ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про закриття апеляційного провадження

"28" вересня 2021 р. Справа№ 911/698/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Копитової О.С.

суддів: Сотнікова С.В.

Корсака В.А.

за участю секретаря судового засідання: Гуньки О.В.

у присутності представників сторін згідно протоколу судового засідання

від 28.09.2021 року

розглянувши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1

на ухвалу господарського суду Київської області від 30.03.2021 року

у справі № 911/698/21 (суддя Наріжний С.Ю.)

(повний текст складено 01.04.2021 року)

за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-монтажне управління -6»

до товариства з обмеженою відповідальністю «Династія В.В.»

про відкриття провадження у справі про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Київської області від 30.03.2021 року у справі № 911/698/21 відкрито провадження у даній справі за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «БМУ-6» (надалі по тексту - ТОВ «БМУ-6») про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю «Династія В.В.» (надалі по тексту - ТОВ «Династія В.В.», боржник); визнано грошові вимоги кредитора - ТОВ «БМУ-6» до боржника - ТОВ «Династія В.В.» у сумі 201 480,00 грн.; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів відповідно до ст. 41 Кодексу України з процедур банкрутства, у зв`язку з чим, органам державної виконавчої служби зупинити виконавчі провадження з примусового виконання виконавчих документів та інших документів, за якими здійснюються стягнення з боржника ТОВ «Династія В.В.», відповідно до законодавства; введено процедуру розпорядження майном ТОВ «Династія В.В.» та призначено розпорядником майна ТОВ «Династія В.В.» арбітражного керуючого Бєлову О.А.; оприлюднено у встановленому ч. 9 ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства порядку оголошення про відкриття господарським судом Київської області провадження у справі № 911/698/21 про банкрутство ТОВ «Династія В.В.», текст якого додається; заборонено боржнику та власнику майна (органу, уповноваженому управляти майном) боржника приймати рішення щодо ліквідації, реорганізації боржника, а також відчужувати основні засоби та предмети застави; зобов`язано розпорядника майна боржника подати суду відомості про результати розгляду вимог кредиторів та складений реєстр вимог кредиторів в строк до 14.05.2021 року; зобов`язано розпорядника майна боржника здійснити аналіз фінансово-господарської діяльності боржника, інвестиційного становища боржника і його становища на ринках та надати суду вказану інформацію в строк до 14.05.2021 року; зобов`язано розпорядника майна боржника провести інвентаризацію майна боржника в строк до 14.05.2021 року; зазначено, що дата набрання чинності ухвалою - 30.03.2021 року, а термін пред`явлення виконавчого документу до виконання - до 30.03.2024 року.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати ухвалу господарського суду Київської області від 30.03.2021 року про відкриття провадження у справі про банкрутство у справі № 911/698/21.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу скаржник зазначив, що заява ТОВ «БМУ-6» про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ «Династія В.В.» обґрунтована наявністю боргу у ТОВ «Династія В.В.» перед ТОВ «БМУ-6», який виник на підставі договору підряду №1 від 01.02.2017 року.

На думку скаржника, вказаний договір не укладався та не підписувався 01.02.2017 року.

Належних доказів щодо укладення оскаржуваного договору саме 01.02.2017 року у тому числі протоколів попередніх переговорів, інвентаризації наявності нерухомості та її стану тощо до матеріалів справи про банкрутство не надано. Тобто його укладення пов`язано виключно із створенням штучного боргу і не пов`язано із настанням юридичних наслідків.

Також, скаржник зазначає, що вважає, що його було незаконно позбавлено належної йому частки в розмірі 20% у статутному капіталі ТОВ «Династія В.В.» вартістю 2 200 000,00 грн. та внесені зміни щодо керівника ТОВ «Династія В.В.» з ОСОБА_1 на ОСОБА_2 на підставі рішень судів, які на даний час скасовані (рішення господарського суду Вінницької області від 23.06.2020 року та постанова Північно-західного апеляційного господарського суду від 30.09.2020 року у справі №902/66/20).

Крім того, скаржник вважає, що господарський суд Київської області безпідставно відмовив йому в задоволенні клопотань щодо залучення до участі у справі про банкрутство, ознайомленні з матеріалами справи, а також відкладенні розгляду справи на іншу дату.

Скаржник в апеляційній скарзі зазначає, що 30.03.2021 року в підготовчому засіданні, надано беззаперечні докази наявності підстав для відмови у відкритті провадження у справі про банкрутство ТОВ «Династія В.В.», перелічених у ч. 6 ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства.

Таким чином, на думку апелянта враховуючи вищевикладене, за наслідками розгляду у підготовчому засіданні заяви ТОВ «БМУ-6» про визнання боржника банкрутом, місцевий суд дійшов незаконного та необґрунтованого висновку щодо необхідності її задоволення шляхом відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ «Династія В.В.».

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 23.06.2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу господарського суду Київської області від 30.03.2021 року у справі № 911/698/21 задоволено. Скасовано ухвалу господарського суду Київської області від 30.03.2021 року у справі № 911/698/21. Прийнято нове рішення, яким у відкритті провадження у справі про банкрутство ТОВ «Династія В.В.» відмовлено.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 29.07.2021 року касаційну скаргу ТОВ «Династія В.В.» задоволено. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 23.06.2021 року у справі №911/698/21 скасовано, справу №911/698/21 направлено на новий апеляційний розгляд до Північного апеляційного господарського суду.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями та протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.08.2021 року, апеляційну скаргу ОСОБА_1 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді: Копитової О.С., суддів: Корсака В.А., Полякова Б.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.08.2021 року прийнято справу №911/698/21 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу господарського суду Київської області від 30.03.2021 року у справі № 911/698/21 до свого провадження. Розгляд апеляційної скарги призначено на 14.09.2021 року.

18.08.2021 року через відділ документообігу суду від представника ТОВ «БМУ-6» надійшло клопотання про закриття апеляційного провадження.

ТОВ «БМУ-6» наголошує на відсутності у апелянта повноважень на оскарження ухвали суду, оскільки ОСОБА_1 не визнавався кредитором боржника, а в задоволенні його клопотання про залучення учасником справи було відмовлено ухвалою господарського суду Київської області від 30.03.2021 року, яка набула законної сили та не оскаржувалась апелянтом.

13.09.2021 року через відділ документообігу суду від представника ОСОБА_1 надійшли додаткові пояснення.

В поданих поясненнях представник зазначає, що ОСОБА_1 звертаючись до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на ухвалу суду першої інстанції про відкриття провадження у справі про банкрутство, зазначив, що він є учасником справи щодо прав або обов`язків якого існує спір вважаючи себе учасником ТОВ «Династія В.В.» щодо частки якого у корпоративних правах боржника існує невирішений корпоративний спір (справа №902/66/20).

Так, в обґрунтування такого права, скаржник посилається на ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства і стверджує, що він є іншим учасником, щодо прав і обов`язків яких існує спір, а також він уповноважений учасниками ТОВ «Династія В.В.» щодо представництва інтересів боржника у справі про банкрутство, відповідно до Протоколу №15 від 29.06.2021 року.

Зокрема, з позиції ОСОБА_1 ТОВ «Династія В.В.» є господарським товариством, учасниками якого згідно відомостей з реєстру на даний час є: ТОВ «Агропроінвест-2006», ТОВ «Супрунівське», ПП «Корпорація Максимум»; директором є ОСОБА_2 .

В той же час ОСОБА_1 був учасником ТОВ «Династія В.В.» з часткою в статутному капіталі 20%, проте на підставі рішення господарського суду Вінницької області від 23.06.2020 року у справі 902/66/20 було скасовано записи в реєстрі щодо корпоративних прав ОСОБА_1 .

Тобто, прийняття господарським судом заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство могло призвести до порушення корпоративних прав ОСОБА_1 та ПП «Корпорація Максимум», на відновлення їх прав як учасників товариства, на управління товариством, зокрема, в частині прийняття рішення про ліквідацію, реорганізацію боржника, а також відчуження основних засобів.

Представник скаржника вважає, що за таких обставин, суд апеляційної інстанції при попередньому розгляді дійшов правильного висновку, що оскільки ОСОБА_1 вважає себе учасником ТОВ «Династія В.В.» та враховуючи наявність корпоративного спору щодо права ОСОБА_1 на частку в статутному капіталі ТОВ «Династія В.В.», ОСОБА_1 , є особою, щодо прав та обов`язків якого існує спір, оскільки прийняте судом рішення в рамках справи про банкрутство має безпосередній вплив на права ОСОБА_1 та його інтереси, а відтак має право на апеляційне оскарження ухвали господарського суду Київської області від 30.03.2021 року.

Крім того, представник скаржника в поданих поясненнях зазначає, що згідно поданих документів борг ТОВ «БМУ-6» виник перед ТОВ «Династія В.В.» у 2017 році, проте про його стягнення ТОВ «БМУ-6» згадало лише у 2021 році, при чому за роботи, які фактично не виконувались. По-перше, відсутня бухгалтерська документація за період 2017-2021 роки щодо підтвердження даного боргу. По-друге, зазначений борг не було відображено ні в бухгалтерській , ні в податковій звітності ТОВ «Династія В.В.».

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 13.09.2021 року, у зв`язку з перебуванням судді Полякова Б.М. у відпустці 14.09.2021 року, який не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), призначено повторний автоматизований розподіл справи.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.09.2021 року, для розгляду справи сформовано колегію у складі головуючого судді: Копитової О.С. суддів: Сотнікова С.В., Корсака В.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.09.2021 року прийнято до свого провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу господарського суду Київської області від 30.03.2021 року у справі № 911/698/21 та призначено до розгляду на 14.09.2021 року.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.09.2021 року розгляд справи № 911/698/21 відкладено на 28.09.2021 року.

28.09.2021 року до початку судового засідання через відділ документообігу суду від представника скаржника надійшли клопотання про долучення доказів.

28.09.2021 року до початку судового засідання через відділ документообігу суду від ОСОБА_3 надійшло клопотання про залучення уповноваженої особи засновників.

Обґрунтовуючи клопотання, ОСОБА_3 зазначає, що відповідно до рішення позачергових загальних зборів учасників ТОВ «Династія В.В» уповноважено ОСОБА_3 на участь у справі №911/698/21 у якості уповноваженої особи засновників (учасників, акціонерів) боржника ТОВ «Династія В.В»; припинено повноваження осіб, які до дати прийняття цього рішення уповноважувались загальними зборами учасників ТОВ «Династія В.В» на участь у справах про банкрутство у якості уповноваженої особи засновників (учасників, акціонерів) ТОВ «Династія В.В» до участі у справі №911/698/21.

Враховуючи викладене, ОСОБА_3 , вважає, що існує необхідність в його залученні, як уповноваженої особи засновників ТОВ «Династія В.В» для представництва інтересів засновників.

28.09.2021 року до початку судового засідання через відділ документообігу суду від скаржника надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Розглянувши клопотання скаржника про відкладення розгляду справи, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку про відмову в його задоволенні з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 ГПК України суд відкладає розгляд справи у випадках, встановлених ч. 2 ст. 202 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 202 ГПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про направлення йому ухвали з повідомленням про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження.

Як убачається з матеріалів справи, апелянт вдруге не з`явився в судове засідання, при цьому суд враховує, що за клопотанням його представника розгляд справи вже відкладався, зокрема, ухвалою суду від 14.09.2021 року розгляд справи було відкладено на 28.09.2021 року.

28.09.2021 року апелянт знову просить суд відкласти розгляд справи, посилаючись на захворювання на COVID-19, однак жодних доказів на підтвердження викладених в клопотанні обставин не надає.

Відповідно до п.7 ч. 1 ст. 129 Конституції України однією із засад здійснення судочинства встановлено розумні строки розгляду справи судом.

Згідно ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, учасником якої є Україна, встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Порушення права на розгляд справи упродовж розумного строку було неодноразово предметом розгляду Європейським судом з прав людини у справах проти України.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 згаданої Конвенції (рішення ЄСПЛ від 08.11.2005 рокуу справі «Смірнова проти України», рішення ЄСПЛ від 27.04.2000 року у справі «Фрідлендер проти Франції»). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення ЄСПЛ від 30.11.2006 року у справі «Красношапка проти України»).

При цьому колегія суддів зазначає, що вжиття заходів для ефективного розгляду та вирішення судового спору є обов`язком не тільки для держави, але й для осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 року зі справи «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

В даному випадку, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення клопотання апелянта, в зв`язку з його недоведеністю належними доказами та відповідно необґрунтованістю.

Крім того, суд враховує, що в судому засіданні 28.09.2021 року присутній повноважний представник апелянта - адвокат Сувалов В.О..

Присутні в судовому засіданні представники сторін та розпорядник майна боржника Бєлова О.А. надали усні пояснення по справі.

Також в судовому засіданні представник ініціюючого кредитора підтримав клопотання про закриття апеляційного провадження, яке було подано до апеляційного суду 18.08.2021 року.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду вважає, що апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу господарського суду Київської області від 30.03.2021 року у справі №911/698/21 підлягає закриттю з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Згідно із ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України, в суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Відповідно до ч. 1 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України, апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Разом з тим, 21.04.2019 року набрав чинності Кодекс України з процедур банкрутства від 18.10.2018 року №2597-VIII, який введено в дію 21.10.2019 року, відтак в даному випадку застосуванню підлягають положення Кодексу України з процедур банкрутства.

Як вбачається з матеріалів справи та зазначено вище, ухвалою господарського суду Київської області від 30.03.2021 року у справі № 911/698/21, зокрема, відкрито провадження у даній справі за заявою ТОВ «БМУ-6» про банкрутство ТОВ «Династія В.В.».

ОСОБА_1 звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив суд скасувати ухвалу господарського суду Київської області від 30.03.2021 року про відкриття провадження у справі про банкрутство у справі № 911/698/21.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 23.06.2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу господарського суду Київської області від 30.03.2021 року у справі № 911/698/21 задоволено. Скасовано ухвалу господарського суду Київської області від 30.03.2021 року у справі № 911/698/21. Прийнято нове рішення, яким у відкритті провадження у справі про банкрутство ТОВ «Династія В.В.» відмовлено.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 29.07.2021 року касаційну скаргу ТОВ «Династія В.В.» задоволено. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 23.06.2021 року у справі №911/698/21 скасовано, справу №911/698/21 направлено на новий апеляційний розгляд до Північного апеляційного господарського суду.

Скасовуючи постанову Північного апеляційного господарського суду Верховний Суд зазначив, що під час нового розгляду справи, суду апеляційної інстанції слід з`ясувати правовий статус ОСОБА_1 у справі про банкрутство, наявності у нього права на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції, в контексті впливу цього судового рішення на права, інтереси та (або) обов`язки заявника апеляційної скарги.

При цьому, Верховним Судом зазначено, що корпоративні права засновників (учасників, акціонерів) боржника внаслідок відкриття провадження у справі про банкрутство не припиняються, а лише набувають окремих обмежень у реалізації, а їх інтереси у такій справі в силу приписів Кодексу України з процедур банкрутства представляє спеціальний суб`єкт - уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) боржника.

Особа, яка обґрунтовує свою участь у справі про банкрутство наявністю корпоративного зв`язку із боржником набуває статусу учасника справи на підставі ухвали суду про залучення такої особи до участі у справі, постановленій в порядку ст. 234 Господарського процесуального кодексу України за наявності рішення вищого органу управління оформленого протоколом, що має визначену нормами корпоративного законодавства форму, зміст та процедуру прийняття.

За наявності у боржника одного учасника (акціонера) він може самостійно здійснювати представництво своїх інтересів у справі про банкрутство або відповідно до приписів ст. 37 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», ст. 49 Закону України «Про акціонерні товариства» своїм письмовим рішенням уповноважити іншу особу представляти його інтереси в розумінні абзацу 23 ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства.

В зв`язку з викладеним під час нового розгляду справи першочергово суду апеляційної інстанції належить встановити чи є апелянт особою, яка має статус учасника справи про банкрутство та яким чином зазначена особа набула такий статус; яким чином оспорювана ухвала стосується прав та обов`язків апелянта та відповідними висновками встановити чи наділений апелянт правом на оскарження оспорюваної ухвали.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 Господарського процесуального кодексу України вказівки, що містяться у постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанції під час нового розгляду справи.

За приписами ст. 41 Господарського процесуального кодексу України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони та треті особи. При розгляді вимог у наказному провадженні учасниками справи є заявник та боржник. У справах можуть також брати участь органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. У справах про оскарження рішення третейського суду та про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду учасниками справи є учасники третейського розгляду, а також особи, які не брали участі у третейському розгляді, якщо третейський суд вирішив питання про їхні права та (або) обов`язки.

У справах про банкрутство склад учасників справи визначається Законом про банкрутство (ч. 5 ст. 41 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства учасниками у справі про банкрутство є сторони, арбітражний керуючий, державний орган з питань банкрутства, Фонд державного майна України, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) боржника, а також у випадках, передбачених цим Кодексом, інші учасники справи про банкрутство, щодо прав або обов`язків яких існує спір.

Тлумачення цієї норми дозволяє дійти висновку про умовний розподіл учасників у справі про банкрутство на 3 групи, а саме:

І група - сторони справи - конкурсні кредитори (представник комітету кредиторів), забезпечені кредитори, боржник (банкрут);

ІІ група - учасники справи - арбітражний керуючий, державний орган з питань банкрутства, Фонд державного майна України, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) боржника;

ІІІ група - інші учасники справи про банкрутство, щодо прав або обов`язків яких існує спір.

Отже, суб`єктний склад учасників господарського процесу за Господарським процесуальним кодексом України є іншим, ніж склад учасників у справі про банкрутство за Кодексом України з процедур банкрутства. Водночас, перелік учасників провадження у справі про банкрутство не є вичерпним, оскільки до учасників справи про банкрутство наведеними нормами віднесено також інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про банкрутство.

ОСОБА_1 обґрунтовуючи свої повноваження щодо звернення з апеляційною скаргою вказував на те, що він є учасником справи щодо прав або обов`язків якого існує спір.

На вказані обставини посилався ОСОБА_1 в господарському суді Київської області, коли звертався з клопотанням про залучення його учасником справи і саме з таких мотивів виходив апеляційний господарський суд приймаючи постанову від 23.06.2021 року за апеляційною скаргою останнього.

Саме таким чином визначав ОСОБА_4 свій статус і під час касаційного розгляду Верховним Судом.

Під час нового апеляційного розгляду ОСОБА_1 , з посиланням на протокол №15 загальних зборів учасників ТОВ «Династія В.В.» від 29.03.2021 року стверджував, що є уповноваженою особою засновників боржника, яка в силу положень Кодексу України з процедур банкрутства є учасником справи про банкрутство.

Вирішуючи питання щодо наявності у ОСОБА_1 права на апеляційне оскарження ухвали господарського суду Київської області від 30.03.2021 року колегія суддів зазначає наступне.

Порядок набуття кредитором (окрім кредитора, за заявою якого відкрито провадження у справі про банкрутство) статусу учасника провадження у справі про банкрутство з 21.10.2019 року визначається ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства.

Приписами ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство. Забезпечені кредитори зобов`язані подати заяву з грошовими вимогами до боржника під час провадження у справі про банкрутство в частині вимог, що є незабезпеченими, або за умови відмови від забезпечення. Забезпечені кредитори можуть повністю або частково відмовитися від забезпечення. Якщо вартості застави недостатньо для покриття всієї вимоги, кредитор повинен розглядатися як забезпечений лише в частині вартості предмета застави. Залишок вимог вважається незабезпеченим. Кредитори за вимогами щодо виплати заробітної плати, авторської винагороди, аліментів, а також за вимогами щодо відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров`ю громадян, сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування мають право протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують (пункт 56.8 постанови Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 16.07.2020 року у справі № 910/4475/19).

Отже, набуття статусу кредитора законодавець пов`язує з наявністю у особи (як фізичної, так і юридичної) грошових вимог до боржника, поданих у встановленому Законом порядку (правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.06.2020 року у справі № 916/1965/13).

За висновком Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду викладеного у пункті 56.16 постанови від 16.07.2020 року у справі № 910/4475/19, лише після вчинення всіх передбачених Кодексом України з процедур банкрутства (стаття 45) дій, прийняття судом відповідної ухвали про повне або часткове (частина шоста статті 45 Кодексу України з процедур банкрутства) визнання його вимог, кредитор набуває статусу учасника провадження у справі про банкрутство та повну процесуальну дієздатність (здатність особисто здійснювати процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді, стаття 44 Господарського процесуального кодексу України).

Тобто, лише за сукупністю, встановлених Кодексом України з процедур банкрутства дій (пред`явлення грошових вимог; доведення свого права вимоги перед судом; розгляд грошових вимог судом (перевірка наявності такого права у кредитора; правомірність його набуття; невтрата цього права у зв`язку з позовною давністю, тощо); визнання їх судом) кредитор може набути правового статусу учасника у справі про банкрутство.

Кредитори (в розумінні абзацу десятого частини першої статті 1 Кодексу України з процедур банкрутства, окрім тих хто ініціював провадження у справі про банкрутство), з моменту подання заяви, передбаченої абзацом 1 ч. 1 ст.45 Кодексу України з процедур банкрутства, можуть скористатися правами, передбаченими абзацом першим частини шостої названої статті, та правом оскарження судових рішень у справі про банкрутство як особи, які не брали участі у справі (частина перша статті 254 Господарського процесуального кодексу України), якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки пункт 56.20 постанови Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 16.07.2020 року у справі № 910/4475/19).

Хоча Кодекс України з процедур банкрутства, не регламентує особливостей вступу інших учасників у справу, в ч. 1 ст. 47 Кодексу України з процедур банкрутства законодавець зазначає про визнання їх такими відповідно до цього Кодексу, отже, передбачає певну процесуальну фіксацію статусу учасника справи про банкрутство та моменту його набуття.

Зі змісту господарських процесуальних правовідносин в цілому і у справах про банкрутство зокрема видається правильним, що за загальним правилом набуття процесуального статусу заінтересованими суб`єктами схвалюється судом за наслідками перевірки підстав його набуття.

Такий підхід викладено в постанові від 16.07.2020 року у справі № 910/4475/19 в якій Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство наголосив, що було б доцільно формалізувати статус наведених учасників у справі про банкрутство шляхом прийняття господарським судом відповідного судового рішення (ухвали) задля впорядкування процесу здійснення провадження у справі.

Вступ у справу про банкрутство інших учасників має відбуватися шляхом подання ними заяв із процесуальних питань відповідно до ст.ст. 169, 170 Господарського процесуального кодексу України, яка підлягає розгляду судом.

Таким чином, набуття статусу учасника справи про банкрутство та можливість реалізації повного обсягу процесуальної дієздатності має ґрунтуватися на ухвалі суду про залучення такої особи до участі у справі, постановленій в порядку ст. 234 Господарського процесуального кодексу України.

Саме з набранням законної сили такою ухвалою така особа, наділяється процесуальними правомочностями учасника справи за ст. 42 Господарського процесуального кодексу України.

Як виняток, інша особа може набути статусу учасника справи про банкрутство після прийняття оскаржуваних судових рішень шляхом його схвалення (легітимізації) за наслідком участі цієї особи в судовому засіданні в суді відповідної інстанції (близький за змістом висновок щодо застосування норм права викладено в постанові Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 20.05.2021 року у справі № 910/24368/14).

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Таке право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Пунктом 9 ч. 3 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що одним із принципів господарського судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

Відповідно до ст. 129 Конституції України забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення є однією із засад судочинства, яка застосовується з дотриманням принципу верховенства права, змагальності, рівності всіх учасників перед законом і судом, розумності строків розгляду справи.

Зазначена конституційна норма конкретизована законодавцем у ст. 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", згідно з якою учасники судового процесу та інші особи мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Реалізація конституційного права на апеляційне оскарження судового рішення названим законом ставиться в залежність від положень процесуального закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Господарського процесуального кодексу України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Коло осіб (в позовному провадженні), які мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції, а також оскаржити в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції визначено приписами ст.ст. 254, 255 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з ч. 1 ст. 254 цього Кодексу учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 255 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції можуть подавати учасники справи відповідно до цього Кодексу та Закону про банкрутство.

Аналіз наведених норм свідчить, що Господарським процесуальним кодексом України виокремлено коло осіб, наділених процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення, які умовно можна поділити на дві групи: І група - учасники справи; ІІ група - особи, які участі у справі не брали, але судове рішення стосується їх прав, інтересів та (або) обов`язків.

У справі про банкрутство коло осіб, які мають право оскаржити судові рішення, звужено до учасників такої справи задля попередження необґрунтованого втручання інших осіб, які не є учасниками справи, у хід процедури банкрутства.

Відповідна правова позиція не має законодавчого відтворення ані в Господарському процесуальному кодексі України, ані в Кодексі України з процедур банкрутства (з 21.10.2019 року), однак є усталеною під час перегляду справ про банкрутство та викладена суддями судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, зокрема, у постановах від 07.07.2020 у справі № Б-39/27-09, від 11.06.2020 у справі № 916/3206/17, від 03.06.2020 у справі № 910/18031/14, від 19.05.2020 у справі № 908/2332/19, від 03.03.2020 у справі № 904/7965/16, від 20.02.2019 у справі № 5005/2329/2011, від 16.01.2020 у справі № 911/5186/14.

Така позиція згодом підтримана Верховним Судом у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 16.07.2020 у справі № 910/4475/19.

ОСОБА_1 подаючи клопотання до суду першої інстанції про залучення його учасником справи про банкрутство, а також апеляційну скаргу в обґрунтування наявності правового зв`язку із справою про банкрутство посилався на те, що він вважає себе учасником ТОВ «Династія В.В.» щодо права якого на частку в статутному капіталі боржника наявні корпоративні спори.

Верховний Суд у постанові зазначив, що з цього приводу слід взяти до уваги те, що засновники (учасники, акціонери) боржника як власники корпоративних прав (частки у статутному капіталі (майні), акцій, права на вклад до статутного капіталу) з моменту відкриття провадження у справі про банкрутство за загальним правилом не беруть у ній безпосередньої участі, проте не втрачають корпоративних прав та інтересів у цій справі, в тому рахунку через субсидіарну відповідальність, а також, зокрема стосовно відновлення платоспроможності боржника або отримання майна, що залишилося після задоволення вимог кредиторів та ліквідації банкрута.

Водночас, оцінюючи обрані засновниками (учасниками, акціонерами) боржника форми та способи захисту їх інтересів у справі про банкрутство судам слід виходити як зі змісту спеціальних норм Кодексу України з процедур банкрутства, так і принципу «неможливості ототожнення юридичної особи та її членів» та враховувати актуальні правові висновки щодо реалізації цієї домінанти, викладені, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 08.10.2019 у справі № 916/2084/17, від 15.10.2019 у справі № 905/2559/17, від 03.12.2019 у справі № 904/10956/16, постанові Верховного Суду від 17.02.2021 у справі № 910/13643/19.

Таким чином, корпоративні права засновників (учасників, акціонерів) боржника внаслідок відкриття провадження у справі про банкрутство не припиняються, а лише набувають окремих обмежень у реалізації, а їх інтереси у такій справі в силу приписів Кодексу України з процедур банкрутства представляє спеціальний суб`єкт - уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) боржника.

Уповноваження особи на представництво інтересів засновників (учасників, акціонерів) боржника ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства пов`язує з рішенням його вищого органу управління, що має визначену нормами корпоративного законодавства форму, зміст та процедуру прийняття. Таке рішення, прийняте в регламентованому законом та статутом порядку і оформлене протоколом, є доказом уповноваження особи на представництво інтересів засновників (учасників, акціонерів) боржника перед третіми особами у справі про банкрутство.

За наявності у боржника одного учасника (акціонера) він може самостійно здійснювати представництво своїх інтересів у справі про банкрутство або відповідно до приписів ст. 37 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», ст. 49 Закону України «Про акціонерні товариства» своїм письмовим рішенням уповноважити іншу особу представляти його інтереси в розумінні абзацу 23 ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства.

Набуття уповноваженою особою засновників (учасників, акціонерів) статусу учасника справи про банкрутство має ґрунтуватися на ухвалі суду про залучення такої особи до участі у справі, постановленій в порядку ст. 234 Господарського процесуального кодексу України з набранням законної сили якою уповноважена особа, окрім належних їй спеціальних прав - брати участь з правом дорадчого голосу у зборах кредиторів та роботі комітету кредиторів боржника, наділяється процесуальними правомочностями учасника справи за ст. 42 Господарського процесуального кодексу України.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 не визнавався кредитором боржника, а в задоволенні його клопотання про залучення учасником справи було відмовлено ухвалою господарського суду Київської області від 30.03.2021 року, яка не оскаржувалась та набрала законної сили.

В зв`язку з викладеним апелянт не є учасником справи про банкрутство в розумінні Кодексу України з процедур банкрутства.

Посилання ОСОБА_1 на протокол №15 загальних зборів учасників ТОВ «Династія В.В.» від 29.03.2021 року не приймається апеляційним судом, оскільки, як станом на дату відкриття провадження у справі про банкрутство так і на дату розгляду справи апеляційним судом особи вказані в протоколі, як засновники, згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадський формувань, засновниками не значились.

Апеляційний суд враховує постанову Верховного Суду в справі №902/47/21 від 23.09.2021 року, на яку посилається апелянт, як на підставу поновлення своїх корпоративних прав, якою залишено без змін рішення господарського суду Вінницької області від 19.04.2021 року та визнано протиправними та скасовано внесені державним реєстратором відділу реєстрації Управління «ЦНАП» виконавчого комітету Жмеринської міської ради Рудяк О.П. до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємств та громадських формувань запис від 09.10.2020 року за №009013921, №010013921, №011013921, №012013921. Визнано протиправними та скасовано внесені державним реєстратором з державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців відділу «Центру надання адміністративних послуг та державної реєстрації» виконавчого комітету Гайсинської міської ради Богачуком В.Д. записи від 15.10.2020 року за №014013921, яким змінено засновників (учасників) юридичної особи ТОВ «Династія В.В.», та відповідно поновлено корпоративні права ОСОБА_1 в ТОВ «Династія В.В.».

Однак, суд зауважує, що в будь-якому випадку володіння корпоративними правами в розмірі 20% не надають особі права на оскарження ухвали суду у справі про банкрутство без визнання такої особи уповноваженою особою засновників у встановленому кодексом порядку.

Лише тільки засновник, який володіє корпоративними правами боржника в розмірі більше ніж 50% має право бути учасником справи про банкрутство в якості уповноваженої особи засновників без прийняття відповідного рішення загальними зборами товариства.

Крім того, слід зазначити, що до апеляційного суду ОСОБА_3 подано протокол позачергових загальних зборів учасників ТОВ «Династія В.В.» від 09.06.2021 року, яким вирішено уповноважити Лисача О.В. на участь у справі №911/698/21 в якості уповноваженої особи засновників (учасників, акціонерів) боржника ТОВ «Династія В.В.» та припинити повноваження осіб, які до дати прийняття цього рішення уповноважувались загальними зборами учасників ТОВ «Династія В.В.» на участь у справах про банкрутство у якості уповноваженої особи засновників (учасників, акціонерів) ТОВ «Династія В.В.».

В даному випадку вбачається наявність корпоративних спорів між засновниками боржника, вирішення яких не входить в повноваження суду під час вирішення питання щодо відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 264 ГПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Згідно ч. 2 наведеної статті про закриття апеляційного провадження суд апеляційної інстанції постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в касаційному порядку.

Враховуючи викладені обставини, колегія суддів приходить до висновку щодо наявності підстав для закриття апеляційного провадження, свого права на апеляційне оскарження апелянтом не доведено.

Оскільки, колегія суддів дійшла висновку щодо закриття апеляційного провадження у даній справі, то клопотання ОСОБА_3 про залучення уповноваженої особи засновників не розглядалося.

Керуючись статтями 231, 234, 264, 281 ГПК України та Кодексом України з процедур банкрутства, Північний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1.Апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу господарського суду Київської області від 30.03.2021 року у справі № 911/698/21 закрити.

2. Копію ухвали суду надіслати учасникам провадження у справі.

3.Справу №911/698/21 повернути до господарського суду Київської області.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строки, передбачені ст.ст. 286-291 ГПК України.

Повний текст ухвали складено та підписано 18.10.2021 року в зв`язку з перебуванням суддів Сотнікова С.В. та Копитової О.С. у відпустці.

Головуючий суддя О.С. Копитова

Судді С.В. Сотніков

В.А. Корсак