ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2021 року Справа № 915/1145/21

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Олейняш Е. М. при секретарі судового засідання Степановій І.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", вул. Назарівська, 3, м. Київ, 01032 ()

в особі Відокремленого підрозділу "Южноукраїнська АЕС" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", промзона, м. Южноукраїнськ, Миколаївська область, 55001 (код ЄДРПОУ ВП 20915546)

електронна пошта:

до відповідача Приватного акціонерного товариства "Укрпромобладнання", Майдан Повстання, 7/8, м. Харків, 61001 ()

електронна пошта:

про стягнення грошових коштів в розмірі 232 999, 20 грн. та розірвання договору

за участю представників сторін:

від позивача: Шень С. І.

від відповідача: представник не з`явився

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Миколаївської області звернулось Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Южноукраїнська АЕС" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" з позовною заявою, в якій просить суд:

1. Стягнути з відповідача Приватного акціонерного товариства «Укрпромобладнання» пеню в сумі 111 283, 20 грн. та 7 % штрафу в сумі 121 716, 00 грн.

2. Розірвати договір № 53-123-01-20-06406 від 18.05.2020 року, укладений між ДП "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Южноукраїнська АЕС" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" та Приватним акціонерним товариством «Укрпромобладнання», за результатами проведеного тендеру у системі державних закупівель ProZorro (ІНЗ UA-2020-03-12-000091-с), на постачання товару загальною вартістю 1 738 800, 00 грн. з ПДВ.

І. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 02.08.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні. Розгляд справи по суті призначено в судовому засіданні на 02.09.2021 року.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 31.08.2021 задоволено заяву ДП "НАЕК "Енергоатом" (вх. № ЕП: 12889/21 від 27.08.2021) про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 02.09.2021 відкладено розгляд справи в судовому засіданні на 16.09.2021 року.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 16.09.2021 відкладено розгляд справи в судовому засіданні на 01.10.2021 року.

В судовому засіданні 01.10.2021 судом відповідно до ст. 240 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ІІ. ЗАЯВИ ТА КЛОПОТАННЯ.

01.10.2021 року до господарського суду Миколаївської області від позивача надійшло клопотання (вх. № 14777/21), в якому позивач просить суд продовжити строк підготовчого засідання на один місяць для надання можливості учасникам справи укласти мирову угоду та надати її на затвердження суду під час здійснення підготовчого провадження у справі № 915/1145/21.

Клопотання мотивоване тим, що на адресу позивача від відповідача надійшов лист № 2476 від 14.09.2021 року та проект мирової угоди у справі № 915/1145/21. Для укладення мирової угоди та її погодження комісією ВП ЮУАЕС необхідний додатковий час.

Розглянувши подане позивачем клопотання, суд дійшов висновку про відмову в його задоволенні, оскільки розгляд справи № 915/1145/21 здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження. Строк розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження є обмеженим та не може становити більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі (ч. 1 ст. 248 ГПК України).

Суд зазначає, що при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження проведення підготовчого провадження не передбачено.

Станом на день проведення судового засідання строк розгляду справи № 915/1145/21 закінчився.

Розгляд справи судом неодноразово відкладався та судом було проведено три судові засідання у даній справі, що свідчить про достатність для сторін часу для реалізації наданих їм законом процесуальних прав та обов`язків. Підстави відкладення розгляду справи в судовому засіданні в межах встановленого ГПК строку передбачені ч. 2 ст. 202 ГПК України. Перелік підстав для відкладення розгляду справи, передбачений ч. 2 ст. 202 ГПК України, є вичерпним.

Враховуючи вищевикладене, судом відмовлено у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи, оскільки позивачем не наведено правових підстав для відкладення розгляду справи по суті, які передбачені ч. 2 ст. 202 ГПК України.

Інші заяви та клопотання відсутні.

ІІІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ УЧАСНИКІВ ПРОЦЕСУ.

3.1. Правова позиція позивача.

Позивач зазначає, що предметом спору є вимога про стягнення штрафних санкцій та розірвання договору поставки.

Підставою позову позивачем зазначено обставини щодо неналежного виконання відповідачем умов договору на постачання товару № 53-123-01-20-06406 від 18.05.2020 року, а саме: зобов`язання поставки товару у визначені строки, внаслідок чого позивачем нараховано відповідачу пеню та штраф.

Крім того, позивач, посилаючись на п. 9.3 договору, просить суд розірвати договір № 53-123-01-20-06406 від 18.05.2020 року, оскільки постачання товару у кількості та асортименті, зазначеному в специфікації № 1 до договору, для позивача стало неактуальним.

Позовні вимоги обґрунтовані положеннями ст. 15, 525, 526, 530, 546, 610-612, 651, 712 ЦК України, ст. 193, 231 ГК України та умовами договору.

3.2. Правова позиція (заперечення) відповідача.

Відповідач не скористався наданим йому ч. 1, 2, 4 ст. 161 ГПК України правом на подання відзиву на позовну заяву.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

ІV. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН З ПОСИЛАННЯМ НА ДОКАЗИ, НА ПІДСТАВІ ЯКИХ ВСТАНОВЛЕНІ ВІДПОВІДНІ ОБСТАВИНИ.

Розглянувши матеріали справи, керуючись принципом верховенства права, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд встановив наступне.

18.05.2020 року між ДП "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (покупець) в особі Відокремленого підрозділу "Южно-Українська АЕС" та Приватним акціонерним товариством "Укрпромобладнання" (постачальник) було укладено договір № 53-123-01-20-06406 на постачання товару (арк. 8-13).

Відповідно до п. 12.1 договору договір вступає в силу з моменту підпису обома сторонами та скріплення печаткою.

Відповідно до п. 12.2 договору дія терміну цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 12.1 цього договору, та закінчується 31.12.2021 року.

До договору сторонами складено Специфікацію № 1 (Додаток № 1 до договору) на загальну суму 1 738 800, 00 грн. з ПДВ (арк. 14).

Додатковою угодою № 1 від 15.10.2020 року до договору сторони внесли зміни до договору в частині строків постачання товару та реквізитів постачальника (арк. 18).

Договір, специфікація та додаткова угода підписані та скріплені печатками сторін.

Умовами договору сторони передбачили наступне.

Відповідно до п. 1.1 договору постачальник зобов`язується передати покупцю, а покупець приймає на себе зобов`язання прийняти і сплатити товар код СРV 31160000-5 по ДК 021:2015 - частини електродвигунів, генераторів і трансформаторів (кільця ущільнюючі) (далі товар), у кількості, асортименті і цінам, зазначеним у специфікації № 1 (Додаток до договору № 1), що є невід`ємною частиною цього договору. Рік виготовлення товару - не раніше 2019 року.

Відповідно до п. 1.3 договору місцем виконання цього договору є місто Южноукраїнськ.

Відповідно до п. 2.1 договору загальна вартість товару є твердою та складає: разом 1 449 000, 00 грн. без ПДВ; крім того ПДВ 20 %: 289 800, 00 грн. Всього з ПДВ: 1 738 800, 00 грн.

Відповідно до п. 2.2 договору за даним договором оплата відбувається протягом 45 робочих днів після постачання ТМЦ, згідно специфікації № 1 (Додаток до договору № 1) та виконання постачальником умов п. 3.2, 5.1 цього Договору. Пеня за несвоєчасну оплату не нараховується.

Відповідно до п. 3.1 договору (в редакції додаткової угоди № 1) постачання здійснюється не пізніше 15.04.2021, на умовах DDP м. Южноукраїнськ, Миколаївська область, Южноукраїнське відділення ВП "Складське господарство" відповідно до Правил Інкотермс-2010, з обов`язковою присутністю представника постачальника.

Відповідно до п. 3.2 договору з товаром постачальник надає покупцю:

- видаткову накладну (в трьох примірниках) з відображенням коду товару згідно з УКТ ЗЕД по-позиційно;

- електронну податкову накладну, оформлену та зареєстровану в ЄРПН у встановленому чинним законодавством порядку в електронній формі з дотриманням вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про довірчі послуги" у строки, визначені для реєстрації податкової накладної в ЄРПН;

- документ, підтверджуючий якість товару (оригінал).

Відповідно до п. 3.3 договору датою постачання є дата отримання товару на складі вантажоодержувача з відміткою в накладній на відвантаження товару.

Відповідно до п. 5.1 договору приймання товару по кількості і якості здійснюється відповідно до інструкції П-6 "Про порядок приймання продукції по кількості" і П-7 "Про порядок приймання продукції по якості", СОУ НАЕК 038:2017 "Управління закупівлями продукції. Організація Вхідного контролю продукції АЕС".

Відповідно до п. 11.3.1 договору постачальник зобов`язаний забезпечити поставку товарів у строки, встановлені цим договором.

Судом встановлено, що відповідачем не виконано взятого на себе за договором зобов`язання щодо поставки товару.

Суду не подано доказів поставки товару відповідачем позивачу.

19.06.2020 року позивачем на адресу відповідача було направлено претензію вих. № 32/189 від 19.06.2020 року, в якій за порушення термінів постачання товару за спірним договором позивач вимагав від відповідача перерахувати пеню у розмірі 43 470, 00 грн., нараховану за період з 26.05.2020 по 19.06.2020 (арк. 15-16).

Відповідачем задоволено претензію позивача та сплачено пеню в сумі 43 470, 00 грн., що підтверджується копією банківської виписки по рахунку від 12.08.2020 (арк. 17).

Додатковою угодою №1 від 19.01.2021 до договору сторони продовжили строк поставки товару, а саме погодили, що постачання товару здійснюється не пізніше 15.04.2021 року.

Станом на день розгляду справи суду не подано доказів поставки відповідачем позивачу товару.

На підтвердження факту відсутності у позивача ДП "НАЕК "Енергоатом" в особі ВП "Южноукраїнська АЕС" дебіторської та кредиторської заборгованості по договору № 53-123-01-20-06406 від 18.05.2020 останнім подано довідку № 181 від 15.07.2021 про взаємні розрахунки по договору за період з 01.02.2020 по 15.07.2021 (арк. 42).

У зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язань по договору щодо постачання товару, позивачем нараховано відповідачу пеню та штраф у відповідності до умов договору.

В позовній заяві позивачем також зазначено, що оскільки постачання товару за договором стало для позивача неактуальним, останній просить суд розірвати договір поставки в судовому порядку.

V. ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ДЖЕРЕЛА ПРАВА, ЯКІ ЗАСТОСУВАВ СУД.

5.1. Щодо вимоги про стягнення штрафних санкцій.

На підставі ст. 11, 202, 509 ЦК України між сторонами на підставі договору виникло господарське зобов`язання, яке в силу ст. 525, 526 ЦК України, ст. 193 ГК України має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом та якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Стаття 549 ЦК України встановлює, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 231 ГК України у разі якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах: за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Відповідно до п. 4.1 договору у разі порушення зобов`язань за договором, а саме за порушення термінів постачання товару, які передбачені даним договором, "постачальник" зобов`язаний сплатити пеню у розмірі 0,1% від вартості непоставленого товару у зазначений термін за кожний день прострочення. Крім того, у разі прострочення постачання понад 30 календарних днів постачальник зобов`язаний сплатити штраф у розмірі 7% від вартості непоставленого товару.

Судом встановлено, що відповідачем не поставлено позивачу товар на виконання умов договору.

Як вказано вище, за прострочення виконання зобов`язання з поставки товару позивачем нараховано відповідачу пеню за період з 26.05.2020 по 19.06.2020 на загальну суму 43 470 грн. та виставлено претензію, яку відповідачем задоволено.

В подальшому додатковою угодою № 1 до договору сторони продовжили строки поставки товару та погодили, що постачання здійснюється не пізніше 15.04.2021 (п. 3.1 договору в редакції додаткової угоди № 1).

Відповідачем не виконано умови договору в частині постачання товару як у строки, встановлені п. 3.1 договору, так і станом на день розгляду даної справи, у зв`язку з чим позивачем нараховано відповідачу пеню за прострочку постачання товару.

Перевіривши розрахунок розміру пені за порушення строків постачання товару, судом встановлено, що позивачем здійснено нарахування пені в сумі 111 283, 20 грн. за прострочку поставки товару на загальну суму 1 738 800, 00 грн. за період з 16.04.2021 по 18.06.2021 включно (64 дні).

Розрахунок пені здійснено арифметично правильно відповідно до вимог чинного законодавства та умов договору (1 738 800, 00 грн. х 0,1% х 64 дні). Період нарахування визначено позивачем правильно. Детальний розрахунок пені зазначено у позовній заяві (арк. 2).

Отже, вимога про стягнення пені в сумі 111 283, 20 грн. є обґрунтованою, підставною та підлягає задоволенню.

Позивачем також нараховано відповідачу 121 716, 00 грн. - штрафу в розмірі 7 % за прострочення виконання зобов`язання з поставки товару (прострочення постачання понад 30 календарних днів). Розрахунок штрафу здійснено позивачем арифметично правильно відповідно до вимог чинного законодавства та умов договору (1 738 800, 00 грн. х 7 %).

Отже, вимога про стягнення штрафу в сумі 121 716, 00 грн. є обґрунтованою, підставною та підлягає задоволенню.

5.2. Щодо вимоги про розірвання договору.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:

1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору;

2) зміна умов зобов`язання;

3) сплата неустойки;

4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Умовами укладеного між сторонами договору не передбачено право односторонньої відмови від договору.

Відповідно до п. 9.3 договору дострокове розірвання договору може мати місце за узгодженням сторін або на підставах, передбачених чинним законодавством, з відшкодуванням понесених збитків.

Відповідно до ч. 1 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 188 ГК України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

При вирішенні питання щодо розірвання договору з підстави, передбаченої договором, застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України, згідно з якою договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Отже, однією з підстав розірвання договору є істотне порушення стороною цього договору.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору (аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 22.01.2019 у справі № 927/877/17).

З аналізу змісту статті 651 ЦК України вбачається, що йдеться про таке порушення договору однією зі сторін, яке тягне для другої сторони неможливість досягнення нею цілей договору. Істотність порушення визначається виключно за об`єктивними обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає розірвання договору. У такому випадку вина (як суб`єктивний чинник) сторони, що припустилася порушення договору, не має будь-якого значення і для оцінки порушення як істотного, і для виникнення права вимагати розірвання договору на підставі частини 2 статті 651 ЦК України. Іншим критерієм істотного порушення договору закон визнає розмір завданої порушенням шкоди, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору. Водночас, йдеться не лише про грошовий вираз завданої шкоди, прямі збитки, а й випадки, коли потерпіла сторона не зможе використати результати договору. Вирішальне значення для застосування зазначеного положення закону має співвідношення шкоди з тим, що могла очікувати від виконання договору сторона.

Наведена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 16.10.2018 у справі № 910/3568/18, від 17.04.2019 у справі № 910/6381/18, від 14.08.2019 у справі № 910/8819/18.

Крім того, оцінка істотного порушення договору здійснюється судом відповідно до критеріїв, що встановлені законом. Вирішуючи питання про оцінку істотності порушення стороною договору, суди повинні встановити не лише наявність істотного порушення договору, але й наявність шкоди, завданої цим порушенням другою стороною, яка може бути виражена у вигляді реальних збитків та (або) упущеної вигоди, її розмір, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору, а також установити, чи є справді істотною різниця між тим, на що має право розраховувати сторона, укладаючи договір, і тим, що в дійсності вона змогла отримати.

Наведена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 17.04.2019 у справі № 910/6381/18, від 28.08.2019 у справі № 910/5381/18.

Звертаючись із позовними вимогами щодо розірвання договору, на позивача покладається обов`язок зазначити істотні порушення умов спірного договору та шкоду і її розмір, яка завдана йому відповідачем.

Проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову в позові в частині розірвання договору, оскільки позивачем в порушення приписів ст. 651 ЦК України будь-яких доказів на підтвердження завдання позивачу шкоди та її розміру суду не подано. Отже, позивачем не доведено жодними належними та допустимими доказами у справі факту істотного порушення умов договору відповідачем.

Враховуючи викладене, в цій частині позову судом відмовлено.

VІ. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.

Судовий збір в розмірі 3 494, 99 грн. згідно ст. 129 ГПК України слід відшкодувати позивачу з відповідача.

Судовий збір в розмірі 2 270 грн. слід покласти на позивача.

Керуючись ст. ст. 129, 233, 236-238, 240, 241, 254, 256 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з відповідача Приватного акціонерного товариства "Укрпромобладнання", Майдан Повстання, 7/8, м. Харків, 61001 () на користь позивача Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", вул. Назарівська, 3, м. Київ, 01032 () в особі Відокремленого підрозділу "Южноукраїнська АЕС" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", промзона, м. Южноукраїнськ, Миколаївська область, 55001 ():

- 111 283, 20 грн. (сто одинадцять тисяч двісті вісімдесят три грн. 20 коп.) - пені;

- 121 716, 00 грн. (сто двадцять одна тисяча сімсот шістнадцять грн. 00 коп.) - штрафу;

- 3 494, 99 грн. (три тисячі чотириста дев`яносто чотири грн. 99 коп.) - витрат по сплаті судового збору.

3. Наказ видати позивачу після набрання рішенням законної сили.

4. В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.ст. 253, 254, 256-259 ГПК України з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України.

Повний текст рішення складено 13.10.2021

Суддя Е.М. Олейняш