ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2021 року Справа № 915/519/21

м.Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складi головуючого суддi Мавродієвої М.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Берко О.В.,

представника позивача: Пилипенка А.В. - довіреність №14/20-40-21 від 30.03.2021,

представника відповідача: Химич Л.М. - керівник (голова),

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Державного публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Украгролізинг" (юр.адреса: 01601, м.Київ, вул.Мечникова, буд.16-А, ; e-mail: ; електронна адреса представника позивача Пилипенка А.В.: ІНФОРМАЦІЯ_1 ),

до відповідача: Фермерського господарства "Лаванда" (юр.адреса: 57320, Миколаївська обл., Снігурівський р-н, с.Червона Долина, ; факт.адреса: 57320, Миколаївська обл., Снігурівський р-н, с.Червона Долина, вул.Степна, буд.4),

про: стягнення заборгованості в сумі 225499,77 грн,-

в с т а н о в и в:

19.04.2021 Державне публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Украгролізинг" звернулось до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою №14/213 від 31.03.2021 (вх.№5778/21), в якій просить суд стягнути з Фермерського господарства "Лаванда" заборгованість в сумі 225499,77 грн за порушення умов Договору фінансового лізингу №14-18-86 ств-фл/189 від 18.05.2018, з яких: 179568,69 грн основний борг, 14008,76 грн пеня, 4333,35 грн збитки від інфляції, 26009,06 грн - 25% річних, 1579,91 грн - 0,1% штрафу.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач не виконував свої зобов`язання щодо своєчасного та в повному обсязі сплачувати лізингові платежі, чим порушив умови Договору фінансового лізингу №14-18-86 ств-фл/189 від 18.05.2018 з урахуванням Додаткового договору №06 від 15.01.2020 до вказаного Договору та норми чинного законодавства України, що призвело до утворення з боку відповідача заборгованості перед позивачем на загальну суму 225499,77 грн, з яких: 179568,69 грн основний борг за Договором фінансового лізингу №14-18-86 ств-фл/189 від 18.05.2018 з урахуванням Додаткового договору №06 від 15.01.2020 до нього. Крім того, у зв`язку з несвоєчасною та не повною оплатою відповідачем лізингових платежів, позивачем нараховані також пеня, збитки від інфляції, 25% річних та 0,1% штрафу.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.04.2021, - справу №915/519/21 призначено головуючому судді Мавродієвій М.В.

Ухвалою суду від 23.04.2021 даний позов залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

14.05.2021 від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви №14/298 від 11.05.2021 (вх.№7266/21) на виконання вимог, викладених в ухвалі суду від 23.04.2021.

Ухвалою суду від 19.05.2021 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. У задоволенні клопотання позивача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження відмовлено. Справу визначено розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 14.06.2021. Зобов`язано позивача надати суду в строк до 14.06.2021 розгорнутий розрахунок суми основного боргу 179568,69 грн із зазначенням дат та сум оплати на загальну суму 1858720,0 грн.

08.06.2021 від позивача на адресу суду надійшов супровідний лист з додатками б/н від 04.06.2021 (вх.№8701/21) на виконання вимог викладених в ухвалі суду від 19.05.2021 щодо надання суду розгорнутого розрахунку суми основного боргу.

11.06.2021 від відповідача на адресу суду надійшла відповідь на позов №35 від 11.06.2021 (вх.№8955/21), в якій він пояснив, що дійсно у ФГ "Лаванда" була заборгованість по планових платежах за фрегат згідно фінансового лізингу №14-18-86 ств-фл189 від 18.05.2018. Сума основного боргу складала 179568,69 грн. Борг було погашено 14.05.2021, що підтверджується платіжним дорученням №1 від 14.05.2021 на суму 179000,0 грн. Також сплачено поточну заборгованість за фрегат 10.06.2021 в сумі 85123,23 грн, що підтверджується платіжним дорученням №128 від 10.06.2021 на вказану суму. Станом на 11.06.2021 заборгованість згідно фінансового лізингу №14-18-86 ств-фл189 від 18.05.2018 відсутня.

14.06.2021 суд в підготовчому засіданні оголосив перерву до 06.07.2021.

06.07.2021 суд ухвалив відкласти підготовче засідання на 16.08.2021.

22.07.2021 від позивача на адресу суду надійшли пояснення №14/477 від 15.07.2021 (вх.№11288/21), в яких повідомив суд, що з моменту подання позовної заяви до Господарського суду Миколаївської області, відповідачем було здійснено оплати на загальну суму 314446,51 грн, з яких: 19.04.2021 сплачено - 6034,39 грн; 14.05.2021 сплачено - 179000,0 грн; 10.06.2021 сплачено - 85123,23 грн; 08.07.2021 сплачено - 44288,89 грн, що підтверджується копіями банківських виписок за 19.04.2021, 14.05.2021, 10.06.2021, 08.07.2021. Позивач додатково звертає увагу суду, що в призначеннях платежів відповідачем вказується комісія за супроводження та поточний лізинговий платіж в частині відшкодування вартості майна. Таким чином сплачені кошти повністю погашають суму основного боргу за позовною заявою та перекривають наступні лізингові платежі за Договором. Крім цього, до пояснення надаються для зручності бухгалтерські картки рахунків за період з 01.01.2018 по 09.07.2021, тобто, за весь період дії Договору. Дані картки містять інформацію, що кореспондується із даними уточненого (дати, суми платежів), а також із банківськими виписками (номери платіжних доручень).

16.08.2021 суд ухвалив закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 05.10.2021.

25.08.2021 від позивача на адресу суду надійшли пояснення №14/604 від 19.08.2021 (вх.№12787/21), в яких зазначив, що під час судового засідання у справі, яке відбулось 16.08.2021, представником відповідача було заявлено усне клопотання щодо можливості зменшення розмірів нарахованих штрафних санкцій, серед яких зокрема пеня - 14008,76 грн, індекс інфляції - 4333,35 грн, 25% річних - 26009,06 грн та штраф за п.8.1. Договору - 1579,91 грн. З даного приводу позивач надає свої письмові пояснення, а саме вважає недоцільним таке зменшення з урахуванням наступного. Позивач наголошує на тому, що відповідно до ст.233 ГК України, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги; ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують увагу. Зважаючи на те, що відповідач невчасно сплачував лізингові платежі, що стало підставою для виникнення заборгованості, а також не сплачував лізингові платежі на час подання позовної заяви до суду, позивачем здійснювалися заходи досудового врегулювання даної ситуації - Миколаївської філією неодноразово здійснювалися нагадування про стан заборгованості, а також компанією було направлено вимогу №06 від 11.01.2021, що була залишена відповідачем без неналежного реагування. За час судового провадження у справі №915/519/21 відповідач повністю погасив суму основного боргу за Договором, про що позивач повідомив суд поясненням від №14/477 від 15.07.2021, надавши копії банківських виписок. Штрафні санкції, нараховані за несплату та невчасну сплату лізингових платежів, передбачені умовами Договором та законодавством. Пеня передбачена п.8.3. Договору, штраф - п.8.1. Договору, відповідальність за порушення зобов`язань у вигляді індексу інфляції та відсотків річних передбачена ст.625 ЦК України, а також п.8.3. Договору (розмір відсотків річних встановлено у розмірі 25%). Зважаючи на порушення умов Договору, здійснення позивачем досудового врегулювання спору позивач не вбачає підстав для зменшення розміру штрафних санкцій, в тому числі неустойки (пеня, штраф).

05.10.2021 від відповідача на електронну адресу суду надійшла заява про зменшення розміру штрафних санкцій №34 від 05.10.2021 (вх.№14956/21), в яких просить зменшити розмір штрафних санкцій по справі №915/519/21, а саме пені, суми інфляції, 25% річних та штраф, в зв`язку з тим, що через несприятливі погодні умови (осіння затяжна посуха, недостатньої кількості опадів, весняних приморозків) в осінньо-зимовий та весняний період, посіви озимих культур були частково пошкоджені. Також просить суд прийняти до уваги, що відповідач не ухилявся від сплати основної заборгованості та вжив всіх можливих заходів для цього. Просить долучити до матеріалів справи №915/519/21 копію акта обстеження посівів озимих культур від 25.05.2020.

У судовому засіданні 05.10.2021 суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення суду.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши та оцінивши усі подані у справу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд встановив наступне.

18.05.2018 між Державним публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Украгролізинг" (лізингодавець, позивач у справі) та Фермерським господарством "Лаванда" (лізингоодержувач, відповідач у справі) укладено Договір фінансового лізингу №14-18-86 ств-фл/189 (надалі - Договір лізингу), відповідно до п.1.1., якого в порядку та на умовах, визначених цим Договором, лізингодавець зобов`язується набути у власність у постачальника Предмет лізингу відповідно до встановлених лізингодержувачем специфікацій та умов і передати його (Предмет лізингу) за плату (лізингові платежі) у користування лізингоодержувачу на визначений у цьому Договорі строк не менше одного року.

Відповідно до п.2.2. Договору лізингу строк лізингу відраховується з дати підписання акту приймання-передачі між сторонами (далі - Акт), що укладається у 5 (п`яти) автентичних примірниках.

Факт отримання техніки відповідачем підтверджується Актом приймання-передачі сільськогосподарської техніки №1 від 13.07.2018 (т.1 а.с.21).

Згідно п.п.3.4.3. Договору лізингу лізингоодержувач зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати лізингові платежі відповідно до умов Договору.

У відповідності до п.4.2. Договору лізингу з моменту підписання Акту лізингоодержувач сплачує лізингодавцю лізингові платежі, що включають:

- відшкодування вартості Предмета лізингу рівними частками за весь термін лізингу від невідшкодованої попереднім лізинговим платежем вартості Предмета лізингу (п.п.4.2.1.);

- комісію за організацію лізингової операції в poзмірі 7(семи) відсотків (без ПДВ) від вартості Предмету лізингу відповідно до законодавства України щодо оподаткування податком на додану вартість, яка сплачується одночасно із сплатою першого та другого лізингового платежу в частині відшкодування вартості Предмета лізингу та комісії за супроводження Договору згідно з Графіком сплати лізингових платежів, що є додатком до цього Договору;

- комісію за супроводження договору у розмірі 11 (одинадцяти) відсотків річних (без ПДВ) від невідшкодованої попереднім лізинговим платежем та черговими лізинговими платежами вартості Предмета лізингу, відповідно до законодавства України щодо оподаткування податком на додану вартість (п.п.4.2.3.).

Згідно п.4.3. Договору лізингу лізингові платежі у частині відшкодування вартості Предмета лізингу та комісії за супроводження Договору сплачуються лізингоодержувачем на користь лізингодавця щомісячно. Термін сплати кожного лізингового платежу встановлюється числом дати підписання Акта. Перший лізинговий платіж сплачується через 1 місяць з дати підписання Акта, всі наступні лізингові платежі - щомісячно.

Відповідно до п.4.4. Договору лізингу розмір лізингових платежів, їх складових частин встановлюється Графіком сплати лізингових платежів, що є додатком до цього Договору (т.1 а.с.20).

Цей Договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами, і діє до закінчення строку лізингу, зазначеного в додатку до цього Договору "Найменування, кількість, ціна і вартість Предмета лізингу", та виконання сторонами всіх зобов`язань за цим Договором, якщо інше не визначено цим Договором (п.9.1. Договору лізингу).

15.01.2020 між позивачем та відповідачем було укладено Додатковий договір №06 до Договору фінансового лізингу №14-18-86 ств-фл/189 від 18.05.2018 (надалі - Додатковий договір), згідно п.1, якого шість лізингових платежів, термін сплати яких настає 13.01.2020, 13.02.2020, 13.03.2020, 13.04.2020, 13.05.2020 та 13.06.2020 у частині відшкодування вартості техніки, розмір кожного з яких відповідно до Графіка сплати лізингових платежів (Додаток №2 до Договору), становить 43886,44 грн, відповідач зобов`язався сплатити позивачу в липні 2020 року, але не пізніше 31.07.2020. Загальна сума оплати становить 263318,64 грн.

Згідно п.2 Додаткового договору, сторонами погоджено, що у зв`язку з неможливістю своєчасного виконання грошового зобов`язання, що призвело до перенесення дати оплати лізингових платежів, визначених у п.1 цього Додаткового договору, лізингоодержувач несе відповідальність у розмірі 15% річних від суми платежу, що становить 13399,75 грн.

У відповідності до п.3 Додаткового договору лізингоодержувач зобов`язується сплатити лізингодавцю платіж, зазначений у п.2 Додаткового договору не пізніше 31.07.2020.

Відповідно п.4 Додаткового договору сторони домовилися, що у разі порушення термінів оплати, визначених у п.п.1, 2 цього Додаткового договору, даний Додатковий договір втрачає свою чинність, окрім п.5 цього Додаткового договору.

Лізингоодержувач підтверджує, що при настанні випадку, визначеному у п.4 цього Додаткового договору, лізингоодержувач несе відповідальність за порушення термінів оплати у вигляді штрафних санкцій, встановлених Договором фінансового лізингу №14-18-86 ств-фл/189 від 18.05.2018 та відповідальність, визначену ст.625 ЦК України із застосуванням розміру відсотків на рівні 20% річних.

Однак, відповідач в порушення п.п.3.4.3. Договору лізингу не своєчасно та не в повному обсязі сплачував лізингові платежі, у зв`язку з чим станом на 22.03.2021 за ним утворилась заборгованість в частині основного боргу у сумі 179568,69 грн відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості (т.1 а.с.136-138).

В подальшому 11.01.2021 позивач звернувся до відповідача з вимогою №06, в якій, зокрема, вимагав від відповідача в триденний строк сплатити кошти у сумі 219432,20 грн за Договором. Вказану вимогу отримано відповідачем нарочно, про що свідчить відповідна відмітка про її отримання (т.1 а.с.35-36).

Вказана вимога залишилась без відповіді та виконання.

Оскільки відповідач оплату лізингових платежів у повному обсязі не здійснив, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості, яка станом на день подання позову до суду саме за Договором фінансового лізингу №14-18-86 ств-фл/189 від 18.05.2018 з урахуванням Додаткового договору №06 від 15.01.2020 становила 179568,69 грн.

Згідно приписів ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

У відповідності до ч.1 ст.193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.ст.525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст.612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як встановлено господарським судом, відповідачем неналежним чином виконувались зобов`язання щодо повної та своєчасної оплати лізингових платежів відповідно до умов Договору лізингу, внаслідок чого у відповідача, станом на дату подання позову, існував борг в розмірі 179568,69 грн, який сплачений ним у повному обсязі, після звернення позивача до суду з даним позовом, що підтверджується платіжними дорученнями: №1 від 14.05.2021 на суму 179000,0 грн та №128 від 10.06.2021 на суму 85123,23 грн, а також банківськими виписками за 14.05.2021 та 10.06.2021.

За вказаних обставин, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі в частині стягнення основного боргу в сумі 179568,69 грн у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Щодо вимоги про стягнення з відповідача пені в сумі 14008,76 грн, нарахованої за період з 14.08.2018 по 21.03.2021, 4333,35 грн збитків від інфляції, з яких: 1449,35 грн, збитки від інфляції, нараховані за жовтень 2020 року та 2884,0 грн збитки від інфляції, нараховані за січень 2021 року, 25% річних в сумі 26009,06 грн, нарахованих за період з 14.08.2018 по 21.03.2021 та 0,1% штрафу в сумі 1579,91 грн згідно наданого розгорнутого розрахунку позивача (т.1 а.с.136-143).

Відповідно до п.8.3. Договору лізингу сторони цим Договором домовилися і встановили, що на прострочену суму лізингових платежів (встановлюється графіком) нараховується пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період нарахування пені, та відсотки (проценти) у розмірі 25% (двадцять п`ять) річних. Сплата лізингоодержувачем на користь лізингодавця пені та процентів, що були нараховані на прострочену суму чергового платежу за Договором, не звільняє лізингоодержувача від сплати штрафу, встановленого п.8.1. Договору.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно п.8.1. Договору лізингу сторони цим Договором домовилися і встановили, що за будь-яке порушення умов Договору (у тому числі строків розрахунків та сум платежів), що не передбачене п.8.4. цього Договору, лізингоодержувач зобов`язаний сплатити на користь лізингодавця штраф у poзмірі 0,1% від невідшкодованої вартості Предмета лізингу.

Для розрахунку штрафу, визначеного цим пунктом, сума невідшкодованої вартості Предмета лізингу становить різницю між первинною вартістю Предмета лізингу та сумою попереднього лізингового платежу в частині відшкодування вартості Предмета лізингу.

Пунктом 8.9. Договору лізингу встановлено, що нарахування штрафних санкцій за невиконання грошових зобов`язань здійснюється на всю несплачену суму і припиняється тільки в разі виконання зобов`язань в повному обсязі.

У відповідності до п.10.3. Договору лізингу строк позовної давності за цим Договором, у тому числі для стягнення заборгованості, пені, штрафу, інших видів неустойки, процентів річних та індексу інфляції - 10 (десять) років.

Згідно п.3) ч.1 ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У відповідності до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ч.2 ст.343 ГК України платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до ст.534 ЦК України у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов`язання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості, якщо інше не встановлено договором або законом: 1) у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов`язані з одержанням виконання; 2) у другу чергу сплачуються проценти і неустойка; 3) у третю чергу сплачується основна сума боргу.

Так, згідно ст.534 ЦК України та п.8.12. Договору лізингу визначений порядок черговості зарахування платежів, відповідно до якого, у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов`язання у повному обсязі ця сума погашає спочатку вимоги кредитора у частині штрафних санкцій, а потім основну суму боргу.

Перевіривши розрахунки пені, збитків від інфляції, 25% річних та 0,1% штрафу по Договору лізингу суд вважає позовні вимоги в частині стягнення пені, збитків від інфляції, 25% річних та 0,1% штрафу обґрунтованими та арифметично вірними.

У судовому засіданні 16.08.2021 усно та 05.10.2021 відповідач звернувся до суду із письмовою заявою №34 від 05.10.2021 (вх.№14956/21) про зменшення розміру штрафних санкцій.

25.08.2021 від позивача на адресу суду надійшли пояснення №14/604 від 19.08.2021 (вх.№12787/21), в яких заперечив та зазначив, що зважаючи на порушення умов Договору, здійснення позивачем досудового врегулювання спору позивач не вбачає підстав для зменшення розміру штрафних санкцій, в тому числі неустойки (пеня, штраф).

У судовому засіданні 05.10.2021 представником позивача було підтримано доводи викладені у зазначених вище поясненнях.

Відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Статтею 233 ГК України встановлено, що у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинен бути взятий до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні, не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не задало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може, з урахуванням інтересів боржника, зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Правовий аналіз вказаних норм свідчить, що вони не є імперативними та застосовуються за визначених умов на розсуд суду, яким приймається рішення.

Вирішуючи питання про зменшення розміру пені та штрафу, які підлягають стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причини неналежного виконання або невиконання зобов`язань, незначності прострочення у виконанні зобов`язання, невідповідність розміру пені та штрафу наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків.

Відповідно до приписів ст.3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є судовий захист цивільного права та інтересу, справедливість, добросовісність та розумність.

Як вбачається з матеріалів справи, заборгованість відповідача за Договором фінансового лізингу №14-18-86 ств-фл/189 від 18.05.2018 була сплачена повністю у добровільному порядку. При цьому, судом взято до уваги те, що станом на дату звернення позивача з позовом до суду у відповідача існувала заборгованість лише у сумі 179568,69 грн, яка є незначною по відношенню до ціни договору, і яка в подальшому була сплачена відповідачем. Крім того, наданий відповідачем Акт обстеження посівів озимих культур по Фермерському господарству "Лаванда" б/н від 25.05.2020, свідчить про те, що через несприятливі погодні умови в осінньо-зимовий та весняний періоди (внаслідок затяжної осінньої посухи, недостатньої кількості опадів, весняних приморозків) посіви озимих культур були частково пошкодженні, що відповідно зумовило неможливість для відповідача в повному обсязі та своєчасно здійснити розрахунки з позивачем.

Суд вважає, що передбачені договором та нараховані позивачем 25% річних (замість 3% визначених законодавчо) та збитки від інфляції, в певній мірі компенсують знецінення несплачених відповідачем коштів, а тому зменшення розміру нарахованої позивачем пені та 0,1% штрафу не завдасть значного негативного наслідку його фінансовому стану.

Крім того, суд звертає увагу відповідача, сплата 25% річних та збитків від інфляції не відносяться до штрафних санкцій, а є, як раз, способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Отже, враховуючи, що відповідачем на час розгляду справи в повному обсязі оплачена основана заборгованість за Договором лізингу, з боку відповідача мало місце незначне прострочення виконання зобов`язань, несприятливі погодні умови у період 2020 року, що і зумовило виникнення заборгованості перед позивачем, суд дійшов висновку, що даний випадок є винятковим і за умови існування об`єктивних підстав для зменшення розміру штрафних санкцій, вважає за можливе зменшити розмір стягуваних пені - до 100,0 грн та 0,1% штрафу - до 100,0 грн.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Відповідно до приписів ст.129 ГПК України, сплачений позивачем судовий збір підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача пропорційно розміру задоволених вимог.

Таким чином, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір, розрахований пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у сумі 689,01 грн (3382,50 грн х 20,37%).

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при поданні позову було сплачено до Державного бюджету України судовий збір у сумі 3382,50 грн. Розмір позовних вимог при поданні позову складав 225499,77 грн. Під час розгляду справи відповідач сплатив основний борг у сумі 179568,69 грн, у зв`язку з чим судом в цій частині стягнення провадження у справі закрито у зв`язку з відсутністю предмету спору.

У відповідності до п.5) ч.1 ст.7 Закону України "Про судовий збір" №3674-VI від 08.07.2011 у разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях, сплачена сума судового збору у даному випадку 2693,49 грн (3382,50 грн - 689,01 грн) може бути повернута ухвалою суду за клопотанням особи, яка його сплатила.

Керуючись ст.ст.73, 74, 76-79, 91, 129, 210, 220, п.2) ч.1 ст.231, ст.ст.232, 233, 238, 240, 241 ГПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Провадження у справі в частині стягнення 179568,69 грн основного боргу, закрити у зв`язку з відсутністю предмету спору.

3. Стягнути з Фермерського господарства "Лаванда" (57320, Миколаївська обл., Снігурівський р-н, с.Червона Долина, ) на користь Державного публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Украгролізинг" (01601, м.Київ, вул.Мечникова, буд.16-А, ) 4333,35 грн збитків від інфляції, 26009,06 грн - 25% річних, 100,0 грн пені, 100,0 грн - 0,1% штрафу та 689,01 грн судового збору.

Рішення суду, у відповідності до ст.241 Господарського процесуального кодексу України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ч.1 ст.254 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повне судове рішення складено 18.10.2021 року.

Суддя М.В. Мавродієва