УХВАЛА

м. Київ

19.10.2021Справа № 910/13086/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Гулевець О.В. розглянувши матеріали господарської справи у спрощеному позовному провадженні без проведення судового засідання

за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Страхова група «Оберіг»

про стягнення 63 849,27 грн.

Без повідомлення (виклику) учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «УНІКА» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» про стягнення 63 849,27 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «УНІКА» на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту №030202/4640/0000665 від 05.05.2020, внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди, виплачено страхове відшкодування, а тому до позивача, відповідно до положень ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 Цивільного кодексу України, перейшло право вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Оскільки, цивільна відповідальність власника/водія транспортного засобу "Hyundai Sonata" реєстраційний номер НА , з вини водія якого трапилось ДТП, була застрахована в ТОВ «Страхова група «Оберіг», позивачем заявлено до відповідача позов про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 63 849,27 грн.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 12.08.2021 прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі №910/13086/21, розгляд справи постановив здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (без проведення судового засідання).

У відповідності до ч. 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Частинною третьою статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

08.09.2021 до Господарського суду м. Києва від відповідача надійшла заява про оплату заборгованості у повному розмірі.

Розглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі, з огляду на наступне.

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Господарський суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Закриття провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи.

Відсутність предмета спору означає відсутність спірного матеріального правовідношення між сторонами.

Позивачем у справі заявлені вимоги про відшкодування матеріальної шкоди завданої в результаті ДТП в порядку суброгації у розмірі 63 849,27 грн.

Як встановлено судом, відповідач сплатив на користь позивача 63 849,27 грн, що підтверджується копією платіжного доручення №8370 від 31.08.2021 з призначенням платежу страхове відшкодування згідно страхового акту №23615р/1 від 31.08.2021 (регресний платіж по справі №29334).

Ураховуючи, що предмет спору про відшкодування шкоди у розмірі 63 849,27 грн припинив своє існування після звернення позивача з цим позовом, то суд дійшов висновку про закриття провадження у справі, згідно із п.2 ч.1 ст.231 Господарського процесуального кодексу України.

Суд зазначає, що у відповідності до частини третьої статті 231 Господарського процесуального кодексу України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Відповідно до ч.4 ст.231 Господарського процесуального кодексу України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

У відповідності до ч. 2 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

З урахуванням наведених приписів Господарського процесуального кодексу України та Закону України "Про судовий збір", у разі закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю предмету спору, сплачений за подання даного позову судовий збір підлягає поверненню позивачу.

Проте, позивачем не було заявлено клопотання про повернення з Державного бюджету сплачену суму судового збору у розмірі 2270,00 грн., сплаченого згідно із платіжним дорученням №002564 від 16.07.2021, яке міститься в матеріалах справи №910/13086/21, а тому у суду наразі відсутні підстави для повернення позивачу сплаченої суми судового збору.

Суд звертає увагу позивача, що він не позбавлений можливості звернутись до суду із відповідним клопотанням у порядку ст. 7 Закону України "Про судовий збір".

Щодо витрат на професійну правничу допомогу у сумі 6 000,00 грн, то суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

У відповідності до ч. 4 ст. 126 ГПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат, згідно із приписами ч. 5 ст. 126 ГПК України, суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Частиною 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

На підтвердження судових витрат на професійну правничу допомогу, позивачем надано: копію договору про надання правової допомоги №1/20ю від 31.12.2020, укладеного Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «УНІКА» з АБ «Адвокатським бюро Олександра Лисова «Еквіт»; розрахунок витрат на правову допомогу, копію рахунку №112 від 14.07.2021, копію акту надання послуг №112 від 14.07.2021 на суму 6 000,00 грн; копію платіжного доручення №002539 від 14.07.2021, копію ордеру №1081744 від 01.01.2021 та копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії КС №5225/10.

Суд звертає увагу, що відповідно до приписів ч. ч. 5, 6 ст. 126 ГПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається саме на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

З огляду на викладене, з врахуванням наявних у матеріалах справи документів, врахувавши обсяг опрацьованих матеріалів, суд дійшов висновку, що відповідачем не надано жодних належних та допустимих доказів, які б доводили неспівмірність витрат позивача на правову допомогу, а тому відхиляє заперечення відповідача.

Дослідивши подані відповідачем докази, суд прийшов до висновку, що відповідачем належними та достатніми доказами доведено понесені ним витрати на правничу допомогу по справі №910/13086/21 у розмірі 6 000,00 грн, а зазначений розмір таких витрат є обґрунтованим та співмірним зі складністю справи, та обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

Керуючись ст. 129, п. 2 ч. 1 ст.231, ст.234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у справі №910/13086/21 за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УКІКА» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» про стягнення 63 849,27 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» (03040, місто Київ, вулиця ВАСИЛЬКІВСЬКА, будинок 14, ідентифікаційний код 39433769) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» (04112, місто Київ, вул. Теліги Олени, будинок 6 літ.В, ідентифікаційний код 20033533) витрати на правничу допомогу у сумі 6000,00 грн.

Ухвала набрала законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у порядку і строк, встановлені ст. ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Дата підписання ухвали: 19.10.2021.

Суддя О.В. Гулевець