ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" жовтня 2021 р. Справа № 18/113-53/81

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Демидової А.М.

суддів: Корсака В.А.

Ходаківської І.П.

за участю секретаря судового засідання: Ващенка В.А.

за участю представників учасників апеляційного провадження:

від позивача (стягувача): Єленін С.М.

від відповідача (боржника): Свириденко І.А.

від прокуратури: Кузьміна К.Г.

від органу ДВС: Кушнір Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариства "Спільне українсько-американське підприємство з іноземними інвестиціями "Укрелектроват"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 29.07.2021 (дата підписання повного тексту ухвали 30.07.2021) (головуючий суддя Смирнова Ю.М., судді Пукшин Л.Г., Ярмак О.М.)

за скаргою Закритого акціонерного товариства "Спільне українсько-американське підприємство з іноземними інвестиціями "Укрелектроват"

на бездіяльність державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України

у справі № 18/113-53/81 Господарського суду міста Києва

за позовом Закритого акціонерного товариства "Спільне українсько-американське підприємство з іноземними інвестиціями "Укрелектроват"

до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом",

за участю Прокуратури міста Києва,

про стягнення 154 268 280,35 грн

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст і підстави скарги на бездіяльність державного виконавця.

1. Закрите акціонерне товариство "Спільне українсько-американське підприємство з іноземними інвестиціями "Укрелектроват" (далі - ЗАТ "Спільне українсько-американське підприємство з іноземними інвестиціями "Укрелектроват", позивач, стягувач, скаржник) звернулося до Господарського суду міста Києва зі скаргою на бездіяльність державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі - державний виконавець ВПВР ДДВС МЮУ), в якій просило суд визнати бездіяльність державного виконавця ВПВР ДДВС МЮУ протиправною та такою, що порушує права ЗАТ "Спільне українсько-американське підприємство з іноземними інвестиціями "Укрелектроват" як стягувача у виконавчому провадженні № 34029225; зобов`язати державного виконавця ВПВР ДДВС МЮУ негайно вжити заходів з примусового виконання рішення Господарського суду міста Києва у справі № 18/113-53/81 від 04.08.2011, шляхом направлення до Господарського суду міста Києва заяви щодо видачі дублікату наказу Господарського суду міста Києва від 08.02.2021 у справі № 18/113-53/81.

2. В обґрунтування поданої скарги скаржник зазначив, що після повернення до ВПВР ДДВС МЮУ оригіналів матеріалів виконавчого провадження № 34029225, що були вилучені 14.08.2014 органом досудового розслідування згідно з ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 18.07.2014 у справі № 761/21069/14-к, та встановлення відсутності в повернутих матеріалах вилученого оригіналу наказу Господарського суду міста Києва від 08.02.2012 у справі № 18/113-53/81, державним виконавцем не вчинено визначених законом дій, направлених на отримання дубліката виконавчого документа для поновлення виконавчого провадження, чим було порушено норму ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження".

Короткий зміст оскаржуваної ухвали місцевого господарського суду та мотиви її прийняття.

3. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.07.2021 у справі № 18/113-53/81 (головуючий суддя Смирнова Ю.М., судді Пукшин Л.Г., Ярмак О.М.) відмовлено у задоволенні скарги ЗАТ "Спільне українсько-американське підприємство з іноземними інвестиціями "Укрелектроват" на бездіяльність державного виконавця ВПВР ДДВС МЮУ.

4. Відмовляючи у задоволенні скарги, місцевий господарський суд виходив з того, що положеннями законодавства не встановлено обов`язку державного виконавця у конкретний строк звертатися до суду із заявою (поданням) про видачу дубліката виконавчого документа. Крім того, судом першої інстанції враховано, що ВПВР ДДВС МЮУ повідомляв стягувача про підготовку відповідних матеріалів (заяви) до суду, і станом на момент розгляду даної скарги державним виконавцем подано до Господарського суду міста Києва заяву про видачу дубліката наказу у справі № 18/113-53/81. Зважаючи на викладене, місцевий господарський суд дійшов висновку про безпідставність доводів скаржника про те, що з боку державного виконавця ВПВР ДДВС МЮУ мала місце протиправна бездіяльність.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

5. Не погоджуючись з ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.07.2021 у справі № 18/113-53/81, ЗАТ "Спільне українсько-американське підприємство з іноземними інвестиціями "Укрелектроват" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд поновити пропущений строк для подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду міста Києва від 29.07.2021 у справі № 18/113-53/81, скасувати останню та постановити нове рішення, яким задовольнити скаргу позивача (стягувача) на бездіяльність державного виконавця ВПВР ДДВС МЮУ.

6. Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, скаржник зазначає, що при винесенні оскаржуваної ухвали суд першої інстанції не з`ясував, чим був викликаний строк підготовки заяви (подання) про видачу дубліката судового наказу, який тривав 68 календарних днів. З урахуванням викладеного, висновки суду першої інстанції про відсутність протиправної бездіяльності виконавця при підготовці подання до Господарського суду міста Києва про видачу дубліката наказу, виданого Господарським судом міста Києва 08.02.2012 у справі № 18/113-53/81, не відповідають встановленим обставинам справи, а також зроблені без з`ясування обставин, що мають значення для справи, у зв`язку з чим постановлена ухвала є необґрунтованою, чим порушено припис ч. 5 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

7. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.09.2021 апеляційну скаргу ЗАТ "Спільне українсько-американське підприємство з іноземними інвестиціями "Укрелектроват" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 29.07.2021 у справі № 18/113-53/81 передано колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: Демидова А.М. - головуючий, Корсак В.А., Ходаківська І.П.

8. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.09.2021 (колегія суддів у складі: Демидової А.М. - головуючого, Корсака В.А., Ходаківської І.П.) задоволено клопотання ЗАТ "Спільне українсько-американське підприємство з іноземними інвестиціями "Укрелектроват" про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 29.07.2021 у справі № 18/113-53/81, поновлено ЗАТ "Спільне українсько-американське підприємство з іноземними інвестиціями "Укрелектроват" зазначений строк; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ЗАТ "Спільне українсько-американське підприємство з іноземними інвестиціями "Укрелектроват" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 29.07.2021 у справі № 18/113-53/81; розгляд апеляційної скарги призначено на 12.10.2021 о 10:10; зупинено дію ухвали Господарського суду міста Києва від 29.07.2021 у справі № 18/113-53/81 до закінчення її перегляду в апеляційному порядку; встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, пояснень, клопотань, заперечень - до 29.09.2021.

Позиції учасників справи

9. 28.09.2021 Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України надіслав до Північного апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу, в якому проти апеляційної скарги ЗАТ "Спільне українсько-американське підприємство з іноземними інвестиціями "Укрелектроват" заперечує і просить суд залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін.

Явка представників учасників справи.

10. У судове засідання, призначене на 12.10.2021, з`явились представники позивача (стягувача), відповідача (боржника), прокуратури та органу державної виконавчої служби.

11. Представник позивача (стягувача) апеляційну скаргу ЗАТ "Спільне українсько-американське підприємство з іноземними інвестиціями "Укрелектроват" підтримав та просив суд її задовольнити

12. Представники відповідача (боржника), прокуратури та органу державної виконавчої служби проти апеляційної скарги заперечували і просили суд залишити її без задоволення.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.

13. Рішенням Господарського суду міста Києва від 04.08.2011 у справі № 18/113-53/81 позовні вимоги ЗАТ "Спільне українсько-американське підприємство з іноземними інвестиціями "Укрелектроват" задоволено частково; присуджено до стягнення з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" на користь ЗАТ "Спільне українсько-американське підприємство з іноземними інвестиціями "Укрелектроват" 2 562 101,36 грн основного боргу, 1 207 585,52 грн курсової різниці при зміні валютних курсів, 118 209 236,00 грн компенсації за відстрочення кінцевого розрахунку згідно з договором № 1331 від 24.11.1997 і додаткової угоди № 1 від 02.03.1998 та угоди № 1 від 19.05.1998, 1 283 659,85 грн 3% річних від простроченої суми, 4 020 411,84 грн комісійної винагороди згідно з договором доручення № 1348А від 02.03.1998 і угодою № 1 від 19.05.1998, 25 500,00 грн витрат по сплаті державного мита та 194,71 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу; в іншій частині позовних вимог відмовлено.

14. Постановою Київського апеляційного господарського суду від 12.09.2011, залишеною без змін постановою Вищого господарського суду України від 31.01.2012, рішення Господарського суду міста Києва від 04.08.2011 у справі № 18/113-53/81 залишено без змін.

15. 08.02.2012 на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 04.08.2011 у справі № 18/113-53/81 видано відповідний наказ.

16. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 18.07.2014 у справі № 761/21069/14-к (провадження № 1-кс/761/8248/2014) надано слідчому СВ Шевченківського РУ ГУ МВС України в місті Києві капітану міліції Коломійцю О.О. тимчасовий доступ до документів виконавчого провадження № 34029225, що перебувають у володінні Державної виконавчої служби України з можливістю їх вилучення.

17. На підставі вказаної ухвали оперативним уповноваженим ВДСБЕЗ Шевченківського РУ ГУ МВС України в м. Києві 14.08.2014 складено протокол тимчасового доступу до речей і документів та опис речей і документів, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді, та вилучено оригінал виконавчого провадження № 34029225.

18. Постановою Київського апеляційного господарського суду від 06.07.2016, зокрема, зобов`язано відділ примусового виконання рішень департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України зупинити виконавче провадження № 34029225 щодо примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 08.02.2012 у справі № 18/113-53/81 на період вилучення оригіналів виконавчого провадження № 34029225 та оригіналу виконавчого документа, а саме наказу Господарського суду міста Києва від 08.02.2012 у справі № 18/113-53/81.

19. 08.07.2016 старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Мурихіним С.В. було винесено постанову про зупинення виконавчого провадження з примусового виконання наказу № 18/113-53/81, яка обґрунтована прийняттям Київським апеляційним господарським судом постанови від 06.07.2016, якою зобов`язано ДВС зупинити виконавче провадження № 34029225 щодо примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 08.02.2012 у справі № 18/113-53/81.

20. При цьому, у постанові Київського апеляційного господарського суду від 06.07.2016 у справі № 18/113-53/81 вказано, що: "З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що у зв`язку із вилученням оригіналу виконавчого провадження на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 18.07.2014, виконавче провадження підлягало обов`язковому зупиненню до моменту повернення оригіналу виконавчого провадження, отже є неправомірною бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо не зупинення виконавчого провадження № 34029225.".

21. Враховуючи вищевикладене, постановою Київського апеляційного господарського суду від 06.07.2016 у справі № 18/113-53/81 встановлено факт вилучення органом досудового розслідування саме оригіналу виконавчого провадження, в тому числі оригіналу наказу Господарського суду міста Києва від 08.02.2012 № 18/113-53/81.

22. 02.02.2021 Шевченківським районним судом міста Києва було постановлено ухвалу у справі № 761/2894/21, якою зобов`язано відповідальну службову особу СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві, яка здійснювала досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за № 0000381 від 23.04.2014, повернути володільцю в особі відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, оригінали матеріалів виконавчого провадження № 34029225, що були вилучені протоколом від 14.08.2014 в межах кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за № 0000381 від 23.04.2014 на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 18.07.2014 про тимчасовий доступ до матеріалів виконавчого провадження № 34029225, що перебували у володінні Державної виконавчої служби України, за адресою: м. Київ вул. Артема, 73.

23. У поданій до суду скарзі на дії ВПВР ДДВС МЮУ скаржник зазначає, що 25.05.2021 за результатами ознайомлення з оригіналами матеріалів виконавчого провадження № 34029225, повернутих органом досудового розслідування на виконання ухвали Шевченківського районного суду міста Києва від 02.02.2021 у справі № 761/2894/21, встановлено, що в них відсутній оригінал наказу Господарського суду міста Києва № 18/113-53/81 від 08.02.2012, а знаходиться лише його ксерокопія, що, на думку стягувача, свідчить про втрату даного документа органом досудового розслідування після його вилучення.

24. У зв`язку з наведеним, скаржник вважає, що державний виконавець зобов`язаний був невідкладно звернутися до Господарського суду міста Києва із заявою про видачу дубліката наказу у справі № 18/113-5/81 від 08.02.2012.

25. Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, адвокатом Єленіним С.М., як представником стягувача, було направлено до ВПВР ДДВС МЮУ клопотання від 01.06.2021 про вжиття заходів, спрямованих на відновлення прав стягувача у виконавчому провадженні, в якому стягувач просив ВПВР ДДВС МЮУ негайно звернутися до Господарського суду міста Києва із заявою про видачу дубліката наказу у справі № 18/113-5/81 від 08.02.2012 у зв`язку із втратою оригіналу наказу.

26. Листом № 6784/18707-33-21/20.1 від 18.06.2021 ВПВР ДДВС МЮУ підтвердив факт відсутності в повернутих органом досудового розслідування матеріалах виконавчого провадження оригіналу наказу Господарського суду міста Києва від 08.02.2012 № 18/113-5/81 та повідомив стягувача про те, що державним виконавцем готуються матеріали (заява) до Господарського суду міста Києва щодо видачі дубліката виконавчого документп.

27. 23.06.2021 адвокатом Єленіним С.М. направлено на адресу ВПВР ДДВС МЮУ адвокатський запит від 22.06.2021, в якому останній просив повідомити дату встановлення факту відсутності в повернутих органом досудового розслідування матеріалах виконавчого провадження оригінала наказу Господарського суду міста Києва від 08.02.2012 у справі № 18/113-5/81; повідомити конкретні терміни підготовки та подання державним виконавцем заяви до Господарського суду міста Києва щодо видачі дубліката виконавчого документа; повідомити, у зв`язку із чим заява щодо видачі дублікату виконавчого документа не була подана в період 17.05.2021 по 22.06.2021.

28. 15.07.2021 до Господарського суду міста Києва надійшла скарга ЗАТ "Спільне українсько-американське підприємство з іноземними інвестиціями "Укрелектроват" на бездіяльність державного виконавця, в якій скаржник просив суд визнати бездіяльність державного виконавця ВПВР ДДВС МЮУ протиправною та такою, що порушує права ЗАТ "Спільне українсько-американське підприємство з іноземними інвестиціями "Укрелектроват" як стягувача у виконавчому провадженні № 34029225; зобов`язати державного виконавця ВПВР ДДВС МЮУ негайно вжити заходів з примусового виконання рішення Господарського суду міста Києва по справі №18/113-53/81 від 04.08.2011, шляхом направлення до Господарського суду міста Києва заяви щодо видачі дубліката наказу Господарського суду міста Києва від 08.02.2021 у справі № 18/113-53/81.

29. Обґрунтовуючи подану скаргу, скаржник зазначив, що після повернення до ВПВР ДДВС МЮУ оригіналів матеріалів виконавчого провадження № 34029225, що були вилучені 14.08.2014 органом досудового розслідування згідно з ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 18.07.2014 у справі № 761/21069/14-к, та встановлення відсутності в повернутих матеріалах вилученого оригінала наказу Господарського суду міста Києва від 08.02.2012 у справі №18/113-53/81, державним виконавцем не вчинено визначених законом дій, направлених на отримання дубліката виконавчого документа для поновлення виконавчого провадження, що свідчить про порушення державним виконавцем приписів ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження".

30. Скаржник також вказав, що протягом 30 календарних днів після повернення оригіналів матеріалів виконавчого провадження № 34029225, державним виконавцем ВПВР ДДВС МЮУ, в якого на виконанні перебувають оригінали матеріалів виконавчого провадження № 34029225, не було вчинено дій, направлених на отримання дубліката наказу Господарського суду міста Києва від 08.02.2012 у справі № 18/113-53/81 та, відповідно, відновлення виконавчого провадження, що, на переконання скаржника, свідчить про допущення державним виконавцем протиправної бездіяльності, і станом на дату звернення зі скаргою 15.07.2021 така бездіяльність продовжується.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції.

31. Відповідно до ст. 339 ГПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

32. Згідно з ч. 1 ст. 340 ГПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

33. За приписами статті 1291 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

34. Відповідно до ч. 1 ст. 18 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

35. Згідно з ч. 1 ст. 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

36. Частиною першою статті 327 ГПК України передбачено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

37. Згідно з п. 7 розділу ХІІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VIII, який набрав чинності 05.10.2016 (далі - Закон України "Про виконавче провадження"), виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

38. Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

39. За приписами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

40. У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.07.2004 у справі "Шмалько проти України" (заява № 60750/00) зазначено, що для цілей ст. 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду".

41. У рішенні від 17.05.2005 у справі "Чіжов проти України" (заява № 6962/02) Європейський суд з прав людини зазначив, що позитивним обов`язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб переконатися, що неналежне зволікання відсутнє та що система ефективна і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії, передбаченої п. 1 ст. 6 Конвенції.

42. Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що стадія виконання судового рішення є частиною правосуддя (рішення у справах "Півень проти України" (заява № 56849/00) від 29.06.2004, "Горнсбі проти Греції" від 19.03.1997).

43. Відповідно до змісту рішення Європейського суду з прав людини від 20.07.2004 у справі "Шмалько проти України" право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).

44. Окрім того, у рішенні Європейського суду з прав людини від 12.05.2011 у справі "Ліпісвіцька проти України" однозначно визначено про те, що судове та виконавче провадження є першою та другою стадіями у загальному провадженні, у зв`язку з чим виконання рішення не відокремлюється від судового розгляду і провадження повинно розглядатися загалом, а його тривалість має досягати цілей, зазначених в п. 1 ст. 6 Конвенції щодо права кожної особи на розгляд його справи упродовж розумного строку.

45. У рішенні від 15.10.2009 Європейський суд з прав людини у справі "Юрій Миколайович Іванов проти України" вказав на те, що відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено першим реченням першого пункту статті 1 Першого протоколу.

46. Європейський суд з прав людини також наголошував, що виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати.

47. У справі "Фуклєв проти України" (рішення від 07.06.2005) Європейський суд з прав людини вказав, що держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці.

48. Сукупний аналіз рішень Європейського суду з прав людини у справах "Алпатов та інші проти України", "Робота та інші проти України", "Варава та інші проти України", "ПМП "Фея" та інші проти України" достеменно засвідчує його однозначну позицію про те, що правосуддя не може вважатися здійсненим доти, доки не виконане судове рішення, та констатується, що виконання судового рішення, як завершальна стадія судового процесу, за своєю юридичною природою є головною стадією правосуддя, що повністю узгоджується з Конституцією України.

49. Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини рішення від 13.12.2012 № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п. 3 мотивувальної частини рішення від 25.04.2012 № 11-рп/2012).

50. Таким чином, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

51. Пунктом 1 частини першої статті 3 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

52. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

53. Статтею 11 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію. Строки у виконавчому провадженні встановлюються законом, а якщо вони не визначені законом - встановлюються виконавцем. Будь-яка дія або сукупність дій під час виконавчого провадження повинна бути виконана не пізніше граничного строку, визначеного цим Законом. Строки, встановлені цим Законом, обчислюються в робочих днях, місяцях і роках, а також можуть визначатися посиланням на подію, яка повинна неминуче настати.

54. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

55. Пунктом 10 частини 3 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз`яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення.

56. Отже, враховуючи положення ч. 3 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", звернення до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого документа є правом державного виконавця.

57. Крім того, як правильно вказав господарський суд першої інстанції, жодної норми, яка б зобов`язувала державного виконавця звернутися до суду із заявою (поданням) про видачу дубліката виконавчого документа у конкретний строк (термін), положення законодавства не містять.

58. Також, місцевим господарським судом слушно враховано, що листом № 6784/18707-33-21/20.1 від 18.06.2021 ВПВР ДДВС МЮУ повідомив стягувача про те, що державним виконавцем готуються матеріали (заява) до Господарського суду міста Києва щодо видачі дубліката виконавчого документа, а 23.07.2021 до Господарського суду міста Києва надійшло подання (заява) Головного державного виконавця ВПВР ДДВС МЮУ про видачу дубліката наказу Господарського суду міста Києва від 08.02.2012 у справі № 18/113-53/81, розгляд якого призначено на 02.08.2021 (за результатами розгляду подання ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.08.2021 у справі № 18/113-53/81 останнє було задоволено та видано дублікат наказу Господарського суду міста Києва № 18/113-53/81 від 08.02.2012).

59. З огляду на те, що положеннями законодавства не встановлено обов`язку державного виконавця у конкретний строк звертатися до суду із заявою (поданням) про видачу дубліката виконавчого документа, враховуючи, що ВПВР ДДВС МЮУ повідомляв стягувача про підготовку відповідних матеріалів (заяви) до суду та станом на момент розгляду скарги державним виконавцем було подано до Господарського суду міста Києва заяву про видачу дубліката наказу у справі № 18/113-53/81, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про безпідставність доводів скаржника про те, що з боку державного виконавця ВПВР ДДВС МЮУ мала місце протиправна бездіяльність.

60. За таких обставин, суд першої інстанції правомірно відмовив ЗАТ "Спільне українсько-американське підприємство з іноземними інвестиціями "Укрелектроват" у задоволенні скарги на бездіяльність державного виконавця ВПВР ДДВС МЮУ.

61. Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у рішенні суду, питання вичерпності висновків господарського суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції ураховує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимогу детально відповідати на кожен довод. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у контексті конкретних обставин справи.

62. Звертаючись з апеляційною скаргою, скаржник не спростував висновків суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення скарги ЗАТ "Спільне українсько-американське підприємство з іноземними інвестиціями "Укрелектроват" на бездіяльність державного виконавця ВПВР ДДВС МЮУ.

63. З огляду на викладене, підстави для задоволення апеляційної скарги ЗАТ "Спільне українсько-американське підприємство з іноземними інвестиціями "Укрелектроват" відсутні.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної

скарги.

64. Згідно з ч. 1 ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

65. Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

66. Згідно з ч. 1 ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

67. З огляду на викладені обставини, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу ЗАТ "Спільне українсько-американське підприємство з іноземними інвестиціями "Укрелектроват" залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін.

Судові витрати.

68. У зв`язку з відсутністю підстав для задоволення апеляційної скарги судові витрати за розгляд апеляційної скарги відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 271, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариства "Спільне українсько-американське підприємство з іноземними інвестиціями "Укрелектроват" залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 29.07.2021 у справі № 18/113-53/81 залишити без змін.

3. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.

4. Поновити дію ухвали Господарського суду міста Києва від 29.07.2021 у справі № 18/113-53/81.

5.Матеріали оскарження у даній справі повернути до місцевого господарського суду.

6. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту.

Повний текст постанови складено 18.10.2021

Головуючий суддя А.М. Демидова

Судді В.А. Корсак

І.П. Ходаківська