ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.10.2021 Справа № 8/471-23/1(917/742/21)

Суддя господарського суду Полтавської області Іванко Л.А., за участю секретаря судового засідання Ісенко М.В., розглянувши матеріали справи

за позовною заявою Державного комунального житлово-експлуатаційного підприємства "Будівельник", 36014, м. Полтава - 14, АС № 220, ідент. код 01257609

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Проммаркет М", 36034, м.Полтава, вул. Половки, 70, ідент. код 42957239

про визнання права власності

Представники сторін - не з`явились

встановив:

До господарського суду Полтавської області надійшов позов Державного комунального житлово-експлуатаційного підприємства "Будівельник" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Проммаркет М" про визнання права комунальної власності на об`єкт нерухомого майна - двоповерхову адміністративну будівлю за адресою м. Полтава, вул. В.Чорновола, 14/16, загальною площею 948,0 кв. м., в тому числі перший поверх - 272,2 кв. м., другий поверх - 453,2 к. м., підвал - 222,6 кв. м. за територіальною громадою міст, сіл, селищ Полтавської області, яка знаходиться у повному господарському віданні ДКЖЕП "Будівельник".

За протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 24.05.2021 року позовна заява передана на розгляд судді Іванко Л.А.

За даною позовною заявою ухвалою господарського суду Полтавської області 11.06.2021 року відкрито провадження у справі. Справу ухвалено розглядати у порядку загального позовного провадження в межах справи №8/471-23/1 про банкрутство Державного комунального Житлово-експлуатаційного підприємства "Будівельник", м. Полтава. Підготовче засідання у справі призначено на 15.07.2021, та встановлено сторонам строки для подання заяв по суті справи.

15.07.2021 року від позивача до суду надійшло клопотання (вхід.№7783), в якому останній просить провести підготовче засідання без участі його представника, а також закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті.

Від відповідача надійшло клопотання (вхід.№7782 від 15.07.2021 р.), в якому останній зазначає, що визнає позов ДКЖЕП "Будівельник" у повному обсязі; просить розглянути справу за наявними у ній матеріалами без участі його представника, а також закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою господарського суду від 15.07.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 31.08.2021.

Судове засідання, призначене на 31.08.2021 не відбулось, в зв"язку з перебуванням судді у відпустці.

В зв"язку з виходом судді з відпустки, розгляд справи по суті ухвалою суду від 06.09.2021 перепризначено на 06.10.2021.

Представники сторін в судове засідання 06.10.2021 не з"явились, про причини неявки суд не повідомляли.

При цьому, ухвала суду від 06.09.2021 вручена ліквідатору ДКЖЕП "Будівельник" 13.09.2021 (підтверджується поштовим повідомленням).

Ухвала суду від 06.09.2021 року, яка направлялася відповідачу за його місцезнаходженням, повернулася до суду не врученою з відміткою поштового відділення "адресат відсутній за вказаною адресою".

Відповідно до наявного в матеріалах справи Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань місцезнаходження відповідача співпадає з адресою, на яку було надіслано ухвалу суду.

Відповідно до ч. 7 ст. 120, ст. 242 Господарського процесуального кодексу України ухвала суду від 06.09.2021р. вважається врученою відповідачу.

Також, суд зауважує, що ухвала господарського суду Полтавської області від 06.09.2021р. по даній справі розміщена в Єдиному Державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua). Відповідно до Закону України "Про доступ до судових рішень" судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України. Загальний доступ до судових рішень на офіційному веб-порталі судової влади України забезпечується з дотриманням вимог статті 7 цього Закону. Для реалізації права доступу до судових рішень, внесених до Реєстру, користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин.

Суд зазначає, що згідно з ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

За висновками суду, справа може бути розглянута за наявними у ній матеріалами.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, дослідивши надані учасниками судового процесу докази, суд встановив.

В провадженні господарського суду Полтавської області знаходиться справа № 8/471-23/1 про банкрутство ДКЖЕП "Будівельник".

Постановою господарського суду Полтавської області від 08.12.2011р. припинено процедуру санації ДК ЖЕП "Будівельник" (м. Полтава, пров. Шкільний, 4, ), визнано банкрутом ДК ЖЕП "Будівельник" та відкрито ліквідаційну процедуру.

Згідно ухвали господарського суду Полтавської області від 24.09.2015р. ліквідатором ДК ЖЕП "Будівельник" призначено арбітражного керуючого Рибаченка М.П. з наданням йому повноважень відповідно до положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом.

21.10.19 р. набув чинності Кодекс України з процедур банкрутства №2597-VIII.

Відповідно до п.п.4 п.14 Прикінцевих та Перехідних Положень Кодексу України з процедур банкрутства установлено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.

Таким чином, розгляд справи про банкрутство ДК ЖЕП «Будівельник» відбувається за правилами, що передбачені Кодексом України з процедур банкрутства.

В ході ліквідаційної процедури банкрута, ліквідатор ДК ЖЕП «Будівельник» звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати право комунальної власності на об`єкт нерухомого майна - двоповерхову адміністративну будівлю за адресою м. Полтава, вул. В.Чорновола, 14/16, загальною площею 948,0 кв. м., в тому числі перший поверх - 272,2 кв. м., другий поверх - 453,2 к. м., підвал - 222,6 кв. м. за територіальною громадою міст, сіл, селищ Полтавської області, яка знаходиться у повному господарському віданні ДКЖЕП "Будівельник".

Згідно з частиною 1 статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до положень статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Під предметом спору слід розуміти матеріально-правовий об`єкт, з приводу якого виник правовий конфлікт між позивачем і відповідачем.

Особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає і обґрунтовує у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. В свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у тому числі, щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах, і, в залежності від встановлених обставин, вирішити питання про наявність чи відсутність підстав для судового захисту.

В обгрунтування позовних вимог ліквідатор зазначив.

Згідно Рішення Октябрської районної ради народних депутатів м.Полтави від 08.01.1991р. оформлено право державної власності та передано право оперативного управління Управлінню житлово-комунального господарства Полтавського виробничого будівельно-монтажного об`єднання "Полтавабуд", в томі числі житловий будинок м.Полтаві по вул.Вячеслава Чорновола (Куйбишева), 14/16.

За даними ліквідатора, 01.07.2004 прийняте рішення про державну реєстрацію та внесений запис до Реєстру про реєстрацію права власності за УЖКХ ПСМО "Полтавбуд", правонаступником якого є ДК ЖЕП «Будівельник», на нерухоме майно нежиле приміщення за адресою Полтавська обл., м. Полтава, вулиця Куйбишева, будинок 14/16.

Підстава виникнення права власності: б/н, 08.01.1991, рішення виконкому Октябрської районної ради за № 19.

У відповідності до Постанови Кабінету міністрів України від 13.10.1992р. № 577 «Про передачу майна, яке перебуває у загальнодержавній власності, до комунальної власності областей та м. Севастополя згідно з Додатком № 15 до комунальної власності Полтавської області передано майно Полтавського виробничого будівельно-монтажного об`єднання "Полтавабуд", у тому числі Управління житлово-комунального господарства.

На підставі рішення Корпорації "Укрбуд" 12.01.1994р. та рішення виконкому Полтавської міської ради народних депутатів від 26.01.1994р. № 58 (№ 975) зареєстрований статут Управління житлово-комунального господарства.

Згідно положень Статуту, Управління житлово-комунального господарства є державним підприємством; є юридичною особою, є членом в ВБМО «Полтавбуд», його майно становлять основні фонди та оборотні кошти, які є державною власністю і закріплюється за ним на праві повного господарського відання.

Згідно наказу Управління майном Полтавської обласної державної адміністрації від 04.07.1997р. № 56 в зв`язку зі зміною назви Управління житлово-комунального господарства на Державне комунальне житлово-експлуатаційне підприємство "Будівельник" був затверджений статут цього підприємства, згідно якого позивач, заснований на комунальній власності і є правонаступником Управління житлово-комунального господарства.

У відповідності до пп. 4.1 статуту позивача, затвердженого розпорядженням виконкому Полтавської міської ради від 26.01.1997р. № 58-р (перереєстровано розпорядженням від 28.07.1997р. № 433-р) майно позивача становлять основні фонди та обігові кошти, а також цінності, вартість яких відображається на самостійному балансі підприємства.

Згідно розпорядження Полтавської обласної державної адміністрації від 20.05.2016р. № 207 «Про перейменування топонімічних назв, демонтаж меморіальних дошок та зображень комуністичної символіки у місті Полтаві», вулиця Куйбишева у м.Полтаві перейменована на вулицю Вячеслава Чорновола.

Нерухоме майно - будинок вцілому за адресою: м. Полтава, вул.Вячеслава Чорновола (Куйбишева), буд. 14/16 є майном комунальної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Полтавської області, яке на праві повного господарського відання перебуває в Управління житлово-комунального господарства та згодом ДК ЖЕП «Будівельник», як правонаступника УЖКГ.

Згідно листа Управління майном Полтавської обласної ради від 28.01.2021р. № 118/01- 19 вказаний будинок перебуває у спільній власності відповідних територіальних громад Полтавської області та на балансі у повному господарському віданні позивача.

На переконання позивача, саме йому належить виключне право господарського відання на володіння, користування і розпорядження майном - будинком за адресою м.Полтава, вул.Вячеслава Чорновола (Куйбишева), 14/16, закріпленим за ним власником - територіальною громадою Полтавської області.

Згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань основним видом діяльності позивача за КВЕД є 68.20 «Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна».

У позовній заяві зазначено, що з метою отримання коштів для розрахунку з кредиторами банкрута, позивачем було досягнуто згоди з відповідачем про укладення договору оренди двоповерхової адміністративної будівлі за адресою: м.Полтава, вул.Вячеслава Чорновола, 14/16 загальною площею 948,0 кв.м, в т.ч. перший поверх 272,2 кв.м, другий поверх 453,2кв.м, підвал 222,6 кв.м.

Згідно листа відповідача від 20.04.2021р. б/н, останній не визнає прав господарського відання позивача на вказану будівлю, та на підставі цього, відмовляється укладати договір оренди належного позивачу майна.

Позивач стверджує, що він на законних підставах наділений правом господарського відання щодо нерухомого майна - нежитлових приміщень за адресою: м.Полтава, вул. Вячеслава Чорновола, 14/16 та має певну сукупність прав та обов"язків шодо закріпленого за ним майна, які визначені статутом підприємства. Власником майна є територіальна громада міст, сіл, селищ Полтавської області.

Отже, вважаючи, що зазначені обставини не дають змоги належним чином реалізувати всю сукупність правомочностей щодо нерухомого майна, закріпленого за ним на основі права господарського відання, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

При вирішенні спору суд виходив з наступного.

Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням (ч. 2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України).

Здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 Господарського процесуального кодексу України).

Кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів (ч. 2 ст. 20 Господарського кодексу України).

Відсутність порушеного або оспорюваного права позивача є підставою для ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин.

Вказане узгоджується із позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, яка відображена у постанові від 03.09.2019 у справі № 917/1258/18.

Згідно зі ст.15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 16 Цивільного кодексу України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Отже, зазначені норми визначають об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту. Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права, який має відповідати тим фактичним обставинам, які склалися, виходячи із тих відносин, які відповідають відповідним нормам права.

За статтею 136 Господарського кодексу України, право господарського відання є речовим правом суб`єкта підприємництва, який володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником (уповноваженим ним органом), з обмеженням правомочності розпорядження щодо окремих видів майна за згодою власника у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законами.

Щодо захисту права господарського відання застосовуються положення закону, встановлені для захисту права власності.

Відповідно до статті 392 ЦК власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

З урахуванням зазначених норм, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Звертаючись з позовом до ТОВ "Проммаркет М" позивач не навів та не надав суду доказів того, що відповідач порушує чи оспорює право господарського відання позивача на зазначені об`єкти.

При цьому, відповідач жодним чином не оспорює право позивача та не претендує на спірне майно. У відзиві на позовну заяву відповідач визнав позов повністю.

Згідно із ч. 2-3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З урахуванням викладеного, на підставі основних принципів господарського судочинства, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку про безпідставність позовних вимог. На думку суду, позов не відповідає належному способу захисту порушеного права, тому не підлягає задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 232, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

У позові відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.256 ГПК України). Згідно ст.256 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено та підписано 13.10.2021 року

Суддя Іванко Л.А.