ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

22.10.2021м. ДніпроСправа № 904/656/21 (904/8549/21)

Суддя господарського суду Дніпропетровської області Владимиренко І.В., розглянувши матеріали позовної заяви в межах справи №904/656/21 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю АФ "Старт-Плюс"

за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю АФ "Старт-Плюс", с. Кочережки, Павлоградський район, Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості з відшкодування витрат на виплату і доставку пільгових пенсій на суму 250,81 грн.

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю АФ "Старт-Плюс" про стягнення заборгованості з відшкодування витрат на виплату і доставку пільгових пенсій на суму 250,81 грн.

Розглянувши матеріали позовної заяви за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю АФ "Старт-Плюс" про стягнення заборгованості з відшкодування витрат на виплату і доставку пільгових пенсій на суму 250,81 грн., господарський суд Дніпропетровської області дійшов до висновку, що позовна заява підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення (ч.1 ст.172 Господарського процесуального кодексу).

Опис вкладення повинен відповідати пункту 61 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270, з урахуванням змін внесених Постановою Кабінету Міністрів України від 18.12.2018 №1107, відповідно до якого працівник поштового зв`язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв`язку повинен зазначити номер поштового відправлення.

Судом встановлено, що позивачем до позову, в якості доказів надіслання позовної заяви відповідачу надано фіскальний чек пошти від 12.10.2021, але вказаний фіскальний чек не дає можливості суду достовірно встановити які саме документи та на яку адресу були надіслані позивачем.

Отже, позивачем не додано до позову доказів надіслання копії позовної заяви з додатками на адресу відповідача, що свідчить про порушення позивачем приписів ч.1 ст. 172 Господарського процесуального кодексу України та є підставою для залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Також суд зазначає, що частиною 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб у місячному розмірі, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до п. 1 ст. 9 Закону України "Про судовий збір" судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідно до частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір", за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру юридичною особою судовий збір сплачується у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно із ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" з 01.01.2021 один розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 2270,00грн.

Отже, за подання до господарського суду позовної заяви про стягнення заборгованості з відшкодування витрат на виплату і доставку пільгових пенсій на суму 250,81 грн., позивач повинен сплатити судовий збір у розмірі 2 270,00грн.

Позивачем до позовної заяви не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, натомість заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення.

Частиною першою статті 8 Закону України "Про судовий збір" унормовано, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

За змістом положень статті 8 Закону України "Про судовий збір" питання про відстрочення та розстрочення судом сплати судового збору, зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати з підстав майнового стану сторони вирішується на розсуд суду в кожному конкретному випадку залежно від обставин справи та обґрунтованості доводів сторони належними і допустимими доказами на підтвердження того, що майновий стан сторони дійсно перешкоджає сплаті нею судового збору в установленому порядку і розмірі.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання про відстрочення сплати судового збору повинна навести доводи того, що її майновий стан об`єктивно перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі, а також надати докази, які б свідчили про вжиття ним всіх необхідних заходів для своєчасної сплати судового збору.

Необхідність сплати судового збору є певним обмеженням при зверненні до суду, однак таке обмеження є загальним для всіх суб`єктів, узгоджується зі статтею 129 Конституції України, якою як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, і не може бути визнане обмеженням права доступу до суду в розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Як визначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 20 травня 2010 року у справі "Пелевін проти України" (заява № 24402/02), право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг (пункт 27). Такі обмеження дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду "за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб" (рішення від 28 травня 1985 року у справі "Ешингдейн проти Сполученого Королівства" (пункт 57).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року у справі "Креуз проти Польщі" (заява № 28249/95) зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції (пункт 60).

Таким чином, відстрочення сплати судового збору з підстав, передбачених статтею 8 Закону України «Про судовий збір», є прерогативою суду, який вирішує питання відкриття провадження (прийняття заяви, скарги тощо).

Зазначені норми є диспозитивними і встановлюють не обов`язок, а право суду на власний розсуд звільнити особу від сплати судового збору (відстрочити, розстрочити його сплату або зменшити його розмір).

В обґрунтування клопотання про відстрочення сплати судового збору, позивачем не зазначено жодної обставини та причини неможливості сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі та не надано відповідних доказів.

Отже, за оцінкою суду позивачем до позову не додано доказів, які б у сукупності підтверджували, що на момент подання позовної заяви майновий стан позивача перешкоджає сплаті ним судового збору у встановленому порядку і розмірі.

На підставі викладеного суд не вбачає підстав для задоволення клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору.

Отже, позовна заява подана без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини першої статті 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст.ст. 174, 232 - 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву залишити без руху.

2. Позивачу протягом семи днів з дня вручення ухвали суду усунути недоліки позовної заяви, а саме:

- надати докази відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів;

- надати докази сплати судового збору у встановлених порядку і розмірі - 2270 грн.

3. Роз`яснити, що у випадку невиконання позивачем вимог суду про усунення недоліків позовної заяви у встановлений судом строк, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 22.10.2021 й оскарженню не підлягає.

Суддя І.В. Владимиренко