. 1 ст. 1066, ст. 1069 Цивільного кодексу України, ст. ст. 2, 3, ч. 2 ст. 4, ч. 1 ст. 5, ст. 7, ч. ч. 1, 2, 4 ст. 11, ст. 12, ч. ч. 3, 4 ст. 13, ст. ст. 14-15, ст. 18, ст. 19, ч. 1 ст. 73, ч. ч. 1, 3 ст. 74, ст. 86, ч. 7 ст. 120, ч. 1 ст. 123, ч. 9 ст. 129, ч. 9 ст. 165, ч. 3 ст. 222, ч. 3 ст. 232, ст. 233, ч. 4 ст. 240, ч. 5 ст. 252, ст. 238 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Задовільнити повністю позов акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у сумі 56 480,26 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) на користь акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" (01001, місто Київ, Печерський район, вулиця Грушевського, будинок 1 Д, ідентифікаційний код 14360570) 28 913,28 грн. (двадцять вісім тисяч дев`ятсот тринадцять грн. 28 коп.) заборгованості за кредитом; 9 208,88 грн. (дев`ять тисяч двісті вісім грн. 88 коп.) заборгованості за відсотками за користування кредитом; 433,71 грн. (чотириста тридцять три грн. 71 коп.) заборгованості за комісією; 17 924,39 грн. (сімнадцять тисяч дев`ятсот двадцять чотири грн. 39 коп.) пені; 2 270,00 грн. (дві тисячі двісті сімдесят грн. 00 коп.) витрат на сплату судового збору.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України, та може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 20 днів з дня складення повного тексту рішення.

Повний текст рішення складено 22.10.2021 року.

Суддя С. Грабець