ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.10.2021 м. Івано-ФранківськСправа № 909/860/21

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Матуляк П. Я. , розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу

за позовом: Виконувача обов"язків керівника Окружної прокуратури міста Івано-Франківська в інтересах держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Європа Транс Агро"

про стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великогабаритних транспортних засобів в сумі 7080,72 грн.

встановив, що виконувач обов"язків керівника Окружної прокуратури міста Івано-Франківська звернувся до Господарського суду Івано-Франківської області в інтересах держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті до Товариства з обмеженою відповідальністю "Європа Транс Агро" про стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великогабаритних транспортних засобів в сумі 7080,72 грн.

Ухвалою суду від 31.08.21 відкрито провадження у справі; постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; встановлено відповідачу строк у 15 (п`ятнадцять) календарних днів з моменту отримання цієї ухвали для надання суду відзиву на позов; роз"яснено сторонам, що в разі:- ненадання відповідачем у встановлений судом строк без поважних причин відзиву, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи; - визнання позову до початку розгляду справи по суті, суд під час розподілу судових витрат, вирішує питання щодо стягнення з відповідача 50 відсотків сплаченого позивачем судового збору, решту суми судового збору повертає позивачу з державного бюджету; встановлено позивачу строк у 5 (п`ять) календарних днів з моменту отримання відзиву на позов для надання суду відповіді на відзив; встановлено відповідачу строк у 5 (п`ять) календарних днів з моменту отримання відповіді на відзив для надання суду заперечення; встановлено сторонам строк на подачу заяв по суті справи протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Статтею 178 ГПК України передбачене право відповідача подати суду відзив на позовну заяву. Разом з тим, як визначено в ч. 3 цієї статті, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідач у встановлений судом строк (15 (п`ятнадцять) календарних днів з моменту отримання ухвали від 31.08.21, яку вручено відповідачу 10.09.21, що підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення ( вх. номер повідомлення 15300/21 від "13" вересня 2021 р.) відзиву на позов не подав.

Згідно з ч.1 ст.118 ГПК України, право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, відтак, з огляду на відсутність у суду підстав для виклику сторін з власної ініціативи, згідно з ч. 9 ст. 165 ГПК України, ч. 2 ст. 178, ч.5 ст.252 ГПК України, справа розглядається за наявними у ній матеріалами.

Відповідно до частини 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Фактичні обстаивни справи, встановлені судом.

Відповідно до направлення на рейдову перевірку № 009646 від 30 вересня 2019 року, виданого Управлінням Укртрансбезпеки у Черкаській області, працівниками вказаного управління Поляруш С.Ф., Марченко Е.В. та ОСОБА_1 , проводився габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на відрізку автомобільної дороги Київ-Одеса 210 км+450 м. Черкаська область, в ході якого було проведене контрольне зважування автомобіля МАN реєстраційний номер НОМЕР_1 та причепа КОGEL реєстраційний номер НОМЕР_2 . Суб`єкт, щодо якого здійснювалась перевірка - ТОВ «Європа Транс Агро» (вул. Івасюка, 62, м. Івано-Франківськ).

Згідно товарно-транспортної накладної №335601 ТОВ «Європа Транс Агро» здійснювало перевезення яєць птахів для відправника ТОВ «Імперіо Фудз» з пункту навантаження с. Гуменці, Кам`янець-Подільський район, Хмельницька область, до пункту розвантаження ООО «ТИС-КТ Південний порт».

За результатами зважування автомобіля, який здійснював перевезення вищезазначеного вантажу, встановлено перевищення нормативних вагових параметрів, в якому нормативно допустима вага навантаження на вісі (строєні) - становить 24 т, тоді як фактична 26 т, що підтверджується довідкою №044787 від 3 жовтня 2019 року про результати здійснення габаритно-вагового контролю.

Вказане порушення зафіксовано інспектором управління Уктрансбезпеки Поляруш С.Ф. в акті про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів №035567 від 03.10.2019, додатком до якого є розрахунок №907 від 03.10.2019 плати за проїзд великовагового та (або) великогабаритного транспортного засобу, та нараховано плату за проїзд в розмірі 260,80 євро, що відповідно до курсу НБУ євро / гривня на 03.10.2019 становить 1 євро / 27,1592 грн., складає 7080,72 грн.

Управлінням Укртрансбезпеки у Черкаській області 11.10.2019 надсилалось повідомлення вих.№59413/39/24-19 ТОВ «Європа Транс Агро» про необхідність здійснення оплата за проїзд великоваговим та (або) великогабаритним транспортним засобом згідно розрахунку № 907 від 03.10.2019. Зазначене повідомлення вручено відповідачу 18.10.19, що підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення, однак ТОВ «Європа Транс Агро» спричинені державі збитки у вигляді невнесення плати зі проїзд автомобільними дорогами не відшкодовано.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Згідно ст. 131-1 Конституції України, в Україні діє прокуратура, яка здійснює, зокрема представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Згідно з ч.4 ст.53 ГПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.

Частиною 5 ст. 53 ГПК України передбачено, що у разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача.

Прокурор у позовній заяві зазначає, що Державною службою України з безпеки на транспорті жодних заходів щодо захисту інтересів держави з метою надходження коштів до Державного бюджету України не вжито та вказує на те, що 25.08.2020 Укртрансбезпеки у Черкаській області (Центральне міжрегіональне управління Укртрансбезпеки) звернулась до Івано-Франківської обласної прокуратури щодо стягнення суми збитків в судовому порядку.

15.07.2021 Окружною прокуратурою міста Івано-Франківська проінформовано Державну службу України з безпеки на транспорті щодо виявлених порушень щодо сплати за проїзд автомобільними дорогами загального користування, що в свою чергу призведе до їх ненадходження в спеціальний фонд Державного бюджету України та, відповідно, до зменшення коштів на фінансування розвитку мережі та утримання автомобільних доріг загального користування та суттєво порушить економічні інтереси держави.

Однак, Державною службою України з безпеки на транспорті повідомлено Окружну прокуратуру міста Івано-Франківськапро те, що Державна служба України з безпеки на транспорті не має законодавчої можливості звернення до суду з даним позовом.

Відтак, підставою для представництва Окружною прокуратурою міста Івано-Франківська інтересів держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті (Центральне міжрегіональне управління Укртрансбезпеки) є факт несплати Відповідачем до Державного бюджету України плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом в сумі 7 080,72 грн. та відсутність у Державної служби України з безпеки на транспорті законодавчої можливості звернення до суду з даним позовом.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 103 від 11 лютого 2015 року зі змінами та доповненнями (далі - Положення № 103) Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Відповідно до п.п. 2, 4, 15, 27 п. 5 Положення №103 Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань здійснює, серед іншого: державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному транспорті; габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування; здійснює нарахування, вживає заходів щодо стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю.

У відповідності до абзацу першого п. 8 Положення №103, Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи та Держспецтрансслужбу.

Таким чином, Уктрансбезпека, реалізуючи повноваження щодо габаритно-вагового контролю, нарахування та стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, є органом, уповноваженим державою на здійснення функцій держави у спірних правовідносинах.

Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України № 592 від 26.06.2015 «Деякі питання забезпечення діяльності Державної служби з безпеки на транспорті» утворені територіальні органи Державної служби з безпеки як структурні підрозділи апарату Служби за переліком згідно з додатком 3, зокрема, Управління Укртрансбезпеки у Черкаській області. відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 03.03.2020 № Шб-р «Про оптимізацію діяльності територіальних органів Державної служби з питань безпеки на транспорті» та наказу Державної служби України на транспорті від 09.09.2020 «Про упорядкування структури Укртрансбезпеки» Управління Укртрансбезпеки у Черкаській області реорганізовано шляхом злиття в Центральне міжрегіональне управління Укртрансбезпеки.

Відповідно до Постанови КМУ № 592 та розпорядження Кабінету Міністрів України від 03.03.2020 № 196-р ні Управління Укратрансбезпеки у Черкаській області, ні Центральне міжрегіональне управління Укртрансбезпеки не є самостійною юридичною особою, а є структурним підрозділом Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека).

Тому, зважаючи на вищевикладене, Державна служба з питань безпеки на транспорті набуває статусу позивача у спірних правовідносинах.

Як визначено ч. 2 ст. 29 Закону України "Про дорожній рух", з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 3 ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

За змістом ст. 33 Закону України "Про автомобільні дороги", рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою КМУ №30 від 18 січня 2001 р., рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Механізм здійснення габаритно-вагового контролю регламентується Порядком здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженим постановою КМУ № 879 від 27 червня 2007 р. (далі - Порядок).

В підпункті 3 п.2 Порядку визначено, що великовагові та великогабаритні транспортні засоби - транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у п. 22.5. Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10 жовтня 2001 р. № 1306. При цьому транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 відсотки.

Габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів (підпункт 4 п. 2 Порядку).

Згідно з п.28 Порядку, плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень.

Відповідно до пункту 22.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України 10 жовтня 2001 р. № 1306, за спеціальними правилами здійснюється рух транспортних засобів фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

За змістом п. 31-1 Порядку, якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру: до 10 відсотків - у подвійному розмірі; на 10-40 відсотків - у потрійному розмірі; більше як на 40 відсотків - у п`ятикратному розмірі. У разі перевищення кількох нормативів вагових або габаритних параметрів плата за проїзд визначається виходячи з параметру з найбільшим перевищенням.

Згідно з пунктом 3 Порядку, габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.

З наявних в матеріалах справи документів вбачається, що Управлінням Укртрансбезпеки у Черкаській області проведено габаритно-ваговий контроль транспортного засобу МАN, реєстраційний номер НОМЕР_1 та причепа КОGEL реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належать ТОВ "Європа Транс Агро".

За результатами здійснення вказаної перевірки встановлено факт перевищення транспортним засобом нормативних габаритних та вагових параметрів, без відповідного дозволу, який дає право на рух автомобільними дорогами загального користування, а також здійснено розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування та нараховано плату за проїзд в розмірі 260,80 євро, що відповідно до курсу НБУ євро / гривня на 03.10.2019 становить 1 євро / 27,1592 грн., складає 7080,72 грн.

Відповідно до п. 26 Порядку, кошти, стягнені за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів, спрямовуються в установленому порядку до державного бюджету.

В п. 31-1 Порядку визначено, що перевізник зобов`язаний протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати внести її та повідомити про це відповідний територіальний орган Укртрансбезпеки.

Однак, не зважаючи на повідомлення відповідача про заборгованість та необхідність здійснення оплати за проїзд великовагового та (або) великогабаритного транспортного засобу дорогами загального користування в розмірі 7080,72 грн., ТОВ "Європа Транс Агро" у визначений п. 31-1 Порядку строк, зазначеної оплати не здійснило. Відтак, вимога прокурора про стягнення з відповідача плати за проїзд великовагового та (або) великогабаритного транспортного засобу є обґрунтованою.

Висновок суду.

З огляду на вимоги частин 1, 3 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили (частини 1, 2 статті 86 Господарського процесуального кодексу України).

Суд зазначає, що згідно з ч.ч.1-3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Аналогічна норма міститься у ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України.

Принцип змагальності процесу означає, що кожній стороні повинна бути надана можливість ознайомитися з усіма доказами та зауваженнями, наданими іншою стороною, і відповісти на них (п. 63 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Руїс-Матеос проти Іспанії" від 23 червня 1993 р.).

Захищене статтею 6 Європейської конвенції з прав людини право на справедливий судовий розгляд також передбачає право на змагальність провадження. Кожна сторона провадження має бути поінформована про подання та аргументи іншої сторони та має отримувати нагоду коментувати чи спростовувати їх.

Дія принципу змагальності ґрунтується на переконанні: протилежність інтересів сторін найкраще забезпечить повноту матеріалів справи через активне виконання сторонами процесу тільки їм притаманних функцій. Принцип змагальності припускає поєднання активності сторін у забезпеченні виконання ними своїх процесуальних обов`язків із забезпеченням судом умов для здійснення наданих їм прав.

До того ж, суд зазначає, що однією з засад здійснення господарського судочинства відповідно до ст.2 Господарського процесуального кодексу України є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Принцип рівності сторін у процесі - у розумінні "справедливого балансу" між сторонами - вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.33 Рішення віл 27.10.1993р. Європейського суду з прав людини у справі " Домбо Бегеер Б.В. проти Нідерландів").

У п.26 рішення від 15.05.2008р. Європейського суду з прав людини у справі "Надточій проти України" суд нагадує, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище у порівнянні з опонентом.

Відповідно до частини 1 статті 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов"язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже сторони, звертаючись до суду повинні враховувати те, що визначення та наповнення доказової бази переданого на розгляд суду спору покладаються саме на сторони, а не на суд.

Оскільки заборгованість відповідача перед позивачем у розмірі 7080,72грн. на час прийняття рішення не сплачена, розмір вказаної заборгованості відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується документально, позовні вимоги підлягають до задоволення.

Судові витрати.

Згідно з ч. 1 ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст.129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні з позовом позивач сплатив судовий збір в розмірі 2270,00 гривень.

Враховуючи приписи статті 129 Господарського процесуального кодексу України, з огляду на задоволення позову, судові витрати по сплаті судового збору слід покласти на відповідача.

Керуючись статтями 73-79, 86, 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

задовольнити позов виконувача обов"язків керівника Окружної прокуратури міста Івано-Франківська в інтересах держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті до Товариства з обмеженою відповідальністю "Європа Транс Агро" про стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великогабаритних транспортних засобів в сумі 7 080, 72 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Європа Транс Агро» (м.Івано-Франківськ, вул.В.Івасюка, 62, ) на користь Державного бюджету України (одержувач: ГУК у Черкаській області /тг м. Черкаси/22160100, , номер рахунку UA 0023759, призначення платежу - 22160100 Банк: Казначейство України (ЕАП) плату за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, в сумі 7080,72(сім тисяч вісімдесят гривень сімдесят дві копійки).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Європа Транс Агро» (м.Івано-Франківськ, вул.В.Івасюка, 62, ) витрати по сплаті судового збору в сумі 2270(дві тисячі двісті сімдесят гривень) на користь Івано-Франківської обласної прокуратури (вул. Грюнвальдська, 11 м. Івано-Франківськ 7601, ідентифікаційний код 03530483) р/р 3924, Державна казначейська служба України, м. Київ, МФО 820172, ).

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 19.10.2021

Суддя П. Я. Матуляк