ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" жовтня 2021 р. Справа№ 910/5634/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пашкіної С.А.

суддів: Сітайло Л.Г.

Алданової С.О.

За участю секретаря судового засідання : Кулачок О.А.

представників сторін:

від позивача - Гуща В.О. ( довір. №101 від 10.09.2021)

від відповідача - не з`явився;

розглянувши апеляційну скаргу Міністерства оборони України

на рішення Господарського суду міста Києва від 24.05.2021

у справі № 910/5634/21 (суддя Бойко Р.В.)

за позовом Концерну "Військторгсервіс"

до Міністерства оборони України

про стягнення 254 970,91грн

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 24.05.2021 у справі №910/5634/21 позов концерну «Військторгсервіс» задоволено повністю. Стягнуто з Міністерства оборони України на користь Концерну «Віськторгсервіс» кошти у розмірі 254 970грн.91коп. та судовий збір у розмірі 3 824грн.56коп.

Рішення місцевого господарського суду ґрунтується на тому, що:

- відповідачем не надано доказів на підтвердження наявності обставин для стягнення суми забезпечення та на підтвердження факту звернення стягнення на спірні кошти, хоча відповідач не був позбавлений можливості надати такі докази в межах справи; відсутні підстави ввжати, що позивачем порушено умови договору в частині кількості та/або строків (термінів) постачання товару, отже позивачем виконано умови договору.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 24.05.2021 та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

В апеляційній скарзі відповідач зазначає про те, що:

- під час вирішення спору судом не було належним чином досліджено, що відповідно до п.13.6 договору сторони чітко передбачили, що замовник не повертає забезпечення виконання зобов`язань постачальнику за цим договором та стягує безвідсотковий грошовий депозит при настанні однієї або декількох наступних умов, зокрема: несплати штрафних санкцій, передбачених умовами договору;

- позивачем умови договору виконано з порушенням, зокрема в частині своєчасності надання послуг із забезпечення харчовими продуктами та невідповідності кількісних показників заявленого продовольства доставленому, тому забезпечення виконання договору не підлягає поверненню.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.07.2021 колегією суддів у складі головуючого судді Пашкіної С.А., суддів Андрієнка В.В., Сітайло Л.Г. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Міністерства оборони України на рішення Господарського суду міста Києва від 16.07.2021, справу № 910/5634/21 призначено до розгляду на 11.08.2021.

Від позивача (03.08.2021) надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач зазначає про те, що:

- сам факт направлення претензій на адресу Концерну «Військторгсервіс» не є беззаперечним доказом того, що Концерном були здійснені порушення; жодного доказу, який підтверджував здійснення з боку Концерну «Військторсервіс» порушень умов договору, Міністерством оборони України надано не було.

Розпорядженням Північного апеляційного господарського суду від 10.08.2021, у зв`язку перебуванням судді Андрієнка В.В., який не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), у відпустці, у справі № 910/5634/21 призначено повторний автоматизований розподіл справи.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.08.2021 справа № 910/5634/21 передана на розгляд колегії суддів у складі: Пашкіна С.А. (головуючий), судді Сітайло Л.Г., Алданова С.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.08.2021 колегією суддів у складі головуючого судді Пашкіної С.А., суддів Сітайло Л.Г., Алданової С.О. прийнято до свого провадження апеляційну скаргу Міністерства оборони України на рішення Господарського суду міста Києва від 24.05.2021 у справі №910/5634/21.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.08.2021 колегією суддів у складі головуючого судді Пашкіної С.А., суддів Сітайло Л.Г., Алданової С.О. відкладено розгляд справи на 12.10.2021.

В судове засідання апеляційного господарського суду 12.10.2021 не з`явився представник відповідача.

Як слідує з відомостей на офіційному сайті Укрпошти та отриманої інформації за штрихкодовим ідентифікатором поштового відправлення, здійсненого судом на адресу відповідача процесуальних документів ( зокрема, ухвали Північного апеляційного господарського суду від 12.10.2021), відправлення за номером 556 Міністерству оборони України вручене 25.08.2021.

Враховуючи те, що представник відповідача про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, явка учасників судового процесу не визнана обов`язковою, про причини неявки відповідач суд не повідомив, неявка представника відповідача в судове засідання не перешкоджає розгляду апеляційної скарги у справі по суті, колегія суддів ухвалила розгляд апеляційної скарги у відсутності представника відповідача.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, наявні матеріали справи та заслухавши пояснення позивача судовою колегією встановлено.

13.02.2020 між Міністерством оборони України, як замовником та Концерном "Віськторгсервіс", як постачальником, укладено Договір №286/2/20/3 на закупівлю продуктів харчування та сушених продуктів різних (15890000-3) (харчові продукти (комплект продуктів харчування за Каталогом продуктів харчування) для особового складу та годування штатних тварин військових частин, установ та військових навчальних закладів Збройних Сил України в стаціонарних та польових умовах на 2020 рік) (надалі - Договір), за умовами якого постачальник зобов`язався у 2020 році здійснити постачання замовнику у зумовлені строки продуктів харчування та сушених продуктів різних (15890000-3) (харчові продукти (комплект продуктів харчування за Каталогом продуктів) для особового складу та годування штатних тварин військових частин, установ та військових навчальних закладів Збройних Сил України в стаціонарних та польових умовах на 2020 рік), а замовник прийняти та оплатити вказані харчові продукти відповідно до умов договору.

Відповідно до п.1.3 Договору кількість, асортимент та строки постачання харчових продуктів визначаються представником замовника заявками відповідно до Каталогу продуктів (Додаток №14.1).

Згідно п.1.6 Договору замовник зобов`язався здійснити постачання з 01.02.2020 по 31.12.2020 харчових продуктів (комплектів продуктів харчування) для особового складу у кількості 3 784 495 комплектів загальною вартістю 211 931 720,00грн. (без ПДВ) та харчових продуктів (комплектів продуктів харчування) для годування штатних тварин військових частин, установ та військових навчальних закладів Збройних Сил України в стаціонарних та польових умовах у кількості 9 715 комплектів загальною вартістю 544 040,00грн. (без ПДВ), а з урахуванням ПДВ загальна вартість товару складає 254 970 912,00грн.

Пунктом 6.1 Договору передбачено, що розрахунки за фактично поставлені комплекти продуктів харчування проводяться замовником безготівковим розрахунком з його розрахункового рахунку протягом 30 календарних днів (за умов надходження бюджетних коштів на рахунок Міноборони за даним кодом видатків) з дати надання постачальником замовнику належним чином оформленого комплекту документів на відвантажені та прийняті харчові продукти:

- рахунка-фактури (підписаного керівником та головним бухгалтером постачальника чи уповноваженою особою представника постачальника (якщо посада головного бухгалтера не передбачена штатним розписом, то про це зазначається у рахунку-фактурі);

- зведеного акту приймання-передачі (оформлений та підписаний сторонами);

- видаткової накладної постачальника (оформленою та підписаною сторонами);

- повідомлення-підтвердження, яке заповняється представником замовника.

У пункті 13.4 Договору зазначено, що укладенням цього договору сторони вчиняють письмовий правочин щодо забезпечення виконання всіх зобов`язань постачальника, визначених в цьому договорі. Сторони домовилися встановити наступні види забезпечення виконання зобов`язання постачальника за договором: грошовий депозит та гарантія банку. Постачальник забезпечив виконання своїх зобов`язань за цим договором у розмірі 3% вартості договору у виді;

- 0,1% вартості договору - безвідсотковий грошовий депозит шляхом перерахування грошових коштів на рахунок замовника у сумі 254 970,91грн.;

- 2,9% вартості договору - гарантія банку в сумі 7 394 156,45грн.

Замовник зобов`язується повернути постачальнику забезпечення виконання зобов`язань постачальника за цим договором після закінчення строку дії цього договору за умови належного виконання постачальником умов договору щодо якості, кількості та строків, крім випадків, визначених у пункті 13.6, а також у разі скасування у судовому порядку результатів процедури закупівлі або цього договору та у випадках, передбачених статтею 37 Закону України "Про публічні закупівлі", але не пізніше ніж протягом 5 банківських днів з дня настання зазначених обставин (п. 13.5 Договору).

У пункті 13.6 Договору сторонами погоджено, що замовник не повертає забезпечення виконання зобов`язань постачальнику за цим договором та стягує це забезпечення направленням вимоги до банка-гаранта про сплату грошової суми та стягує безвідсотковий грошовий депозит при настанні однієї або декількох наступних умов:

- порушення постачальником строків постачання харчових продуктів згідно заявки представника замовника більш ніж на дві доби;

- поставка неякісних харчових продуктів (крім порушення вимог до маркування та етикетування, тари та пакування), окрім випадку заміни постачальником неякісних харчових продуктів протягом двох діб, наступних за датою поставки таких неякісних харчових продуктів;

- несплати штрафних санкцій, передбачених Розділом ІХ цього договору;

- односторонньої відмови постачальника від виконання зобов`язань за цим договором, розірвання договору в судовому порядку за позовом постачальника;

- розірвання цього договору замовником з підстав невиконання або неналежного виконання постачальником своїх зобов`язань за цим договором.

Договір набирає чинності з дати його підписання сторонами і діє до 31.12.2020, а в частині проведення розрахунків до повного їх завершення. Після закінчення терміну дії договору звіряння взаєморозрахунків здійснюється на підставі підписаних обома сторонами актів звіряння (п. 12.1 Договору).

Концерн "Віськторгсервіс" звернувся до Міністерства оборони України із претензією (вих. №07/428 від 04.03.2021) про повернення безвідсоткового грошового депозиту у розмірі 254 970,91грн.

Листом вих. №286/6/1494 від 23.03.2021 Міністерство оборони України повідомило позивача, що підстави для повернення безвідсоткового грошового депозиту відсутні, оскільки за період дії договору Концерном "Віськторгсервіс", як постачальником, неналежно виконувались умови Договору щодо несвоєчасного постачання, щодо порушення якості продуктів харчування та щодо поставки продуктів без відповідного маркування та етикетування.

Відповідно до ч.1 ст.546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Частиною 1 статті 570 Цивільного кодексу України передбачено, що завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання.

Таким чином, за змістом ст. 570 Цивільного кодексу України завдаток виконує три основні функції: доказову, платіжну та забезпечувальну. Зокрема платіжна функція завдатку завжди виражається в тому, що він є складовою частиною платежу по договору, в той час як забезпечувальна функція завдатку як раз і полягає в тому, що у разі невиконання забезпеченого завдатком зобов`язання боржником, завдаток залишається у кредитора.

Позивач вказує, що ним було перераховано відповідачу на виконання п. 13.4 Договору кошти у розмірі у сумі 254 970,91грн. в якості забезпечення виконання своїх зобов`язань за Договором в грошовій формі у 0,1% вартості договору.

Наведені обставини не заперечуються відповідачем, а зі змісту відзиву та апеляційної скарги (з посилань на відсутність підстав для повернення вказаної суми коштів) вбачається, що Міністерство оборони визнає факт перерахування позивачем спірних коштів.

Частиною 1 статті 75 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованих підстав вважати їх недостовірними або визнаними у зв`язку з примусом. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

У пункті 13.5 Договору сторонами погоджено, що замовник зобов`язується повернути постачальнику забезпечення виконання зобов`язань постачальника за цим договором після закінчення строку дії цього договору за умови належного виконання постачальником умов договору щодо якості, кількості та строків, крім випадків, визначених у пункті 13.6, а також у разі скасування у судовому порядку результатів процедури закупівлі або цього договору та у випадках, передбачених статтею 37 Закону України "Про публічні закупівлі", але не пізніше ніж протягом 5 банківських днів з дня настання зазначених обставин.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом ст.ст. 610, 612 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Під виконанням зобов`язання розуміється вчинення боржником та кредитором взаємних дій, спрямованих на виконання прав та обов`язків, що є змістом зобов`язання.

Невиконання зобов`язання має місце тоді, коли сторони взагалі не вчиняють дій, які складають зміст зобов`язання, а неналежним виконанням є виконання зобов`язання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

У пункті 13.6 Договору сторонами погоджено, що замовник не повертає забезпечення виконання зобов`язань постачальнику за цим договором та стягує це забезпечення направленням вимоги до банка-гаранта про сплату грошової суми та стягує безвідсотковий грошовий депозит при настанні однієї або декількох наступних умов:

- порушення постачальником строків постачання харчових продуктів згідно заявки представника замовника більш ніж на дві доби;

- поставка неякісних харчових продуктів (крім порушення вимог до маркування та етикетування, тари та пакування), окрім випадку заміни постачальником неякісних харчових продуктів протягом двох діб, наступних за датою поставки таких неякісних харчових продуктів;

- несплати штрафних санкцій, передбачених Розділом ІХ цього договору;

- односторонньої відмови постачальника від виконання зобов`язань за цим договором, розірвання договору в судовому порядку за позовом постачальника;

- розірвання цього договору замовником з підстав невиконання або неналежного виконання постачальником своїх зобов`язань за цим договором.

Заперечуючи проти позову, Міністерство оборони України зазначає, що позивачем порушено умови Договору в частині своєчасного постачання, а також недопоставлена частина товару.

Натомість позивач не визнає порушень ним умов Договору та вказує про те, що належним чином виконав умови спірного Договору.

Відповідачем не долучено до справи доказів на підтвердження обставин недопоставки товару та порушення строків його поставки.

Зокрема, пунктом 4.6 Договору визначено, що у разі виявлення представником замовника порушень при прийманні харчових продуктів в зведеному акті приймання-передачі зазначаються факти порушень та складається акт про порушення договірних зобов`язань суб`єктом господарювання у трьох примірниках, один примірник залишається у представника замовника, другий направляється замовнику з належними доказами факту наявності порушень постачальником умов договору, а третій надається постачальнику під розписку або надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення чи цінним з описом вкладення.

Попри наведене, відповідач не скористався своїм правом на доведення факту (фактів) порушення постачальником умов Договору та не надав суду жодних доказів наявності таких фактів.

Частинами 1 та 2 статті 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч.3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України).

Аналогічні приписи закріплені у ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій (ч.4 ст.13 ГПК України).

Відтак, відповідачем не доведено наявності передбачених п. 13.6 Договору підстав для неповернення постачальнику забезпечення виконання зобов`язань в сумі 254 970,91 грн.

До того ж, п.13.6 Договору передбачає, що у випадку наявності визначених цим пунктом підстав (підстави) замовник не повертає забезпечення виконання зобов`язань постачальнику за цим договором та стягує це забезпечення направленням вимоги до банка-гаранта про сплату грошової суми та стягує безвідсотковий грошовий депозит при настанні однієї або декількох наступних умов.

Застосування сторонами у даному пункті слова "стягує" розуміється судом як визначення обов`язку замовника вчинити певні активні дії для одержання спірної суми коштів у власність.

Таким чином, Міністерство оборони України повинне було вчинити певні дії, наприклад, направити постачальнику лист з повідомленням про те, що ним здійснюється стягнення спірної суми коштів у зв`язку з певними (чітко визначеними) порушеннями постачальником умов Договору.

В той же час, матеріали справи не містять жодних доказів вчинення відповідачем будь-яких дій, які б свідчили, що ним було звернуто стягнення на спірну суму коштів.

Отже, Міністерством оборони України не надано жодних доказів ні на підтвердження обставин наявності підстав для стягнення суми забезпечення, ні на підтвердження факту звернення стягнення на спірні кошти, хоча відповідач не був позбавлений можливості надати такі докази в межах справи №910/5634/21, у зв`язку з чим відсутні підстави вважати, що відповідачем порушено умови Договору в частині кількості та/або строків (термінів) постачання товару, а Концерном "Віськторгсервіс" виконано умови Договору.

Нормами частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до пункту 13.5 Договору замовник зобов`язується повернути постачальнику забезпечення виконання зобов`язань постачальника за цим договором після закінчення строку дії цього договору за умови належного виконання постачальником умов договору щодо якості, кількості та строків, крім випадків, визначених у пункті 13.6.

Враховуючи, що відповідачем не доведено наявності передбачених п. 13.6 Договору підстав для звернення стягнення на суму забезпечення у розмірі 254 970,91 грн., в той час як згідно п. 12.1 Договору, строк дії договору припинився 31.12.2020, відповідач є таким, що прострочив виконання зобов`язання щодо повернення позивачу забезпечення виконання Договору.

Доказів повернення позивачу забезпечення виконання Договору у розмірі 254 970,91грн. в добровільному порядку відповідачем не надано.

Враховуючи викладене, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, рішення Господарського суду міста Києва від 24.05.2021 не підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 273-279, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Міністерства оборони України залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 24.05.2021 у справі №910/5634/21 без змін.

3. Матеріали справи №910/5634/21 повернути до Господарського суду міста Києва.

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду відповідно до ст. 287 ГПК України.

Повний текст постанови складено та підписано 13.10.2021.

Головуючий суддя С.А. Пашкіна

Судді Л.Г. Сітайло

С.О. Алданова