ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у прийнятті додаткового рішення

про стягнення витрат на професійну правничу допомогу

"11" жовтня 2021 р.м. Хмельницький Справа № 924/538/21

Господарський суд Хмельницької області у складі

судді Крамара С.І., розглянувши матеріали заяви про ухвалення додаткового рішення у справі

за позовом Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Хмельницькгаз", м. Хмельницький

до Фізичної особи-підприємця Сінькевич Діни Федорівни, м. Деражня Хмельницької області

про стягнення 73 178,51грн., з яких: 63 337,98грн. - основного боргу, 3 889,55грн. - інфляційних витрат, 1 133,47грн. - 3% річних, 4 817,51грн. - пені

Представники сторін:

від позивача: Карасевич В.А. - згідно довіреності №007.2Др-88-0421 від 13.04.2021р;

від відповідача: не з`явились.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

Позиції сторін, процесуальні дії по справі.

Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 22.09.2021р. позов Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Хмельницькгаз", м. Хмельницький до Фізичної особи-підприємця Сінькевич Діни Федорівни, м. Деражня Хмельницької області про стягнення 73 178,51грн., з яких: 63 337,98грн. - основного боргу, 3 889,55грн. - інфляційних витрат, 1 133,47грн. - 3% річних, 4 817,51грн. - пені задоволено частково.

30.09.2021р. на адресу суду представник позивача - Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Хмельницькгаз", м. Хмельницький подав заяву про ухвалення додаткового рішення для вирішення питання про судові витрати на професійну правничу допомогу по справі №924/538/21. До заяви додано копії договору про надання професійної правничої допомоги №140521-1 від 14.05.2021р., додатку №1 від 14.05.2021р., звіт про надані послуги від 23.09.2021р., статут АО "Правовий Альянс".

Ухвалою суду від 04.10.2021р. подана заява призначена до розгляду в судовому засіданні.

Представник позивача в судовому засіданні підтримує подану заяву, просить суд її задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, повноважного представника не направив, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений.

Судом враховується, що згідно статей 42, 46 Господарського процесуального кодексу України участь сторони у судовому засіданні є її правом. При цьому, норми вказаної статті зобов`язують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Розглянувши заяву позивача про ухвалення додаткового рішення, суд дійшов висновку про наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Частинами 1, 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 Господарського процесуального кодексу України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): подання заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу;

3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).

Частинами 1, 3 статті 124 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

З матеріалів справи вбачається, що при поданні позовної заяви до суду позивачем було зазначено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи, а саме судовий збір - 2 270,00 грн та орієнтовний розмір витрат на правничу допомогу -5 000,00 грн.

Суд встановив, що під час розгляду справи, позивачем не було подано вимогу про розподіл судових витрат, в якій позивач просив би стягнути з відповідача понесені ним судові витрати на правничу допомогу.

В свою чергу, вирішуючи питання про розподіл між сторонами судових витрат, суд при прийнятті рішення від 22.09.2021 у цій справі поклав витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 270,00грн (судовий збір) на відповідача.

Відповідно до частин 1, 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Суд звертає увагу, що у матеріалах справи, станом на дату постановлення рішення у справі, не містилося жодного доказу на підтвердження понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 5 000,00 грн.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Втім, позивачем не було надано доказів на підтвердження понесення ним витрат на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 5 000,00грн або зазначено суду в порядку ч.8 ст.129 Господарського процесуального кодексу України, що він має намір подати такі докази.

Згідно з частинами 3, 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За змістом статті 244 Господарського процесуального кодексу України додаткове рішення - це засіб виправлення неповноти основного судового рішення. Через незмінність судового рішення суд, який його ухвалив, не вправі його скасувати чи змінити, проте, він має право виправити деякі його недоліки, зокрема неповноту.

Судом враховано, що відповідно до ч. 1, 5 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

Таким чином, нормами вказаної статті передбачений вичерпний перелік підстав з яких суд ухвалює додаткове рішення, одна з таких підстав не вирішення судом питання про судові витрати.

Водночас позивач, подаючи до суду заяву про винесення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000,00 грн не взяв до уваги той факт, що питання про розподіл судових витрат було вирішено судом у рішенні від 22.09.2021 на підставі наявних у справі доказів.

Судом звернуто увагу, що саме сторони несуть відповідальність за достовірність поданих ними доказів, а також відповідають за наслідки вчинення чи не вчинення відповідних процесуальних дій. При цьому позивач не міг не знати про права та обов`язки учасників справи, зокрема, про обов`язок та необхідність подати всі наявні докази чи заявити про намір подати докази в межах процесуальних строків, встановлених ГПК України.

Оскільки питання стягнення судових витрат було вирішено судом при прийнятті судом рішення за наявними у справі доказами (і про намір подати інші докази позивачем суду не було заявлено), то у суду відсутні підстави, визначені ст. 244 ГПК України для ухвалення додаткового рішення з питання розподілу судових витрат позивача.

Отже суд, оцінивши подану позивачем заяву, дійшов висновку про її необґрунтованість та необхідність відмовити в прийнятті додаткового рішення на підставі ч. 5 ст. 244 ГПК України.

Крім того, судом звернуто увагу, що до заяви позивача від 30.09.2021 в якості доказів понесених витрат на правничу допомогу надано:

договір №140521-1 від 14.05.2021 укладений між АО „Правовий Альянс (надалі виконавець) та АТ „Хмельницькгаз (надалі замовник) про надання правової допомоги (надалі - договір);

додаток №1 до договору від 14.05.2021, згідно з яким сторони узгодили послуги та ціну на них;

звіт від 23.09.2021 про надані послуги за договором №140521-1 від 14.05.2021, підписаний адвокатом Карасевич В.А. та затверджений начальником управління АО „Правовий Альянс Доценко О.І.;

статут АО „Правовий Альянс.

Відповідно до п. 3.4 договору, після винесення рішення (постанови) відповідною судовою інстанцією, виконавець протягом 3 (трьох) календарних днів надсилає замовнику у електронному вигляді Акт приймання-передачі послуг, що складені на підставі звітів працівників виконавця. Замовник підписує Акт приймання-передачі або надсилає виконавцю мотивовану відмову від його підписання протягом 10 календарних днів після одержання Акта приймання-передачі. У разі, якщо протягом 20 календарних днів з моменту надіслання виконавцем замовнику Акту приймання-передачі, виконавець не одержить від замовника підписаний Акт приймання-передачі або мотивовану відмову від цього підписання, сторони визначають, що Акт приймання-передачі послуг вважається підписаним, а послуги наданими виконавцем і прийнятими замовником в обсязі і на умовах, зазначених у такому Акті приймання- передачі.

Водночас матеріали поданої позивачем заяви не містять як самого Акту приймання-передачі послуг між сторонами договору, так і доказів його надіслання АТ „Хмельнцькгаз в порядку п. 3.4 договору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 235, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити Акціонерному товариству "Оператор газорозподільної системи "Хмельницькгаз", м. Хмельницький у прийнятті додаткового рішення у справі №924/538/21.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена в порядку та строк, передбачені ст. ст. 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала набрала законної сили 11.10.2021 року.

Повний текст ухвали складено 12.10.2021.

Суддя С.І. Крамар

Віддрук. 3 прим. (надісл. всім реком. з повід.):

1 - до справи,

2 - позивачу (29019, м. Хмельницький, пр. Миру,41);

3 - відповідачу ( АДРЕСА_1 ).