ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.10.2021м. ДніпроСправа № 904/4650/21

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Фещенко Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Михайлової К.В.

та представників:

від позивача: Железняк О.В.;

від відповідача-1: не з`явився;

від відповідача-2: не з`явився;

від відповідача-3: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження справу

за позовом Акціонерного товариства "Таскомбанк" (м. Київ)

до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю "Міредон" (м. Дніпро)

відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Іст Оілс Україна" (м.Чорноморськ, Одеська область)

відповідача-3: ОСОБА_1 (м. Одеса)

про стягнення заборгованості за договором поставки від 19.09.2018 у загальному розмірі 2125623 грн. 82 коп.

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Таскомбанк" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, в якій просить суд солідарно стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Міредон" (далі - відповідач-1), Товариства з обмеженою відповідальністю "Іст Оілс Україна" (далі - відповідач-2) та ОСОБА_1 (далі - відповідач-3) заборгованість за договором поставки від 19.09.2018 у загальному розмірі 2 125 623 грн. 82 коп.

Ціна позову складається з наступних сум:

- 2 002 325 грн. 87 коп. - основний борг;

- 123 297 грн. 95 коп. - пеня.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем-1 умов договору поставки від 19.09.2018 в частині повного та своєчасного розрахунку за поставлений позивачем товар, внаслідок чого у відповідача-1 перед позивачем утворилась заборгованість в сумі 2 002 325 грн. 87 коп. Крім того, відповідно до договорів поруки № б/н від 28.09.2018 відповідач-2 та відповідач-3 поручилися перед позивачем за виконання відповідачем-1 всіх грошових зобов`язань за вказаним договором поставки. Також, за прострочення виконання зобов`язань на підставі пункту 5.1.1. договору поставки позивач нарахував та просить суд, враховуючи пункт 1.2.2. вказаних договорів поруки, стягнути з відповідачів, пеню за період прострочення з 19.10.2020 по 19.04.2021 у сумі 123 297 грн. 95 коп.

Також позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів витрати по сплаті судового збору у розмірі 34 384 грн. 36 коп.

Ухвалою суду від 11.05.2021, керуючись положеннями абзацу 2 частини 1, частин 6, 7 статті 176 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до відомостей офіційного сайту Одеської області (https://temporary.odessa.gov.ua/cnap-odeskoi-miskoi-radi/viddil-derzavnih-administrativnih-poslug-u-primorskomu-rajoni) було витребувано у Відділу державних адміністративних послуг у Приморському районі Одеської міської ради інформацію про зареєстроване місце проживання (перебування) ОСОБА_1 .

Відповідно до частини 3 статті 120 Господарського процесуального кодексу України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

У той же час, поштове відправлення на адресу Відділу державних адміністративних послуг у Приморському районі Одеської міської ради, в якому містилася ухвала суду від 11.05.2021, було повернуто за зворотною адресою з довідкою АТ "Укрпошта" форми 20 "Адресат відсутній за вказаною адресою".

У подальшому, для з`ясування причин повернення вказаної ухвали суду, судом за допомогою телефонного зв`язку з Одеської міської ради отримано повідомлення про те, що послуги щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання фізичних осіб у Приморському районі міста Одеси надає безпосередньо Департамент надання адміністративних послуг Одеської міської ради.

З урахуванням викладеного, ухвалою суду від 16.06.2021 було витребувано у Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради інформацію про зареєстроване місце проживання (перебування) ОСОБА_1 .

Від Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради надійшов лист (вх. суду № 35736/21 від 20.07.2021), в якому останнім підтверджено інформацію щодо місця проживання ОСОБА_1 , а саме вказано таку адресу: АДРЕСА_1 .

Враховуючи вказане, ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 21.07.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, її розгляд призначено у підготовчому засіданні за правилами загального позовного провадження на 12.08.2021.

У підготовче засідання 12.08.2021 з`явився представник позивача, представники відповідачів-1,2,3 у вказане засідання не з`явились, причини нез`явлення суду не повідомили.

Судом було відзначено, що в матеріалах справи відсутні докази отримання відповідачем-1, відповідачем-2 та відповідачем-3 ухвали суду про відкриття провадження у справі від 21.07.2021.

Враховуючи вказане, ухвалою суду від 12.08.2021 підготовче засідання було відкладено на 08.09.2021.

У підготовче засідання 08.09.2021 з`явився представник позивача, представники відповідачів-1,2,3 у вказане засідання не з`явились, причини нез`явлення суду не повідомили.

Судом відзначено, що в матеріалах справи відсутні докази належного повідомлення відповідачів про розгляд справи судом.

Враховуючи, що встановлений Господарським процесуальним кодексом шістдесятиденний строк проведення підготовчого провадження закінчується 20.09.2021, з метою надання можливості сторонам скористатися процесуальними правами, визначеними статтями 42 та 46 Господарського процесуального кодексу України (зокрема, подання до суду відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечень, а також доказів на підтвердження своїх доводів та заперечень), та з метою дотримання принципів господарського судочинства, а саме: рівності усіх учасників перед законом і судом та змагальності, а також для належної підготовки справи для розгляду по суті, суд вважав за необхідне продовжити строк проведення підготовчого провадження на 30 днів.

Враховуючи вказане, ухвалою суду від 08.09.2021 продовжено строк проведення підготовчого провадження на 30 днів, а саме: по 20.10.2021 включно, підготовче засідання відкладено на 05.10.2021.

У підготовче засідання 05.10.2021 з`явився представник позивача, представники відповідачів-1,2,3 у вказане засідання не з`явились, причини нез`явлення суду не повідомили.

При цьому, суд відзначає, що з метою повідомлення сторін про розгляд справи судом були здійснені наступні заходи:

- ухвала суду від 08.09.2021 була надіслана на адреси відпоавідачів-1,2,3 за юридичними адресами сторін відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, про що свідчать поштові відправлення, наявні в матеріалах справи (а.с. 125-141);

- ухвала суду від 08.09.2021 була надіслана на відомі суду електронні адреси сторін (а.с. 121-123);

- сторони повідомлені про розгляд справи судом за допомогою телефонограми (а.с. 124);

- на офіційному сайті суду розміщено оголошення про виклик сторін у підготовче засідання 05.10.2021кази чого залучено до матеріалів справи (а.с. 118-120).

З огляду на викладене, судом здійснені всі можливі заходи задля повідомлення позивача та відповідачів-1,2,3 про розгляд даної справи судом та виклик останніх у підготовче засідання.

У підготовчому засіданні 05.10.2021 судом, відповідно до вимог статті 182 Господарського процесуального кодексу України, були здійснені всі дії, необхідні для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті.

Враховуючи вказане, ухвалою суду від 05.10.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 20.10.2021.

У судове засідання 20.10.2021 з`явився представник позивача, представники відповідачів-1,2,3 у вказане засідання не з`явились, причини нез`явлення суду не повідомили.

З приводу дотримання прав відповідачів під час розгляду даної справи судом, слід зазначити таке.

Частиною 2 статті 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" визначено, що в Єдиному державному реєстрі містяться відомості щодо юридичної особи, зокрема, про місцезнаходження останньої.

Місцезнаходження юридичної особи при здійсненні державної реєстрації, відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" вноситься до відомостей про цю юридичну особу. За змістом частини 4 статті 17 вказаного Закону, державній реєстрації підлягають зміни до відомостей про юридичну особу, що містяться у Єдиному державному реєстрі, тобто і зміна місцезнаходження, про що юридична особа має звернутись із відповідною заявою. Не вживши заходів для внесення до Єдиного державного реєстру відомостей про зміну свого місцезнаходження (в разі такої зміни), юридична особа повинна передбачати або свідомо допускати можливість настання певних негативних ризиків (зокрема щодо неотримання поштової кореспонденції).

На підтвердження адреси відповідача-1 та відповідача-2 судом долучено до матеріалів справи витяги з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 07.05.2021, з яких вбачається, що місцезнаходженням Товариства з обмеженою відповідальністю "Міредон" є: 49019, м. Дніпро, вулиця Академіка Белелюбовського, будинок 70, та Товариства з обмеженою відповідальністю "Іст Оілс Україна": 68001, Одеська область, м. Чорноморськ, вулиця Праці, будинок 8, офіс 32/3, на які і була направлена кореспонденція господарського суду для відповідача-1та відповідача-2 (а.с. 63 ,65).

Відповідно до частини 3 статті 120 Господарського процесуального кодексу України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Відповідно до частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є:

1) день вручення судового рішення під розписку;

2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи;

3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення;

4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду;

5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Ухвала суду від 05.10.2021 була надіслана відповідачу-1 та відповідачу-2 за адресами згідно з витягом Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Однак вказані поштові відправлення:

- щодо відповідача-1 було повернуто за зворотною адресою з довідкою Акціонерного товариства "Укрпошта" форми 20 "Адресат відсутній за вказаною адресою" (а.с. 160-162), аналогічне повернення щодо ухвали суду від 21.07.2021 (а.с. 97-101) та ухвали суду від 12.08.2021 (а.с. 107-112);

- щодо відповідача-2 - судом здійснено відстеження поштового відправлення на адресу відповідача-2, в якому містилася ухвала суду від 05.10.2021, через офіційний сайт Акціонерного товариства "Укрпошта" та з`ясовано, що остання знаходиться в точці видачі-доставки з 11.10.2021 (а.с.163-164), проте, попередні ухвали суду від 12.08.2021 та від 08.09.2021, надіслані на адресу відповідача-2 було повернуто за зворотною адресою з довідкою Акціонерного товариства "Укрпошта" форми 20 "За закінченням встановленого строку зберігання" (а.с. 113-116, 135-139).

Отже, вказані обставини (неотримання відповідачем-1 та відповідачем-2 поштової кореспонденції за своїм офіційним місцезнаходженням) носять систематичний характер.

Щодо повідомлення про розгляд справи відповідача-3, суд зазначає таке.

Поштова кореспонденція суду була надіслана відповідачу-3 за адресою згідно з довідкою про реєстрацію місця проживання Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради, а саме: 72304, м. Одеса, вулиця Базарная, будинок 48, квартира 3.

Судом здійснено відстеження поштового відправлення на адресу відповідача-2, в якому містилася ухвала суду від 05.10.2021, через офіційний сайт Акціонерного товариства "Укрпошта" та з`ясовано, що остання не вручена під час доставки: інші причини (а.с.163, 166),

У той же час, судом відзначено, що відповідач-3 повідомлений про розгляд справи судом, що вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 168, відповідно до якого ухвали суду від 21.07.2021, від 12.08.2021 та від 08.09.2021 були отримані відповідачем 18.09.2021 (а.с. 151).

Отже, відповідач-3 був обізнаний про наявність даного судового провадження та мав всі дані для пошуку інформації щодо руху справи та дат призначених судових засідань.

З огляду на викладене, суд зазначає таке.

Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Верховного Суду від 18.03.2021 у справі № 911/3142/19, від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б).

До повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Водночас законодавство України, в тому числі Господарський процесуальний кодекс України, не зобов`язує й сторону у справі, зокрема позивача, з`ясовувати фактичне місцезнаходження іншої сторони (сторін) у справі (якщо воно не співпадає з її офіційним місцезнаходженням, визначеним у відповідному державному реєстрі) та зазначати таке фактичне місцезнаходження в позовній заяві чи інших процесуальних документах.

Крім того, частиною 7 статті 120 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Відповідно до частини 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Отже, в разі коли фактичне місцезнаходження особи - учасника судового процесу з якихось причин не відповідає її місцезнаходженню, визначеному згідно з законом, і дана особа своєчасно не довела про це до відома господарського суду, інших учасників процесу, то всі процесуальні наслідки такої невідповідності покладаються на цю юридичну особу.

Також судом враховані положення Правил надання послуг поштового зв`язку, визначені постановою Кабінету Міністрів України № 270 від 05.03.2009 (далі - Правила).

Так, порядок доставки поштових відправлень, поштових переказів, повідомлень про вручення поштових відправлень, поштових переказів, періодичних друкованих видань юридичним особам узгоджується оператором поштового зв`язку разом з юридичною особою. Для отримання поштових відправлень юридична особа повинна забезпечити створення умов доставки та вручення поштових відправлень відповідно до вимог Закону України "Про поштовий зв`язок", цих Правил (пункт 94 Правил).

Відтак, повна відповідальність за достовірність інформації про місцезнаходження, а також щодо наслідків неотримання поштових відправлень за своїм офіційним місцезнаходженням покладається саме на юридичну особу (фізичну особу-підприємця).

У разі якщо копію прийнятого судового рішення (ухвали, постанови, рішення) направлено судом листом за належною поштовою адресою, тобто повідомленою суду учасником справи, і повернено підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання чи закінчення строку зберігання поштового відправлення, то вважається, що адресат повідомлений про прийняте судове рішення.

Вказана правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 12.03.2019 у справі № 923/1432/15.

При цьому, суд окремо звертає увагу, що з 01.01.2020 набрали чинності зміни до Правил надання послуг поштового зв`язку, внесені Постановою Кабінету Міністрів України № 1149 від 27.12.2019, відповідно до яких:

- рекомендовані листи з позначкою "Судова повістка", адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату, а у разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів його сім`ї, який проживає разом з ним. У разі відсутності адресата (будь-кого із повнолітніх членів його сім`ї) за вказаною на рекомендованому листі адресою працівник поштового зв`язку інформує адресата за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка". Якщо протягом трьох робочих днів після інформування адресат не з`явився за одержанням рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка", працівник поштового зв`язку робить позначку "адресат відсутній за вказаною адресою", яка засвідчується підписом з проставленням відбитку календарного штемпеля і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає його до суду (пункт 991 Правил);

- рекомендовані поштові відправлення з позначкою "Судова повістка", адресовані юридичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються представнику юридичної особи, уповноваженому на одержання пошти, під розпис. У разі відсутності адресата за вказаною на рекомендованому листі адресою працівник поштового зв`язку робить позначку "адресат відсутній за вказаною адресою", яка засвідчується підписом з проставленням відбитку календарного штемпеля і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає його до суду (пункт 992 Правил).

Таким чином, зберігання відділенням Українського державного підприємства поштового зв`язку "Укрпошта" поштових відправлень суду, які є "Судовими повістками" в розумінні чинного законодавства України в період більше, ніж три робочі дні, а також їх повернення із непередбачених для "Судових повісток" причин є неправомірним. Більше того, такі дії зумовлюють порушення права позивача на своєчасне вирішення справи судом.

Крім того, суд прийшов до висновку щодо належного повідомлення відповідачів-1,2,3 з огляду на таке:

- щодо відповідача-3 - належність повідомлення підтверджується поштовим повідомленням № 168, відповідно до якого ухвали суду від 21.07.2021, від 12.08.2021 та від 08.09.2021 були отримані відповідачем 18.09.2021 (а.с. 151);

- щодо відповідачів-1,2 вчинення судом всіх можливих заходів щодо належного повідомлення про розгляд даної справи судом за всіма відомими суду засобами зв`язку з відповідачами-1,2 протягом всього часу розгляду справи судом, а також враховуючи систематичне неотримання ухвал суду за офіційним місцезнаходженням відповідачами-1,2, що вбачається з вказаних вище повернутих за зворотною адресу конвертів з ухвалами суду;

- неотримання телефонограм за відомими суду засобами зв`язку з відповідачами, а також не повідомлення суду інформації щодо адрес їх фактичного місцезнаходження;

- на офіційному сайті суду були розміщені оголошення про виклик сторін у підготовче засідання, докази чого залучено до матеріалів справи (а.с. 127-129, 156-158);

- у всіх ухвалах суду по справі судом було роз`яснено про те, що інформація у цій справі доступна на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за посиланням: http://dp.arbitr.gov.ua/sud5005/spisok/csz/;

- отже, всі учасники справи обізнані з можливістю ознайомлення з рухом справи на веб-порталі судової влади України та мали для цього всі дані;

- згідно з частиною 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання. Для цих цілей існує Єдиний державний реєстр судових рішень;

- відповідно до частин 1, 3 статті 4 Закону України "Про доступ до судових рішень" судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України. Для реалізації права доступу до судових рішень, внесених до Реєстру, користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин;

- згідно з даними Єдиного державного реєстру судових рішень ухвалу господарського суду від 05.10.2021 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/100140010) надіслано судом 05.10.2021, зареєстровано в реєстрі 06.10.2021 та оприлюднено 07.10.2021 (отже, завчасно);

- таким чином, у всіх учасників справи були всі дані, необхідні для пошуку та відстеження руху справи, та реальна можливість отримання такої інформації також із вказаного відкритого джерела (у Єдиному державному реєстрі судових рішень);

- учасники судового провадження, безвідносно до отримання/неотримання поштової кореспонденції, в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження, про що неодноразово наголошував Європейський суд з прав людини, зокрема, у рішенні від 03.04.2008 по справі "Пономарьов проти України", рішенні від 26.04.2007 по справі "Олександр Шевченко проти України", рішенні від 14.10.2003 по справі "Трух проти України".

За наведених обставин суд доходить висновку, що судом було вчинено всі необхідні дії щодо повідомлення відповідачів про призначене у справі судове засідання, вчинення відповідних процесуальних дій та надано можливість взяти участь у судових засіданнях для надання пояснень по суті справи.

В даному випадку підстави для відкладення розгляду справи чи оголошення перерви у судовому засіданні, визначені статтями 202, 216 та 252 Господарського процесуального кодексу України, відсутні.

Суд вважає, що представники відповідачів-1,2,3 не скористалися своїм правом на участь у судовому засіданні їх представників та вважає можливим розглянути справу за їх відсутності, оскільки:

- останні повідомлені про час та місце судового засідання належним чином (частина 1 статті 202 Господарського процесуального кодексу України);

- неявка в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (пункт 1 частини 3 статті 202 Господарського процесуального кодексу України) є підставою для розгляду справи за відсутності такого учасника (учасників) справи.

Відповідно до частини 1 статті 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Слід також зауважити, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для підготовки до судового засідання та подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів..

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

У судовому засіданні 20.10.2021 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суд, розглянувши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представника позивача,

ВСТАНОВИВ:

Предметом доказування у даній справі є обставини, пов`язані з укладенням договору поставки, строк дії договору, умови поставки, факт поставки, загальна вартість поставленого товару, настання строку його оплати, наявність часткової чи повної оплати, допущення прострочення оплати та наявність підстав для застосування наслідків такого прострочення; наявність підстав для солідарного стягнення спірної заборгованості.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Так, 19.09.2018 між Публічним акціонерним товариством "Таскомбанк" (найменування у подальшому було змінено на Акціонерне товариство "Таскомбанк") (далі - постачальник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Міредон"" (далі - покупець, відповідач-1) був укладений договір поставки б/н (далі - договір поставки, а.с. 17-22), за умовами пункту 1.1. якого останній розроблено у відповідності до чинного законодавства України, за договором в терміни, визначені договором, постачальник зобов`язується передати у власність покупця продукцію виробничо-технічного призначення (далі - товар), а покупець зобов`язується прийняти та оплатити його на умовах договору.

Найменування товару, його кількість, ціна за одиницю, термін поставки покупцю та базис поставки, загальна вартість товару, термін та умови оплати, а також інші умови будуть визначені в Специфікаціях - додатках до договору, які є невід`ємними частинами договору (пункт 1.2. договору поставки).

Відповідно до пунктів 10.1., 10.2.,10.3 договору поставки останній набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 19.09.2019, але продовжує залишатись чинним до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором. Якщо жодна із сторін не виявить письмово бажання його припинити, то він вважається поновленим на один рік, починаючи з дати закінчення його дії. Закінчення строку дії договору не звільняє жодну зі сторін від відповідальності за його порушення (невиконання та/або неналежне виконання), яке мало місце під час дії договору.

Доказів зміни, визнання недійсним або розірвання вказаного договору сторонами суду не надано.

Судом встановлено, що укладений правочин за своїм змістом та правовою природою є договором поставки, який підпадає під правове регулювання норм § 3 глави 54 Цивільного кодексу України та § 1 глави 30 Господарського кодексу України.

Згідно з частиною 1 статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

За приписами частини 2 статті 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до частини 1 статті 662 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

У пункті 2.1. договору поставки визначено, що за договором постачається продукція, виробництва провідних компаній світу, асортимент, кількість та ціна якої визначаються Специфікаціями та/або накладними та/або рахунками-фактурами, що є невід`ємною частиною договору.

Згідно з пунктами 2.2., 2.3. договору поставки ціна товару, що поставляється за договором, вказується у Специфікаціях в національній валюті України. Загальна сума договору визначається сукупністю Специфікацій та/або накладних та/або рахунків-фактур, що зазначені у пункті 2.1. договору, та які є невід`ємною частиною договору. Видаткова накладна є невід`ємною частиною договору та підписується з боку покупця особою, уповноваженою довіреністю на отримання товарно-матеріальних цінностей (товару).

Відповідно до пункту 2.4. договору поставки всі рахунки та видаткові накладні, що виписані в період договору є його невід`ємною частиною, незалежно від того чи є в них посилання на договір.

Згідно з пунктом 4.1. договору поставки товар за умовами договору поставляється окремими партіями на підставі погоджених сторонами Специфікацій. Специфікація вважається погодженою сторонами з моменту направлення постачальником покупцеві рахунку на оплату товару. У випадку, якщо документально визначити узгодження сторонами неможливо, або важко, це може підтверджуватися діями сторін, такими як відвантаження, приймання або оплата товару.

У пункті 4.3. договору поставки визначено, що поставка товару, що є предметом договору, здійснюється на підставі погодженої та підписаної належним чином Специфікації та на умовах, зазначених в Специфікаціях до договору.

За умовами пункту 4.4. договору поставки сторони при поставці чергової партії товару зобов`язані керуватися положеннями дійсного договору. При цьому, поставка кожної окремої партії товару оформляється сторонами Специфікаціями та/або рахунком на оплату товару, що виписує постачальник покупцеві; видатковою накладною, яка засвідчує факт передачі товару постачальником покупцеві.

Пунктом 4.11. договору поставки передбачено, що перехід права власності на товар від постачальника до покупця здійснюється після підписання сторонами видаткової накладної.

В силу приписів статті 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього кодексу.

Так, 19.09.2018 позивачем та відповідачем-1 була погоджена та підписана Специфікація № 1 до договору поставки б/н від 19.09.2018 (далі - Специфікація), за умовами пункту 2 якої загальна сума товару за даною Специфікацією становить 2 002 325 грн. 87 коп. з ПДВ.

Специфікація вступає в силу з моменту підписання її сторонами (пункт 8 Специфікації).

Відповідно до пунктів 4,5 Специфікації поставка товару здійснюється за рахунок покупця у відповідності з правилами "Інкотермс-2010" на умовах: EXW, м. Дніпро, проспект Б. Хмельницького, 151Д. Товар повинен бути повністю поставлений покупцю у строк до 21.09.2018.

Пунктом 6 Специфікації передбачено, що факт передачі і приймання товару оформлюється видатковою накладною.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору поставки та, позивачем був поставлений відповідачу товар на суму 2 002 325 грн. 87 коп. за видатковою накладною № 8243 від 19.09.2018 на суму 2 002 325 грн. 87 коп. (а.с. 25).

Суд зауважує, що товар, визначений умовами договору поставки, у повній мірі відповідає товару, що був поставлений згідно з вказаною видатковою накладною, а отже судом визначено, що сторонами в цій частині були дотримані умови договору.

При цьому, відповідно до частин 1 та 2 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Так, підписання покупцем накладної, яка є первинним обліковим документом у розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" і відповідає вимогам статті 9 вказаного Закону і Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку та фіксує факт здійснення господарської операції і встановлення відносин, є підставою виникнення обов`язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар.

Товар, зазначений у вище вказаній видатковій накладній, прийнято у позивача без будь-яких зауважень до її оформлення. Видаткова накладна підписана представником відповідача-1.

Протягом розгляду справи судом жодних заперечень з приводу отримання товару за вказаною вище видатковою накладною відповідачем-1 також не заявлено.

Враховуючи зазначений вид договорів, вбачається, що він є оплатним, і обов`язку продавця за договором поставити товар відповідає обов`язок покупця оплатити вартість цього товару.

За умовами пункту 3.1. договору поставки ціна договору є звичайною ціною та становить вартість (ціну) товару, а ціна товару визначається як договірна. Оплата товару здійснюється у національній валюті України шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника на умовах товарного кредиту з відстроченням або з розстроченням платежу, якщо інші умови не зазначені в Специфікації(ях) та/або інших додаткових угодах до договору. При затримці платежів, перераховані грошові кошти направляються на погашення в першу чергу - штрафних санкцій, пені, відсотків, після цього - суми основного боргу.

Згідно з пунктами 3.5., 3.6. договору поставки покупець, який здійснює оплату за поставлений товар частинами, та порушує терміни оплати, зазначені у відповідній(них) Специфікації(ях), при порушенні будь-якої із частин, зобов`язується на вимогу та у терміни зазначені постачальником, здійснити повний розрахунок за увесь отриманий товар відповідно до умов договору. У разі невиконання будь-яких умов інших договорів, які були (будуть) підписані між сторонами, постачальник має право вимагати дострокової оплати за поставлений товар по договору, а покупець зобов`язується здійснити повний розрахунок у строки, зазначені у вимозі.

Згідно з пунктом 3 Специфікації покупець оплачує постачальнику суму товару, зазначену у пункті 2 Специфікації шляхом її перерахування на розрахунковий рахунок постачальника на умовах товарного кредиту з відстроченням/розстроченням платежу у наступному порядку: заборгованість у сумі 2 002 325 грн. 87 коп. з ПДВ сплатити у строк до 14.09.2019.

Таким чином, враховуючи те, що поставлений позивачем товар був отриманий відповідачем-1 за видатковою накладною № 8243 від 19.09.2018 на суму 2 002 325 грн. 87 коп., у останнього виник обов`язок щодо оплати вказаного товару згідно з наведеними вище умовами договору та Специфікації.

При цьому, з метою захисту законних прав та інтересів фізичних та юридичних осіб при укладанні різноманітних правочинів та договорів законодавство передбачає ряд способів, які сприяють виконанню зобов`язань - способи або види забезпечення виконання зобов`язань.

Згідно з нормами статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантiєю, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до статті 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі.

Користуючись вказаними положеннями закону, позивачем були укладені договори поруки в забезпечення виконання зобов`язань за спірним договором поставки.

Так, 28.09.2018 Публічним акціонерним товариством "Таскомбанк" (найменування у подальшому було змінено на Акціонерне товариство "Таскомбанк") (далі - кредитор, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Іст Оілс Україна" (далі - поручитель, відповідач-2) був укладений договір поруки б/н (далі - договір поруки-1, а.с. 28-30), за умовами пункту 1.1. якого у відповідності до договору, поручитель зобов`язується відповідати перед кредитором, на засадах солідарного боржника, за виконання в повному обсязі Товариством з обмеженою відповідальністю "Міредон" (далі - боржник) грошових зобов`язань, що виникли або можуть виникнути в майбутньому на підставі договору поставки № б/н від 19.09.2018, також ті, що укладений між кредитором та боржником, зі всіма можливими змінами та доповненнями до нього, включаючи також ті, що можуть бути укладені в майбутньому (далі - договір поставки).

Відповідно до пункту 5.1. договору поруки-1 останній набуває чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін.

Порука за договором припиняється із припиненням забезпеченого нею зобов`язання, а також, в інших випадках, передбачених чинним законодавством України, у тому числі за письмовою згодою сторін (пункт 5.2. договору поруки-1).

Згідно з пункту 1.2. договору поруки-1 поручитель відповідає перед кредитором за виконання боржником усіх грошових зобов`язань за договором поставки, в тому:

- оплатити кредитору вартість (ціну) (далі - борг) товару, що переданий та/або буде переданий кредитором боржнику згідно договору поставки, у терміни (строки), визначені договором поставки, а також, відповідними Специфікаціями, які є невід`ємними частинами договору поставки, але у будь-якому випадку не пізніше 14.09.2019 (підпункт 1.2.1. договору поруки-1);

- сплатити кредитору неустойку, пеню, штрафи, та понад суму неустойки, пені, штрафів відшкодувати документально підтверджені збитки, заподіяні кредитору невиконанням або неналежним виконанням боржником своїх зобов`язань за договором поставки (підпункт 1.2.2 договору поруки-1);

- у випадках, передбачених договором поставки та/або законодавством України, з дати пред`явлення кредитором відповідної письмової вимоги достроково (до настання термінів або строків повернення/сплати, зазначених вище у цьому пункті), повернути кредитору борг, сплатити проценти за користування ним і виконати інші грошові обов`язки, що виникають із договору поставки 1.2.4., інших грошових зобов`язань, що виникли на підставі договору поставки або можуть виникнути на підставі нього у майбутньому, у тому числі, збільшення/зменшення грошових зобов`язань, які передбачені умовами договору поставки (підпункт 1.2.3. договору поруки-1).

Згідно з пунктом 2.1. договору поруки-1 у випадку невиконання або прострочення виконання боржником грошових зобов`язань, що випливають із договору поставки, поручитель відповідає перед кредитором як солідарний боржник, в тому ж обсязі, що й боржник.

У пункті 2.2. договору поруки-1 вказано, що передбачена пунктом 2.1. договору відповідальність поручителя наступає у випадку, якщо боржник порушить зобов`язання та/або допустить прострочення виконання будь-якого із зобов`язань, зазначених у пунктах 1.2., .1.3. договору.

За несплату фактичної суми боргу у строк, зазначений у пункті 3.3. договору, кредитор має право нарахувати та стягнути, а поручитель сплачує на користь кредитора за весь період прострочення пеню, яка обчислюється від суми прострочення платежу в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє з дати виникнення обставин, що є підставою для застосування пені, до дати припинення цих обставин, та нараховується щоденно (пункт 2.3. договору поруки-1).

За умовами пункту 3.1. договору поруки-1 у випадку невиконання боржником будь-яких грошових зобов`язань за договором поставки або невиконання грошових зобов`язань у строки, визначені договором поставки, кредитор звертається з письмовою вимогою на адресу поручителя, зазначену у розділі 7 договору та копію надсилає боржнику.

Згідно з пунктом 3.2. договору у вимозі вказується:

1) номер і дата цього договору;

2) дані (в тому числі документальне підтвердження) щодо невиконання боржником своїх грошових зобов`язань та вказівка на обсяг невиконання (несплата суми боргу та/або процентів, комісій та/або сум прямих документально підтверджених збитків, неустойки, інше порушення).

Пунктом 3.3. договору поруки-1 передбачено, що поручитель не пізніше 10-ти банківських днів з дня відправлення письмової вимоги кредитора (пункт 3.1. договору поруки-1) зобов`язаний погасити документально підтверджену суму боргу у розмірі, визначеному у вимозі.

Крім того, 28.09.2018 Публічним акціонерним товариством "Таскомбанк" (найменування у подальшому було змінено на Акціонерне товариство "Таскомбанк") (далі - кредитор, позивач) та ОСОБА_1 (далі - поручитель, відповідач-3) був укладений договір поруки б/н (далі - договір поруки-2, а.с. 31-33), за умовами пункту 1.1. якого у відповідності до договору, поручитель зобов`язується відповідати перед кредитором, на засадах солідарного боржника, за виконання в повному обсязі Товариством з обмеженою відповідальністю "Міредон" (далі - боржник) грошових зобов`язань, що виникли або можуть виникнути в майбутньому на підставі договору поставки № б/н від 19.09.2018, також ті, що укладений між кредитором та боржником, зі всіма можливими змінами та доповненнями до нього, включаючи також ті, що можуть бути укладені в майбутньому (далі - договір поставки).

Відповідно до пункту 5.1. договору поруки-2 останній набуває чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печаткою кредитора.

Порука за договором припиняється із припиненням забезпеченого нею зобов`язання, а також, в інших випадках, передбачених чинним законодавством України, у тому числі за письмовою згодою сторін (пункт 5.2. договору поруки-2).

Згідно з пункту 1.2. договору поруки-2 поручитель відповідає перед кредитором за виконання боржником усіх грошових зобов`язань за договором поставки, в тому:

- оплатити кредитору вартість (ціну) (далі - борг) товару, що переданий та/або буде переданий кредитором боржнику згідно договору поставки, у терміни (строки), визначені договором поставки, а також, відповідними Специфікаціями, які є невід`ємними частинами договору поставки, але у будь-якому випадку не пізніше 14.09.2019 (підпункт 1.2.1. договору поруки-2);

- сплатити кредитору неустойку, пеню, штрафи, та понад суму неустойки, пені, штрафів відшкодувати документально підтверджені збитки, заподіяні кредитору невиконанням або неналежним виконанням боржником своїх зобов`язань за договором поставки (підпункт 1.2.2 договору поруки-2);

- у випадках, передбачених договором поставки та/або законодавством України, з дати пред`явлення кредитором відповідної письмової вимоги достроково (до настання термінів або строків повернення/сплати, зазначених вище у цьому пункті), повернути кредитору борг, і виконати інші грошові обов`язки, що виникають із договору поставки (підпункт 1.2.3. договору поруки-2).

За умовами пункту 2.1. договору поруки-2 у випадку невиконання або прострочення виконання боржником грошових зобов`язань, що випливають із договору поставки, поручитель відповідає перед кредитором як солідарний боржник, в тому ж обсязі, що й боржник.

У пункті 2.2. договору поруки-2 вказано, що передбачена пунктом 2.1. договору відповідальність поручителя наступає у випадку, якщо боржник порушить зобов`язання та/або допустить прострочення виконання будь-якого із зобов`язань, зазначених у пунктах 1.2., .1.3. договору.

Відповідно до пункту 3.1. договору поруки-2 у випадку невиконання боржником будь-яких грошових зобов`язань за договором поставки або невиконання грошових зобов`язань у строки, визначені договором поставки, кредитор звертається з письмовою вимогою на адресу поручителя, зазначену у розділі 7 договору та копію надсилає боржнику.

Згідно з пунктом 3.2. договору у вимозі вказується:

1) номер і дата цього договору;

2) дані (в тому числі документальне підтвердження) щодо невиконання боржником своїх грошових зобов`язань та вказівка на обсяг невиконання (несплата суми боргу та/або процентів, комісій та/або сум прямих документально підтверджених збитків, неустойки, інше порушення).

Пунктом 3.3. договору поруки-1 передбачено, що поручитель не пізніше 10-ти банківських днів з дати відправлення вимоги кредитора (пункт 3.1. договору поруки-2) зобов`язаний погасити документально підтверджену суму боргу у розмірі, визначеному у вимозі.

Позивач зазначає, що поставлений товар на суму 2 002 325 грн. 87 коп. відповідачем у строк, передбачений договором поставки та Специфікацією, оплачений не був.

Враховуючи невиконання відповідачем-1 умов спірного договору поставки позивач звернувся до відповідача-2 та відповідача-3 з вимогою від 12.02.2021, в якій вказав про необхідність погашення заборгованості за спірним договором поставки на підставі положень 3.3. договорів поруки-1, 2, а також зазначив про те, що у разі несплати вказаної заборгованості останній залишає за собою право звернення з позовом до суду з метою примусового стягнення вказаної заборгованості. Докази надсилання вказаної вимоги відповідачу-2 та відповідачу-3 долучені до матеріалів справи (а.с. 43-44, а.с. 46, 48).

Згідно з статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до вимог договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

З огляду на викладені обставини та наявні в матеріалах справи докази, вбачається, що зобов`язання щодо оплати поставленого позивачем товару не виконані як відповідачем-1 за спірним договором поставки, так і за договорами поруки-1,2, які були укладені з відповідачем-2 та відповідачем-3 в забезпечення останнього, у той же час, враховуючи положення договору поставки, Специфікації до нього та положення договорів поруки-1,2 (пункт 3.3. договорів поруки-1,2), строк погашення заборгованості з оплати товару, є таким, що настав.

Статтею 554 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які за одним чи за декількома договорами поруки поручилися перед кредитором за виконання боржником одного і того самого зобов`язання, є солідарними боржниками і відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

За таких обставин та з урахуванням умов договорів поруки-1,2 позивач набув право вимоги до поручителів (відповідачів-2,3) як солідарних боржників щодо погашення заборгованості за договором поставки у сумі заявлених позовних вимог щодо стягнення основного боргу.

Частиною 1 статті 543 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що відповідачі-1,2,3 мають відповідати перед позивачем як солідарні боржники.

При цьому, суд зазначає, що до матеріалів справи відповідачами не було додано належних та допустимих доказів відповідно до норм статей 76, 77, 78, 79, 91 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження погашення заборгованості за спірним договором поставки на суму 2 002 325 грн. 87 коп.

Таким чином, відповідачі-1,2,3, в порушення вищезазначених норм Цивільного кодексу України, умов договору поставки та договорів поруки, не здійснили своєчасну оплату заборгованості за поставлений позивачем товар у сумі 2 002 325 грн. 87 коп. у передбачений договором та Специфікацією строк, тобто не виконали свої зобов`язання належним чином, на підставі чого позовні вимоги щодо солідарного стягнення заборгованості в частині основного боргу в сумі 2 002 325 грн. 87 коп. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, з метою захисту законних прав та інтересів фізичних та юридичних осіб при укладанні різноманітних правочинів та договорів законодавство передбачає ряд способів, які сприяють виконанню зобов`язань - способи або види забезпечення виконання зобов`язань.

Правові наслідки порушення юридичними і фізичними особами своїх грошових зобов`язань передбачені, зокрема, приписами статей 549 - 552, 611, 625 Цивільного кодексу України.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (частина 1 статті 230 Господарському кодексі України).

Згідно з частиною 6 статті 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

У відповідності до частини 6 статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Згідно зі статтями 1 та 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Так, у пункті 5.1. договору поставки сторони визначили, за порушення умов договору винна сторона відшкодовує спричинені цим збитки у порядку, передбаченому чинним законодавством та з урахуванням договору.

Згідно з пунктом 5.1.1. договору поставки, крім відповідальності, встановленої пунктом 5.1. договору покупець за несвоєчасну оплату товару сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми боргу за кожний день прострочення.

За прострочення виконання зобов`язання на підставі пункту 5.1.1. договору поставки та, враховуючи пункт 1.2.2. договорів поруки, позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідачів-1,2,3 пеню за період прострочення з 19.10.2020 по 19.04.2021 у сумі 123 297 грн. 95 коп.

Господарським судом здійснено перевірку розрахунку пені, зробленого позивачем у позовній заяві (а.с. 16), та встановлено, що під час його проведення позивачем було вірно визначено суму заборгованості, але здійснено нарахування пені в період який не узгоджується з вимогами вказаного вище законодавства та умовами договору, оскільки:

- граничним строком оплати товару на суму 2 002 325 грн. 87 коп. є 14.09.2019;

- отже, прострочення виникло з 15.09.2019, відповідно з урахуванням вимог частини 6 статті 232 Господарського кодексу України, граничним терміном нарахування пені є 15.03.2020;

- таким чином, за допущене прострочення виконання зобов`язання з оплати товару на суму 2 002 325 грн. 87 коп. пеня підлягала нарахуванню з 15.09.2019 по 15.03.2020, а позивач здійснив нарахування в період з 19.10.2020 по 19.04.2021, в який нарахування пені є неправомірним, отже, вимоги позивача в частині стягнення пені в сумі 123 297 грн. 95 коп задоволенню не підлягають.

Враховуючи все вищевикладене, позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог; стягненню з відповідача-1 підлягає частина судового збору в сумі 10 011 грн. 63 коп.; з відповідача-2 - частина в сумі 10 011 грн. 63 коп.; з відповідача-3 - частина в сумі 10 011 грн. 63 коп.

Керуючись статтями 2, 3, 20, 73 - 79, 86, 91, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства "Таскомбанк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Міредон", Товариства з обмеженою відповідальністю "Іст Оілс Україна" та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором поставки від 19.09.2018 у загальному розмірі 2 125 623 грн. 82 коп. - задовольнити частково.

Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Міредон" (49019, м. Дніпро, вулиця Академіка Белелюбовського, будинок 70, ідентифікаційний код 41136119), Товариства з обмеженою відповідальністю "Іст Оілс Україна" (68001, Одеська область, м. Чорноморськ, вулиця Праці, будинок 8, офіс 32/3, ідентифікаційний код 37089765) та ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства "Таскомбанк" (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, будинок 30, ідентифікаційний код 09806443) 2 002 325 грн. 87 коп. - основного боргу.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Міредон" (49019, м. Дніпро, вулиця Академіка Белелюбовського, будинок 70, ідентифікаційний код 41136119) на користь Акціонерного товариства "Таскомбанк" (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, будинок 30, ідентифікаційний код 09806443) 10 011 грн. 63 коп. - частину витрат по сплаті судового збору.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Іст Оілс Україна" (68001, Одеська область, м. Чорноморськ, вулиця Праці, будинок 8, офіс 32/3, ідентифікаційний код 37089765) на користь Акціонерного товариства "Таскомбанк" (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, будинок 30, ідентифікаційний код 09806443) 10 011 грн. 63 коп. - частину витрат по сплаті судового збору.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства "Таскомбанк" (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, будинок 30, ідентифікаційний код 09806443) 10 011 грн. 63 коп. - частину витрат по сплаті судового збору.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення, шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 22.10.2021.

Суддя Ю.В. Фещенко