ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.09.2021 Справа № 917/234/21

Cуддя Господарського суду Полтавської області Ореховська О.О., при секретарі судового засідання Кобець Н.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу № 917/234/21

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Солід Рент", вул. Великотирнівська, 14, кв.142, м.Полтава, 36040(поштова адреса: 36014, м.Полтава, вул. Соборності, 72, оф.405),

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Бурова енергетична компанія "Технікс" вул. Котляревського, 3, к.308, м. Полтава, 36000,

про стягнення 1 466 535,99 грн

За участю представників:

від позивача: Криворучко Р.В., свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 3412 від 26.05.2020

від відповідача: Ковалик А.В., паспорт 5323 від 23.09.2020р., наказ (розпорядження) № 13.21-к від 23.03.2021р.

В судовому засіданні суд, відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, оголосив вступну та резолютивну частини рішення та повідомив, що повне рішення буде складено протягом десяти днів з дня проголошення вступної і резолютивної частин рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Солід Рент" (позивач) звернулось до Господарського суду Полтавської області з позовною заявою (вх. № 253/21 від 22.02.2021) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Бурова енергетична компанія "Технікс" (відповідач) про стягнення заборгованості за Договором оренди обладнання №19/03-20 від 19.03.2020 на загальну суму 1 466 535,99грн., з яких: 1 028 126,64грн. - основного боргу, 138 764,16грн. - пені, 204 652,26грн. - штрафу, 35 932,97грн. - 3% річних, 59 059,96грн. - інфляційних втрати.

Також позивачем заявлено до стягнення з відповідача 21 998,04грн. судового збору та 15 000,00грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем грошового зобов"язання за Договором оренди обладнання №19/03-20 від 19.03.2020, у зв"язку з чим позивач вказує на наявність у останнього заборгованості.

Згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.02.2021 зазначену позовну заяву передано на розгляд судді Ореховській О.О. (а.с.64).

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 01.03.2021 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Солід Рент" прийнято до розгляду і відкрито провадження у справі №917/234/21; справу постановлено розглядати в порядку загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 30.03.2021, встановлені строки подання сторонами заяв по суті справи.

У встановлений судом строк відповідач через канцелярію суду надав відзив на позовну заяву (вх. № 3055 від 22.03.2021, а.с.73-75), відповідно до якого останній проти задоволення позову заперечує, посилаючись на те що строк оплати за Договором не настав.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 30.03.2021 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та оголошено перерву у підготовчому засіданні до 29.04.2021.

Позивач через канцелярію суду надав відповідь відзив на позовну заяву (вх. № 3824 від 08.04.2021р.) відповідно до якого твердження відповідача вважає безпідставними та необґрунтованими, оскільки обов"язок відповідача сплатити орендну плату чітко визначений Договором, а саме: "протягом 5 (п`яти) банківських днів від дати підписання акту виконаних робіт (надання послуг)". Таким чином, саме обов`язок відповідача сплатити позивачу орендну плату виникає в силу ч. 4 ст. 286 ГК України та п. 3.3. Договору, та не залежить від факту отримання позивачем рахунку на оплату орендної плати.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 29.04.2021 було відкладено підготовче засідання на 01.06.2021.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 01.06.2021 було закрито підготовче засідання та призначено розгляд справи по суті на 01.07.2021.

Судове засідання 01.07.2021 не відбулося, в зв"язку з тимчасовою непрацездатністю судді Ореховської О.О. Ухвалою суду від 07.07.2021 були визначено нові дата та час розгляду справи по суті - 31.08.2021.

31.08.2021 в судовому засіданні було оголошено протокольну ухвалу про перерву у судовому засіданні з розгляду справи по суті до 30.09.2021.

Представник позивача в судовому засіданні заявлені вимоги підтримує, на їх задоволенні наполягає.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечує в повному обсязі.

Під час розгляду справи судом були досліджені всі письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

19 березня 2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Солід Рент" (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Бурова енергетична компанія "Технікс" (орендар) був укладений Договір оренди обладнання №19/03-20 (далі - Договір; а.с.8-11).

За умовами Договору Орендодавець зобов`язався передати, а Орендар прийняти в строкове платне володіння та користування обладнання з метою використання в господарській діяльності (п. 1.1. Договору).

Характеристика та кількість обладнання визначаються в Специфікаціях, що є невід`ємними частинами Договору (п.п.1.2. Договору).

Згідно пункту п.2.1. Договору строк оренди Обладнання - строк протягом якого Обладнання знаходиться у орендному користуванні Орендаря і визначається на підставі Актів прийому-передачі обладнання в/із оренду(и).

Обладнання за Договором передається Орендарю за актом приймання-передачі протягом 10 (десяти) днів з моменту надходження заявки від Орендаря (п.п.2.2. Договору).

Розмір орендної плати за одну добу зазначається в Специфікаціях, що є невід`ємною частиною Договору (3.1. Договору).

Відповідно до Специфікації (Додаток №1 до Договору; а.с.12) сторони визначили найменування та кількість Обладнання, що має бути передано в оренду, розмір орендної плати та вартість обладнання.

На виконання умов договору позивачем було передано відповідачу в оренду бурове обладнання, що підтверджується наявними Актами прийому-передачі майна (а.с.13-15), а саме:

- згідно Акту прийому-передачі від 23.03.2020 було передано бурильні труби 73,03x9,19 мм; довжина 9,6 м; марка сталі S-135; NС31; в кількості 1070,3 м.;

- згідно Акту прийому-передачі від 31.03.2020 було передано трубу бурильну 73,03x9,19 мм; довжина 9,6 м; марка сталі S-135; NC3, в кількості 544,80м., та трубу бурильну 73,03x9,19 мм; довжина 9,6 м; марка сталі G-105; NС31, в кількості 1994,65 м.;

- згідно Акту прийому-передачі від 30.05.2020 було передано трубу бурильну 73,03x9,19 мм; довжина 9,6м; марка сталі S-135; NC31, в кількості 1615,10 м., та трубу бурильну 73,03x9,19 мм; довжина 9,6 м; марка сталі G-105; NС31, в кількості 525,42 м.

За умовами договору орендна плата починає нараховуватися з моменту передачі Обладнання в оренду і нараховується до дня передачі (повернення) Орендарем Обладнання з оренди, при цьому день передачі в оренду та день повернення з оренди обліковуються як один день. Моментом передачі (повернення) Обладнання в/із оренду(и) є дата підписання Сторонами Актів прийому-передачі Обладнання в/із оренду(и). (п. 3.2. Договору).

Згідно п. 4.2.3 Орендар зобов"язався за власний рахунок забезпечити повернення обладнання з оренди на склад Орендодавця.

Відповідачем на виконання п. 4.2.3 Договору було повернуто позивачу вищевказане бурове обладнання, що підтверджується Актами прийому-передачі від 27.04.2020 та 22.06.2020 (а.с. 16-17). Вказані акти підписані сторонами без зауважень та скріплені печатками підприємств.

Відповідно до п. 3.3. Договору, Орендна плата сплачується Орендарем протягом 5 (п`яти) банківських днів від дати підписання акту виконаних робіт (надання послуг), на підставі наданого Орендодавцем рахунку по закінченню календарного місяця або строку орендного користування, якщо воно триває не повний календарний місяць.

Позивачем на підтвердження факту надання відповідачу послуг оренди надано копії двостороннє підписаних актів надання послуг на загальну суму 2 046 522,76грн (а.с.18-22), а саме:

- акт надання послуг №16 від 31.03.2020р. на загальну суму 130 041,45грн;

- акт надання послуг №17 від 31.03.2020р. на загальну суму 32 786,59грн;

- акт надання послуг №20 від 27.04.2020р. на загальну суму 1 228 126,64грн;

- акт надання послуг №21 від 31.05.2020р. на загальну суму 57 005,92грн;

- акт надання послуг №22 від 22.06.2020р. на загальну суму 598 562,16грн.

Як зазначає позивач на підставі вказаних актів та рахунків на оплату (а.с.23-27) у відповідності до п.3.3. Договору відповідач протягом п"яти банківських днів від дати підписання акту надання послуг, мав сплатити на розрахунковий рахунок позивача вищезазначений розмір орендної плати.

Однак відповідач своїх зобов`язань за Договором в частині повного та своєчасного внесення плати за оренду, належним чином не виконав, орендна плата була сплачена частково, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 1 028 1266,64 грн. Проведення відповідачем часткової оплати підтверджується наявними у матеріалах справи копіями банківських виписок по рахунку позивача (а.с. 28-33).

Пунктом 5.3. Договору передбачено, що в разі прострочення строків оплати орендної плати Орендар сплачує Орендодавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення оплати. У разі прострочення оплати орендної плати більше, ніж на 60 (шістдесят) календарних днів проти строків, встановлених п. 3.3. даного Договору, Орендар зобов`язаний сплатити штраф у розмірі 10% від несвоєчасно сплаченої суми.

Вважаючи свої права порушеними позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 1 028 1266,64 грн заборгованості за Договором оренди обладнання №19/03-20 від 19.03.2020. Крім того, за неналежне виконання договірних зобов"язань на підставі умов Договору та приписів чинного законодавства позивачем нараховано та заявлено до стягнення 138 764,16грн пені, 204 652,26грн штрафу, 35 932,97грн 3%річних, 59 059,96грн інфляційних втрат.

Відповідач у відзиві проти задоволення позову заперечує, посилаючись на те, що відповідно до п.3.3 Договору орендна плата сплачується протягом п"яти банківських днів на підставі наданого орендодавцем рахунку. Оскільки позивачем не надано доказів про надання відповідачу рахунків на оплату, то, за твердженням відповідача, строк оплати за Договором не настав.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного:

Відповідно до приписів статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Частиною 1 ст. 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Зазначене також кореспондується зі ст. 526 Цивільного кодексу України, де встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до положень ст. 626 Цивільного кодексу України, договір є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків.

За договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності, до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ст. 283 Господарського кодексу України).

Статтею 759 Цивільного Кодексу України визначено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до п. 3 ст. 285 Господарського кодексу України орендар зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату, одностороння відмова від договору оренди в силу п. 1 ст. 291 Господарського кодексу України не допускається.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Матеріалами справи підтверджується належне виконання позивачем своїх зобов`язань за Договором, зокрема надання в оренду бурового обладнання. Даний факт підтверджується наявними в матеріалах справи двостороннє підписаними і скріпленими печатками підприємств Актами приймання-передачі майна та актами надання послуг.

Відповідач обґрунтовуючи свої заперечення вказує на відсутність прострочення оплати орендних платежів, так як строк оплати який визначений п. 3.3. Договору не настав.

Пунктом 3.3 Договору сторони визначили, що орендна плата сплачується Орендарем протягом 5 (п`яти) банківських днів від дати підписання акту виконаних робіт (надання послуг), на підставі наданого Орендодавцем рахунку по закінченню календарного місяця або строку орендного користування, якщо воно триває не повний календарний місяць.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства

Враховуючи умови вказаного пункту Договору суд не приймає доводи відповідача стосовно того, що строк оплати по Договору не настав. Адже умовами Договору сторони погодили, що сплата орендної плати здійснюється протягом п"яти банківських днів від дати підписання акту виконаних робіт (надання послуг), на підставі наданого Орендодавцем рахунку по закінченню календарного місяця або строку орендного користування. Як встановлено судом, по закінченню кожного звітного календарного місяця та строку орендного користування між позивачем та відповідачем були підписані Акти надання послуг (а.с.18-23). Тобто підписуючи акти, відповідач був обізнаний про суму оплати, яку мав здійснити та банківські реквізити позивача.

Обов`язок відповідача сплатити за користування майном виникає в силу закону (ч. 1 ст. 759, ст. 762 ЦК України) та не залежить від факту виставлення позивачем рахунку.

За своєю правовою природою рахунок на оплату товару не є первинним документом, а є документом, який містить тільки платіжні реквізити, на які потрібно перераховувати грошові кошти в якості оплати за надані послуги, тобто, носить інформаційний характер. Ненадання рахунку не є відкладальною умовою у розумінні приписів статті 212 ЦК України та не є простроченням кредитора у розумінні статті 613 ЦК України, а тому не звільняє відповідача від обов`язку щодо оплати (правова позиція викладена в постанові ВС від 29.04.20 № 915/641/19).

Таким чином, судом встановлено, що відповідачем прострочено зобов`язання з оплати послуг з оренди.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги в частині стягнення суми боргу з орендної плати в розмірі 1 028 126,64грн є обґрунтованими та підтвердженими належними доказами, а тому підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Ст. 612 ЦК України встановлює, що боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не почав його виконувати або не виконав його у строк, встановлений договором.

Згідно з ч. 1 ст. 548 ЦК України виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Одним із видів забезпечення виконання зобов`язань відповідно ст. 546, ст. 549 ЦК України та ст. 199 ГК України є неустойка (штраф, пеня), розмір якої визначається відповідно до умов договору, що не суперечать чинному законодавству України.

Штрафними санкціями у ГК України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (ч. 1 ст. 230 ГК України).

Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою НБУ, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (п. 6 ст. 231 ГК України).

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 5.3. Договору визначено, що в разі прострочення строків оплати орендної плати Орендар сплачує Орендодавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення оплати. У разі прострочення оплати орендної плати більше, ніж на 60 (шістдесят) календарних днів проти строків, встановлених п. 3.3. даного Договору, Орендар зобов`язаний сплатити штраф у розмірі 10% від несвоєчасно сплаченої суми.

Тобто, умовами Договору сторони погодили застосування у разі несвоєчасної оплати орендної плати пені та штрафу.

Згідно правової позиції Верховного Суду, викладеній у постанові 02.04.2019 у справі №917/194/18, одночасне стягнення штрафу та пені не є притягненням до подвійної відповідальності та не суперечить ст. 61 Конституції України. Наведена правова позиція також викладена у постановах Верховного Суду від 09.02.2018 у справі №911/2813/17, від 22.03.2018 у справі №911/1351/17, від 25.05.2018 у справі №922/1720/17, відповідно до якої одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені не суперечить ст.61 Конституції України, оскільки згідно із ст.549 ЦК пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до ст.230 ГК - видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності, а у межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій.

Позивач за несвоєчасне сплату орендної плати нарахував та заявив до стягнення з відповідача 138 764,16грн пені та 204 652,26грн штрафу, а саме:

- за зобов"язаннями згідно Акту надання послуг №16 від 31.03.2020р.: пеня за період з 08.04.2020 по 07.09.2020р. в розмірі 7674,58грн.; штраф у розмірі 13 004,14грн;

- за зобов"язаннями згідно Акту надання послуг №17 від 31.03.2020р.: пеня за період з 08.04.2020 по 05.08.2020р. в розмірі 1580,21грн.; штраф у розмірі 3 278,66грн;

- за зобов"язаннями згідно Акту надання послуг №20 від 27.04.2020р.: пеня (з урахуванням проведених оплат) за період з 05.05.2020 по 07.09.2020р. в розмірі 55836,14грн.; з 08.09.2020 по 06.10.2020 в розмірі 10547,70грн, з 07.10.2020 по 10.11.2020 в розмірі 8139,81грн, з 11.11.2020 по 28.12.2020 в розмірі 9010,76грн, з 29.12.2020 по 29.12.2020 в розмірі 154,94грн, з 30.12.2020 по 18.02.2021 в розмірі 6246,07грн; штраф у розмірі 122 812,66грн.;

- за зобов"язаннями згідно Акту надання послуг №21 від 31.05.2020р.: пеня за період з 08.06.2020 по 18.02.2021 в розмірі 3463,97грн.; штраф у розмірі 5 700,59грн.;

- за зобов"язаннями згідно Акту надання послуг №22 від 22.06.2020р.: пеня за період з 30.06.2020 по 18.02.2021 в розмірі 36109,98грн.; штраф у розмірі 59 856,21грн.

Здійснивши перевірку наданого позивачем розрахунку пені (з урахуванням моменту виникнення у відповідача зобов"язань з оплати та вказаного позивачем періоду) судом виявлені математичні помилки.

Згідно здійсненого перерахунку пені, за зобов"язаннями згідно акту надання послуг №20 від 27.04.2020 - за період з 30.12.2020 по 18.02.2021 загальна сума нарахувань за перерахунком суду становить 6 239,04грн., що є меншою ніж нараховано позивачем (6 246,07грн.); за зобов"язаннями згідно актів надання послуг №21 від 31.05.2020 та №22 від 22.06.2020 загальна сума нарахувань становить 4811,11грн та 45 937,53грн., що є більшою ніж нараховано позивачем.

При ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог (ч. 2 ст. 237 ГПК України).

За перерахунком заявленої позивачем пені та з урахуванням ч.2 ст. 237 ГПК України) суд дійшов до висновку, про задоволення позовних вимог в частині стягнення 138 757,13грн пені, в іншій частин позовних вимог щодо стягнення пені, позов задоволенню не підлягає.

Розрахунок позивача в частині стягнення 204 652,26грн штрафу, відповідає умовам Договору, а позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем на підставі ст. 625 ЦК України нараховано та заявлено до стягнення 35 932,97грн 3% річних та 59 059,96грн інфляційних втрат по кожному Акту надання послуг окремо, а саме:

- за зобов"язаннями згідно Акту надання послуг №16 від 31.03.2020: 3% річних за період з 08.04.2020 по 07.09.2020 в розмірі 1635,32грн.; інфляційні нарахування за період з квітня 2020 по серпень 2020 в розмірі 644,20грн;

- за зобов"язаннями згідно Акту надання послуг №17 від 31.03.2020: 3% річних за період з 08.04.2020 по 07.09.2020 в розмірі 323,37грн.; інфляційні нарахування за період з квітня 2020 по липень 2020 в розмірі 228,45грн;

- за зобов"язаннями згідно Акту надання послуг №20 від 27.04.2020: 3% річних за період з 05.05.2020 по 07.09.2020 в розмірі 12718,68грн.; з 07.10.2020 по 10.11.2020 в розмірі 2 040,53грн, з 11.11.2020 по 28.12.2020 в розмірі 2 258,86грн, з 29.12.2020 по 29.12.2020 в розмірі 38,84грн, з 30.12.2020 по 18.02.2021 в розмірі 1 561,68грн (з урахуванням проплат);

інфляційні нарахування за період за вересень 2020 в розмірі 5546,63грн; за жовтень 2020 в розмірі 7 093,27грн, з листопада 2020 по грудень 2020 в розмірі 12 663,28грн, з січеня 2021 по лютий 2021 в розмірі 4843,26грн;

- за зобов"язаннями згідно Акту надання послуг №21 від 31.05.2020: 3% річних за період з 08.06.2020 по 18.02.2021 в розмірі 1199,47грн.; інфляційні нарахування за період з червеня 2020 по лютий 2021 в розмірі 2546,87грн;

- за зобов"язаннями згідно Акту надання послуг №22 від 22.06.2020: 3% річних за період з 30.06.2020 по 18.02.2021 в розмірі 11 512,07грн; інфляційні нарахування за період з липня 2020 по лютий 2021 в розмірі 25 494,00грн.

Здійснивши перевірку наданого розрахунку, судом виявлено деякі математичні помилки в розрахунку 3% річних, а тому вимоги позивача підлягають задоволенню 35 846,10грн - 3% річних та 59 059,96грн - інфляційних втрат. В іншій частині позовних вимог відмовити.

Перевірку правильності розрахунку пені, 3% річних та інфляційних здійснено за допомогою калькулятора підрахунку заборгованості та штрафних санкцій інформаційної системи "Ліга. Закон Еліт" ( розрахунки залучені до матеріалів справи).

Згідно із ч.2-3 ст.13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Допустимих доказів в спростування зазначеного чи будь-яких інших обґрунтованих заперечень по суті спору відповідач суду не надав.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 1 028 126,64грн основного боргу, 138 757,13грн пені, 204 652,26грн штрафу, 35 846,10грн 3%річних, 59059,96грн інфляційних втрат обґрунтовані, підтверджені документально та нормами матеріального права, а тому підлягають задоволенню, в іншій частині - позов задоволенню не підлягає.

Також позивачем заявлено до відшкодування 21 998,04 грн витрат по сплаті судового збору та 15 000,00грн витрат за надання правничої допомоги.

Суд встановив, що при подачі даного позову позивачем сплачено 21 998,04 грн судового збору.

За п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, на відповідача судовий збір, сплачений позивачем при зверненні до суду з даним позовом, покладається пропорційно розміру задоволених вимог.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).

На підтвердження факту понесення позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу позивач надав: договір про надання правничої допомоги від 10.02.2021 року укладений між позивачем (клієнтом) та Адвокатським об"єднанням "Юридичний Альянс"; акт приймання-передачі наданих послуг від 17.02.2021 року; рахунок на оплату №ЮА-0000052 від 17.02.2021року, платіжне доручення №317 від 17.02.2021року. про сплату 15 000,00грн.

Оскільки позовні вимоги задоволені судом частково, то витрати на правову допомогу на підставі ст. 129 ГПК України підлягають відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача частково пропорційно розміру позовних вимог.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 232-233, 237-238 ГПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Бурова енергетична компанія "Технікс" (вул. Котляревського, 3, к.308, м. Полтава, 36000, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Солід Рент" (вул. Великотирнівська, 14, кв.142, м. Полтава, 36040, (поштова адреса: 36014, м. Полтава, вул. Соборності, 72, оф.405)) 1 028 126,64грн. - основного боргу за Договором оренди обладнання №19/03-20 від 19.03.2020, 138 757,13грн. - пені, 204 652,26грн. - штрафу, 35 846,10 грн. - 3% річних, 59 059,96грн. - інфляційних втрат, а також 21 996, 68 грн. витрат по сплаті судового збору та 14 999, 07 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Видати наказ після набрання цим рішенням законної сили.

3. В іншій частині - у позові відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.256 ГПК України).

Повне рішення складено 11.10.2021

Суддя Ореховська О.О.