ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" жовтня 2021 р.м. ХарківСправа № 922/3324/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Лавренюк Т.А.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Державного підприємства "Куп`янське лісове господарство" (63752, Харківська область, Куп`янський район, с. Сенькове, вул. Куп`янська, 9, )
до Фізичної особи-підприємцю Білоус Лілії Борисівни ( АДРЕСА_1 , ідент. номер НОМЕР_1 )
про стягнення 21 482,95грн.
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача суму основного боргу в розмірі 21 482,95грн. Судові витрати зі сплати судового збору позивач просить покласти на відповідача.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує неналежним виконанням відповідачем умов договору № 340 від 24.12.2019 в частині здійснення своєчасної оплати за поставлений товар.

Ухвалою суду від 19.08.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, відповідачу визначено строк для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали для подання заперечень на відповідь на відзив (якщо така буде подана) - протягом 5 днів з дня отримання відповіді на відзив, позивачу визначено строк для подання відповіді на відзив протягом 5 днів з дня його отримання.

Відповідач своїм правом, передбаченим ст.251 Господарського процесуального кодексу України, не скористався, відзив на позов не надав.

Ухвала суду про відкриття провадження у справі від 19.08.2021 направлена судом на адресу відповідача, яка збігається із адресою, зазначеною у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Проте ухвала суду про відкриття провадження у справі від 19.08.2021 повернута на поштову адресу суду з відміткою: адресат відсутній за вказаною адресою.

За приписами ч.3 ст.120 Господарського процесуального кодексу України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Частиною 7 ст.120 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі відсутності заяви про зміну адреси ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Днем вручення судового рішення, відповідно до ч.6 ст.242 Господарського процесуального кодексу України, є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Отже, у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернуто підприємством зв`язку, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Суд зазначає, що сам лише факт неотримання відповідачем кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася в суд у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною невиконання ухвали суду, оскільки зумовлений не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу.

Також необхідно зазначити, що за змістом ст.2 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.

Ухвала господарського суду Харківської області від 19.08.2021, якою було відкрито провадження у даній справі та запропоновано відповідачу надати до суду відзив на позов, була оприлюднена на офіційному веб-порталі судової влади України 20.08.2021. Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

Отримавши позовну заяву відповідач не був позбавлений можливості дізнатися в господарському суді Харківської області про подальший перебіг питання щодо зазначеного позову та своєчасно ознайомитись з відповідними судовими рішеннями в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Таким чином, судом всім учасникам справи надано можливість для висловлення своєї правової позиції по суті позовних вимог, а також надано сторонам достатньо часу для звернення із заявами по суті справи та з іншими заявами з процесуальних питань.

Від відповідача будь-яких заяв чи пояснень по суті спору не надходило.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

20.08.2018 між Державним підприємством "Куп`янське лісове господарство" (позивач) та Фізичною особою-підприємцем Білоус Лілією Борисівною (відповідач) укладено договір купівлі-продажу необробленої деревини № Л-239 (далі - договір), відповідно до умов якого за результатами проведення аукціону з продажу необробленої деревини заготівлі 4 кварталу 2018 року, який відбувся 20.08.2018, позивач зобов`язався передати необроблену деревину, зазначену у п.1.3 договору, а відповідач прийняти та оплатити товар на умовах та способом, вказаним у цьому договорі.

Загальна вартість товару, що є предметом цього договору складає 976 036,56грн (п.2.1 договору).

У п.2.4 договору сторони визначили порядок здійснення розрахунків, а саме: відповідач зобов`язався здійснити оплату (передоплата 100% вартості) кожної партії товару шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок позивача в сумі, що зазначається в рахунку (рахунках) протягом трьох банківських днів після отримання рахунку (рахунків).

Цей договір вважається укладеним та набуває чинності з моменту підписання сторонами та реєстрації на Біржі та діє з 01.10.2018 по 31.12.2018 (п.7.1, п.7.2 договору).

Як зазначає позивач, відповідач на виконання зазначеного договору перерахував на розрахунковий рахунок позивача грошові кошти в розмірі 540 874,53грн., однак позивач в повному обсязі умови договору не виконав та не поставив відповідачу товар на загальну суму 29 836,37грн.

Враховуючи вказані обставини, з метою виконання зобов`язань за договором купівлі-продажу необробленої деревини № Л-239 від 20.08.2018, позивач зазначає, що між сторонами було досягнуто згоди на придбання відповідачем іншого товару, у зв`язку з чим 24.12.2019 позивач підписав та направив на адресу відповідача договір № 340, відповідно до умов якого позивач взяв на себе зобов`язання поставити, а відповідач прийняти та оплатити товар, а саме: лісоматеріали та пиломатеріали в асортименті та кількості згідно заявок відповідача за прейскурантними цінами, діючими на день відпуску товару.

Сума договору, за умовами п.2, становить 500 000,00грн.

Зазначений договір відповідачем не було підписано та на адресу позивача не повернуто.

24.12.2019 позивач на виконання умов договору № 340 від 24.12.2019 здійснив поставку товару в кількості 17,2 куб.м на загальну суму 51 319,32грн., що підтверджується товарно-транспортною накладною № 003963 від 24.12.2019.

Зазначений товар отримано відповідачем, однак до теперішнього часу в повному обсязі не оплачено, у зв`язку з чим, з урахуванням здійсненої відповідачем оплати за договором купівлі-продажу необробленої деревини № Л-239 від 20.08.2018 в розмірі 29 836,37грн та непоставленого позивачем за цим договором товару, у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість в розмірі 21 482,95грн.

Позивач 13.08.2021 звернувся на адресу відповідача з вимогою сплатити заборгованість за поставлений товар, яка відповідачем залишена без відповіді та задоволення.

Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Предметом позову є вимога Державного підприємства "Куп`янське лісове господарство" про стягнення з Фізичної особи-підприємцю Білоус Лілії Борисівни суми основного боргу в розмірі 21 482,95грн. за договором № 340 від 24.12.2019.

Відповідно до ч.1 ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України).

В обґрунтування позовних вимог позивачем надано суду, зокрема, копії договору купівлі-продажу необробленої деревини № Л-239 від 20.08.2018, договору № 340 від 24.12.2019, товарно-транспортної накладної № 003963 від 24.12.2019, банківської виписки на суму 165 000,00грн.

При цьому, доказів часткового виконання умов договору купівлі-продажу необробленої деревини № Л-239 від 20.08.2018 в частині поставки позивачем товару та здійснення відповідачем його оплати в розмірі 540 874,53грн матеріали справи не містять. Надана позивачем копія банківської виписки та реєстр прибуття коштів на банківські рахунки свідчать про здійснення відповідачем оплати товару за договором купівлі-продажу необробленої деревини № Л-239 від 20.08.2018 лише на суму 165 000,00грн.

З умов договору № 340 від 24.12.2019 судом не вбачається, що цей договір укладено сторонами з метою виконання зобов`язань за договором купівлі-продажу необробленої деревини № Л-239 від 20.08.2018, а саме договір № 340 від 24.12.2019 відповідачем взагалі не підписано.

Посилання позивача на те, що договір № 340 від 24.12.2019 було направлено на адресу відповідача судом також не приймаються, оскільки наданий витяг з Журналу реєстрації вихідної документації складений в односторонньому порядку, а тому не є документом та належним доказом, який підтверджує факт надсилання відповідачу договору. Суд зазначає, що належним доказом, який підтверджує відправлення відповідачу документів є квитанція (чек) поштового відправлення. Такі докази позивачем до матеріалів справи не надано.

Посилання позивача на те, що ним саме на виконання умов договору № 340 від 24.12.2019 було поставлено відповідачу пиломатеріалів в кількості 17,2 куб.м. на загальну суму 51 319,32грн суд не приймає, оскільки товарно-транспортна накладна № 003963 від 24.12.2019, на яку позивач посилається як на доказ, який свідчить про поставку товару на умовах цього договору, не містить посилання на цей договір.

Крім того, надана позивачем до матеріалів справи товарно-транспортна накладна № 003963 від 24.12.2019 є нечитабельною, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості встановити, який саме товар було поставлено, в якій кількості, на яку суму та ким цей товар отримано.

За приписами ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи.

Первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення, згідно ст.1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

Суд зазначає, що документи обумовлені правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом, зокрема товарно-транспортна накладна, не є документом первинного бухгалтерського обліку, що підтверджує обставини придбання та продажу товарно-матеріальних цінностей.

Приписами ст.ст.78, 79 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

У даній справі, позивачем не надано належних доказів, які містять інформацію щодо предмета доказування. На підставі доданих до позовної заяви документів неможливо встановити факт поставки відповідачу товару за договором купівлі-продажу необробленої деревини № Л-239 від 20.08.2018, здійснення часткової оплати товару відповідачем в сумі, зазначеній позивачем у позові, залишку боргу на час вирішення даного спору, а, отже неможливо перевірити наведений позивачем розрахунок заборгованості. Також позивачем не доведено факт укладання договору № 340 від 24.12.2019, як і факт поставки за цим договором товару.

Враховуючи викладене, а також те, що позивачем не доведено суду належними та допустимими доказами обставини, викладені ним у позовній заяві, суд дійшов висновку, що позов є цілком необґрунтованим, недоведеним та таким, що задоволенню не підлягає.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат зі сплати судового збору, суд, керуючись ст.129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладає на позивача.

Керуючись ст.ст. 129, 237, 238, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дане рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення шляхом подання апеляційної скарги до Східного апеляційного господарського суду або через господарський суд Харківської області.

Повне рішення складено "18" жовтня 2021 р.

Суддя Т.А. Лавренюк