18.10.2021Справа № 910/2660/20
Суддя Господарського суду міста Києва Стасюк С.В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Київська пересувна Механізована колона-2" про ухвалення додаткового рішення у справі
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Київська обласна енергопостачальна компанія"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Київська пересувна Механізована колона-2"
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Приватне акціонерне товариство "ДТЕК Київські регіональні електромережі"
про стягнення 256 614,68 грн.
Представники учасників справи: без виклику
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Товариство з обмеженою відповідальністю "Київська обласна енергопостачальна компанія" (надалі по тексту також - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Київська пересувна Механізована колона-2" (надалі по тексту також - відповідач) про стягнення 256 614,68 грн., з яких 217 045,46 грн. основної заборгованості, 30 132,39 грн. пені, 4 008,85 грн. 3% річних та 5 427,98 грн. інфляційних втрат.
Позовні вимоги обґрунтовані наявністю у відповідача заборгованості з оплати поставленої позивачем згідно Договору № 420024622 від 01.01.2019 про постачання електричної енергії споживачу спожитої у період з 01.01.2019 по 31.07.2019 електричної енергії у розмірі 217 045, 46 грн.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 02.09.2021 у справі № 910/2660/20 у позові відмовлено.

04.10.2021 до Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю "Київська пересувна Механізована колона-2" надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі. Відповідно до поданої заяви відповідач просить стягнути з позивача 23 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу та 21 492,30 грн. витрат, пов`язаних із залученням експертів та проведенням експертизи.

12.10.2021 до Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю "Київська обласна енергопостачальна компанія" надійшли заперечення на заяву відповідача про ухвалення додаткового рішення. У поданих запереченнях позивач зазначає, що оскільки докази понесення судових витрат не подавалися відповідачем до закінчення судових дебатів, відповідач не зробив заяву до закінчення судових дебатів про те, що докази будуть подані пізніше, то заява відповідача про ухвалення додаткового рішення підлягає залишенню без розгляду.

Згідно з ч. 3, 4 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання.

З огляду на викладене, дослідивши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Київська пересувна Механізована колона-2" про ухвалення додаткового рішення у справі, суд дійшов висновку про відсутність необхідності викликати сторони в судове засідання для розгляду вказаної заяви.

Як встановлено у ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд зазначає, що при ухваленні рішення за наслідками розгляду справи № 910/2660/20 Господарським судом міста Києва не було вирішено питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу та витрат, пов`язаних із залученням експертів та проведенням експертизи.

За приписами ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема і витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до ч. 1 - 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Статтями 14, 15 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Згідно з ч. 1 ст. 169 Господарського процесуального кодексу України при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань.

Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право подати відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Аналогічної правової позиції дотримується Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц.

У поданому відзиві відповідач зазначив, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи орієнтовно складає 20 000,00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу адвоката та для визначення їх розміру відповідачем 04.10.2021 подано до суду Договір про надання правової допомоги № 2/2020 від 10.02.2020, Додаткову угоду від 10.03.2020 до Договору про надання правової допомоги № 2/2020 від 10.02.2020, Акт приймання-передачі наданих послуг від 18.01.2021, платіжне доручення № 16 від 20.01.2021 на суму 23 000,00 грн.

З матеріалів справи вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Київська пересувна Механізована колона-2" протягом перебування справи у провадженні суду до дати ухвалення рішення по суті справи будь-яких доказів на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу адвоката не надало.

Частиною 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Частиною 1 ст. 221 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи, рішення у справі № 910/2660/20 було прийнято Господарським судом міста Києва 02.09.2021 шляхом проголошення вступної та резолютивної частини. Отже, з урахуванням приписів ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України останнім днем п`ятиденного строку для подання відповідних доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу є 07.09.2021.

Заяву про ухвалення додаткового рішення відповідачем подано 04.10.2021, тобто з поропуском строку, встановленого ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Оскільки судом встановлено, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Київська пересувна Механізована колона-2" подано докази, що підтверджують розмір понесених ним судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката після спливу строку для подання відповідних доказів, підстави для ухвалення додаткового рішення у цій частині відсутні.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про необхідність залишення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Київська пересувна Механізована колона-2" про ухвалення додаткового рішення у справі № 910/2660/20 в частині стягнення 23 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу без розгляду.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що відповідачем понесено витрати на проведення експертизи у розмірі 21 492,30 грн.

За приписами ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема і витрати пов`язані із залученням експертів та проведенням експертизи.

У якості доказів понесення позивачем витрат на проведення експертизи до матеріалів справи відповідачем надано платіжне доручення № 3 від 12.01.2021 на суму 16 344,00 грн., платіжне доручення № 104 від 19.03.2021 на суму 5 148,30 грн.

Хоча платіжні доручення № 3 від 12.01.2021 на суму 16 344,00 грн. та № 104 від 19.03.2021 на суму 5 148,30 грн. було подано відповідачем після спливу строку для подання відповідних доказів, з матеріалів справи вбачається, що згідно Акту здачі-приймання висновку експерта № 36048/20-46 від 19.05.2021 Товариством з обмеженою відповідальністю "Київська пересувна Механізована колона-2" сплачено за проведення експертизи 16 344,00 грн., згідно Акту здачі-приймання висновку експерта № 36047/20-72 від 07.06.2021 Товариством з обмеженою відповідальністю "Київська пересувна Механізована колона-2" сплачено за проведення експертизи 5 148,30 грн.

Суд зазначає, що заявлений відповідачем розмір витрат на проведення експертизи доведений, документально обґрунтований, отже у зв`язку із відмовою у задоволенні позовних вимог, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати на проведення експертизи покладаються на Товариство з обмеженою відповідальністю "Київська обласна енергопостачальна компанія" у розмірі 21 492,30 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 74, 76-80, 129, 233-235, 244, Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Київська пересувна Механізована колона-2" про ухвалення додаткового рішення у справі № 910/2660/20 в частині стягнення 23 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу - залишити без розгляду.

2.Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Київська пересувна Механізована колона-2" про ухвалення додаткового рішення у справі № 910/2660/20 в частині стягнення 21 492,30 грн. витрат, пов`язаних із залученням експертів та проведенням експертизи - задовольнити.

3.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Київська обласна енергопостачальна компанія" (08132, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, місто Вишневе, вулиця Київська, будинок 8 В, ідентифікаційний код 42094646) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Київська пересувна Механізована колона-2" (01033, місто Київ, вулиця Саксаганського, будинок 67-Б, ідентифікаційний код 00858473) 21 492 (двадцять одну тисячу чотириста дев`яносто дві) грн. 30 коп. витрат, пов`язаних із залученням експертів та проведенням експертизи.

Додаткове рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено в порядку та строк, встановлені статтями 254, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст складено на підписано 18.10.2021

Суддя С. В. Стасюк