ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.10.2021 року м.Дніпро Справа № 904/3475/21

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Коваль Л.А. (доповідач)

суддів: Кузнецова В.О., Чередка А.Є.

при секретарі судового засідання Михайловій К.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський агрегатний завод" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 28.05.2021 (прийняте суддею Мілєвою І.В., повне судове рішення складено 28.05.2021) у справі № 904/3475/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сіал Сістемс"

до Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський агрегатний завод"

про стягнення 342 363,45 грн

ВСТАНОВИВ:

1.Короткий зміст позовних вимог.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Сіал Сістемс" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський агрегатний завод" про стягнення 342 363,45 грн., з яких: 254 792,00 грн. основний борг, 19 266,25 грн. пеня, 22 952,00 грн. 3% річних, 45 352,98 грн. інфляційні втрати.

2.Короткий зміст оскаржуваного судового рішення у справі та мотиви його прийняття.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 28.05.2021 у справі № 904/3475/21:

-позов задоволено частково;

-стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський агрегатний завод" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Сіал Сістемс" 315 034,80 грн., з яких: 254 792,00 грн. основний борг, 18 994,22 грн. 3% річних, 41 248,58 грн. інфляційні втрати, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 4 725,64 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 11 502,50 грн.;

-в решті позову відмовлено.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог місцевий господарський суд виходив з обставин неналежного виконання відповідачем обов`язків щодо оплати поставленого товару за договором поставки № 73/109/55 від 27.03.2017, наявністю боргу у сумі 254 792,00 грн. В задоволенні пені відмовлено у зв`язку з неправильним визначенням періоду її нарахування; в частині стягнення 3% річних та інфляційних втрат, нарахованих на підставі ст. 625 ЦК України, відмовлено у зв`язку з їх неправильним розрахунком.

3.Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Приватне акціонерне товариство "Дніпропетровський агрегатний завод" подало апеляційну скаргу на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 28.05.2021 у справі № 904/3475/21, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

4. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на те, що під час винесення оскаржуваного рішення судом не було вжито заходів для встановлення та з`ясування наявності заборгованості на час розгляду справи, встановлення її розміру саме на дату прийняття рішення у справі, не було витребувано Акт звірки взаєморозрахунків, тощо. Вважає, що судом було неповно досліджено обставини справи та неправильно надана оцінка наявним в матеріалах справи доказам.

Апелянт у судові засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив; про дату та час судового засідання повідомлений належним чином. Окрім того, відповідач, як особа, що звернулась з апеляційною скаргою має вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого йому судового провадження.

5. Узагальнений виклад позиції інших учасників справи.

Позивач письмовий відзив на апеляційну скаргу не надав, повноважний представник позивача у судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

6. Рух справи в суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 19.07.2021 відкрито апеляційне провадження у справі; розгляд апеляційної скарги призначено в судове засідання на 31.08.2021 o 16:00 год.

У судовому засіданні 31.08.2021 відкладено розгляд апеляційної скарги у справі в судове засідання до 12.10.2021 0 16:30.

В судовому засіданні 12.10.2021 оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

7. Встановлені судом обставини справи.

27.03.2017 Товариством з обмеженою відповідальністю "Сіал Сістемс" (постачальник) та Публічним акціонерним товариством "Дніпропетровський агрегатний завод" (покупець) було укладено договір поставки № 73/109/55 (далі - договір).

Постачальник зобов`язується передати у власність покупця товар, визначений в п. 1.2 цього договору, а покупець зобов`язується прийняти поставлений в його власність товар і своєчасно сплатити його вартість, відповідно до умов цього договору. (п. 1.1. договору).

Номенклатура, кількість і вартість товару зазначається у специфікаціях, що є невід`ємною частиною цього договору (п. 1.2. договору).

Під "узгодженою партією товару" за даним договором сторони розуміють кількість і асортимент товару, зазначені у конкретній узгодженій та підписаній сторонами специфікації на поставку партії товару (п. 3.1. договору).

Ціна на товар, що постачається за даним договором встановлюється в специфікаціях, що є невід`ємною частиною цього договору (п. 5.1. договору).

Загальна сума договору складає суму всіх специфікацій, що є невід`ємною частиною цього договору (п. 5.2. договору).

Оплата за товар, що постачається постачальником за цим договором здійснюється покупцем в національній валюті України шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника (п. 5.3. договору).

Оплата за даним договором здійснюється в два етапи (п. 5.4. договору):

50% передоплати від вартості узгодженої партії товару протягом 5 (п`яти) банківських днів з самої пізньої дати підписання сторонами відповідної специфікації до цього договору (п. 5.4.1 договору);

50% оплати від вартості узгодженої партії товару протягом 5 банківських днів з дати отримання покупцем письмового повідомлення постачальника про готовність товару до поставки покупцю (п. 5.4.2. договору).

В разі невиконання або неналежного виконання будь-якою із сторін взятих на себе за даним договором зобов`язань, винна сторона несе відповідальність перед іншою стороною відповідно до чинного законодавства України та умов цього договору (п. 6.1 договору).

В разі порушення термінів оплати товару, вказаних в п. 5.4. цього договору, покупець зобов`язаний сплатити постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період за який стягується пеня, від неперерахованої в строк суми, за кожен день прострочення (п. 6.4. договору).

Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2017 (п. 9.1. договору).

Закінчення терміну дії договору не звільняє сторін від виконання перейнятих на себе зобов`язань (п. 9.2. договору).

Позивач зазначає, що на підставі рішення загальних зборів від 15.11.2017 Публічного акціонерного товариства "Дніпропетровський агрегатний завод", у зв`язку зі зміною типу товариства, повне найменування відповідача - Приватне акціонерне товариство "Дніпропетровський агрегатний завод", про що позивача було повідомлено листом № 73-13-55 від 29.01.2019 (а.с. 14).

03.01.2018 сторони уклали додаткову угоду № 1 до договору (а.с. 15), в якій домовились викласти п. 9.1 договору в наступній редакції: "Договір набуває чинності з дня його підписанням сторонами і діє до 31.12.2018".

02.07.2018 сторонами підписано додаткову угоду № 2 до договору (а.с. 18), в якій сторони домовилися змінити порядок розрахунків, а саме п. 5 (п.п.5.4) договору викласти в наступній редакції:

П. 5.4. Оплата за даним договором здійснюється протягом 60 (шести десяти) днів з дати отримання покупцем товару ".

03.01.2019 сторонами укладено додаткову угоду № 3 (а.с. 16), в якій вирішено викласти п. 9.1 договору постачання № 73/109/55 в наступній редакції: "Договір набуває чинності з дня його підписання сторонами і діє до 31.12.2019".

08.01.2020 сторони підписали додаткову угоду № 72-01/55 до договору (а.с. 17), в якій сторони домовились викласти п. 9.1 договору в наступній редакції: "Договір набуває чинності з дня його підписання сторонами і діє до 31.12.2020".

Сторонами підписано специфікації до договору (а.с. 33-42), в яких зазначено найменування товару, його кількість, ціна, умови постачання, строк поставки, умови сплати.

На виконання умов договору позивач здійснював поставку відповідачу товару, що підтверджується наявними у справі видатковими накладними (а.с. 43-67, т. 1) за період квітень 2017 року липень 2020 року, підписаними обома сторонами. Як зазначає позивач, відповідач в порушення умов договору за поставлений товар розрахувався лише частково, у зв`язку із чим у нього виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 254 792,00 грн.

Вказана заборгованість підтверджується підписаним обома сторонами та скріпленим їх печатками актом звірки взаємних розрахунків за договором (а.с.19-22), відповідно до якого заборгованість відповідача перед позивачем становить 254 792,00 грн.

Позивач зазначає, що відповідач заборгованість не сплатив, що і стало причиною звернення до суду.

8. Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

Відповідно до статті 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За правилами статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до частини 1 статті 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених вказаним Кодексом.

Статтею 610 Цивільного кодексу України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України).

Враховуючи умови договору та специфікацій до нього, строк оплати поставленого товару є таким, що настав.

Доказів оплати поставленого товару в сумі 254 792,00 грн. відповідач не надав, доводи позивача, щодо наявності заборгованості у зазначеній сумі не спростував.

Таким чином, позовні вимоги щодо стягнення основного боргу у розмірі 254 792,00 грн. підставно задоволено судом першої інстанції.

Позивач нарахував та просив стягнути з відповідача пеню у розмірі 19 266,25 грн. за період з 24.03.2020 по 24.09.2020.

У вимогах щодо стягнення пені судом першої інстанції відмовлено оскільки позивач не надав розрахунку пені за кожною накладною окремо з обмеженням її нарахування шестимісячним строком за кожною накладною, з чим погоджується колегія суддів апеляційного господарського суду.

Відповідно до ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі ст. 625 ЦК України позивач нарахував та просить стягнути з відповідача 3 % річних за період з 24.03.2018 по 24.03.2021 у розмірі 22 952,00 грн. та інфляційні втрати за період з квітня 2018 року по лютий 2021 року у розмірі 45 352,98 грн.

Відповідно до виконаного господарським судом розрахунку до стягнення з відповідача підлягають 3% річних у розмірі 18 994,22 грн. та інфляційні втрати у розмірі 41 248,58 грн. В решті позовних вимог відмовлено.

Апелянт не наводить у скарзі заперечень щодо виконаних судом першої інстанції розрахунків та стягнутих сум штрафних санкцій.

Відповідно до статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною 8 статті 129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

В підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем надано достатні докази: договір про надання правової допомоги № 1903 від 19.03.2021, укладений між позивачем та адвокатом Савко В.В., акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 1 на суму 12 500,00 грн., платіжне доручення № 100 від 19.03.2021 про сплату позивачем адвокату 12 500,00 грн., свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю № 736 від 18.03.2010, ордер АЕ № 1035006 від 19.03.2021.

Враховуючи положення ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати на професійну правничу допомогу правильно розподілено судом першої інстанції пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Апелянт не наводить підстав скасування рішення в частині стягнення понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу.

В якості обґрунтування підстав для скасування оскаржуваного рішення відповідачем зазначено, що суд не вжив заходів для встановлення розміру заборгованості станом на дату прийняття рішення у справі, не витребував акт звірки взаєморозрахунків тощо.

Колегія суддів відхиляє зазначені доводи у зв`язку з наступним.

Про розгляд справи судом першої інстанції відповідач був повідомлений належним чином (а.с. 88), проте не подав жодних доказів на спростування розміру заборгованості, заявленого до стягнення позивачем, як не надав і відзиву на позов.

Так само, посилаючись в апеляційні скарзі на невстановлення судом першої інстанції боргу на час винесення рішення у справі, апелянт не надає жодних доказів оплати боргу (квитанції, платіжні доручення, виписки з банку тощо), які не враховані судом першої інстанції під час винесення рішення.

Витребування доказів судом з власної ініціативи не є обов`язком суду за положеннями ГПК України.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.

У свою чергу, позивачем було надано належні докази в підтвердження наявності заборгованості позивача у сумі 254 792,00 грн, яку не спростовано відповідачем.

За викладеного, враховуючи доводи відповідача, колегія суддів не вбачає підстав для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції.

9. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (частина 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За встановлених обставин справи апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду зміні або скасуванню.

10. Судові витрати.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись статтями 129, 269, 275, 276, 277, 281-283 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський агрегатний завод" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 28.05.2021 у справі № 904/3475/21 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 28.05.2021 у справі № 904/3475/21 залишити без змін.

Витрати з оплати судового збору за подання апеляційної скарги віднести на апелянта.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 18.10.2021

Головуючий суддя Л.А. Коваль

Суддя В.О. Кузнецов

Суддя А.Є. Чередко