ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.10.2021м. ДніпроСправа № 904/7523/21

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Бєлік В.Г., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) представників сторін, справу:

за позовом Фізичної особи-підприємця Мішукова Геннадія Миколайовича, м. Херсон

до Приватного підприємства "Редакція газети "Вісті Тернівки", м. Тернівка, Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості за договором про виготовлення поліграфічної продукції № 2 від 05.01.2021 року у загальному розмірі 14 882,49 грн.

ПРОЦЕДУРА:

Фізична особа-підприємець Мішуков Геннадій Миколайович звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, в якій просить стягнути з Приватного підприємства "Редакція газети "Вісті Тернівки" заборгованість за договором про виготовлення поліграфічної продукції № 2 від 05.01.2021 року у загальному розмірі 14 882,49 грн., яка складається з наступних сум: 13 264,20 грн. основного боргу, 896,86 грн. - пені, 184,24 грн. - 3% річних, 537,19 грн. - інфляційних збитків.

Дослідивши подані позовні матеріали, суд зазначає наступне.

Згідно приписів частини 1 статті 247 Господарського процесуального кодексу України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до частин 3 - 4 статті 12 Господарського процесуального кодексу України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п. 2 ч. 5 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України).

За змістом приписів частин 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Згідно положень ч.1 ст. 250 Господарського процесуального кодексу України, питання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Виходячи із вказаних вище положень Господарського процесуального кодексу України та беручи до уваги ціну позову (14 882,49 грн.), яка не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто поданий позов відноситься до малозначних справ, а також незначну складність характеру спірних правовідносин та обсяг необхідних доказів, що не потребує проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, суд дійшов висновку про розгляд поданої позовної заяви у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 30.08.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами, та запропоновано учасникам справи подати до суду: позивачу у строк до 05.10.2021 року - відповідь на відзив на позовну заяву за правилами, встановленими частинами третьою шостою статті 165 Господарського процесуального кодексу України (копію відповіді на відзив направити на адресу відповідача, докази надсилання надати до суду); відповідачу у строк до 25.09.2021 року - відзив на позовну заяву за правилами статті 165 Господарського процесуального кодексу України (копію відзиву направити на адресу позивача, докази надсилання надати до суду); заперечення проти розгляду справи у порядку спрощеного провадження (за наявності); заперечення щодо наведених позивачем у відповіді на відзив пояснень за правилами, встановленими частинами третьою шостою статті 165 Господарського процесуального кодексу України.

В зазначений строк відповідач відзив на позов не надав, але був належним чином повідомлений про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, що підтверджується поштовим повідомленням № 540 229), яке повернулось до суду 21.09.2021 року з відміткою вручено 07.09.2021.

Отже, відповідач був обізнаний про перебування у провадженні Господарського суду Дніпропетровської області справи № 904/7523/21.

Згідно з ч. 2 статті 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищезазначене та беручи до уваги те, що позивачем заяви про збільшення та зменшення позовних вимог подано в строк, тому заяви про збільшення та зменшення позовних вимог приймається судом до розгляду, позовні вимоги розглядаються з урахування наданих позивачем заяв.

Відповідач не скористалися наданим йому законом правом подати письмові заперечення проти позову.

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений ч.1 ст.251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзиву на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до вимог ч.2 ст.178 вказаного нормативно-правового акту.

Станом на час винесення рішення по справі відзив на позовну заяву, клопотання щодо необхідності надання додаткового строку на підготовку своєї правової позиції у справі від відповідача до канцелярії суду не надходило.

Виходячи з викладеного, а також враховуючи достатність наявних у справі доказів, згідно із ст.165 ГПК України, суд вбачає за можливе розглянути справу по суті заявлених вимог за наявними у ній документами відповідно до вимог ч.2 ст. 178 вказаного нормативно-правового акту.

Згідно з ч.4 ст.240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд, -

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача викладена у позовній заяві

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 05.01.2021 року між сторонами укладено про виготовлення поліграфічної продукції № 2, за яким відповідач зобов`язався прийняти виготовлену позивачем продукцію та оплатити її вартість.

Проте, всупереч взятих на себе зобов`язань, відповідач не здійснив повного розрахунку за надані послуги у строки, що встановлені договором, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість у розмірі 13 264,20 грн.

Також, на підставі п. 6.3. договору позивач нарахував відповідачу пеню в розмірі 896,86 грн., та відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України 3% річних у сумі 184,24 грн. та інфляційні збитки у сумі 537,19 грн.

Позиція відповідача

Відповідач не скористався своїм процесуальним правом на подання відзиву на позов та ознайомлення з матеріалами справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУЮТЬ

Предметом доказування у даній справі є встановлення обставин, пов`язаних з укладенням Договору на виготовлення поліграфічної продукції № 2 від 05.01.2021 року, умов та строків оплати за виконані послуги, встановлення факту невиконання відповідачем договору в частині повної та своєчасної оплати за виконані послуги.

Як вбачається з матеріалів справи, що 05.01.2021 року між Фізичною особою-підприємцем Мішуковим Геннадієм Миколайовичем (далі - Виконавець/Позивач) та Приватним підприємством "Редакція газети "Вісті Тернівки" (далі - Замовник/Відповідач) було укладено договір на виготовлення поліграфічної продукції № 2 (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору Замовник доручає, а Виконавець бере на себе обов`язок по виготовленню поліграфічної продукції - газета "Вести Терновки". В комплекс послуг входить: приймання файлів оригінал-макету видання на носію Замовника, за допомогою мережі Інтернет, по електронній пошті, кольороподіл, виготовлення друкарських форм, виготовлення тиражу видання, пакування в пачки згідно заявки.

Загальна вартість виготовлення друкованої продукції є договірною по кожному окремому тиражу і визначається Виконавцем відповідно до фактичного тиражу, об`єму видання, необхідної кольоровості та терміновості виготовлення. Вказані відомості відображаються заявкою, яку Замовник надає Виконавцю перед виготовленням кожного тиражу або замовлення (п.2.1. Договору).

Сформована договірна вартість поліграфічних послуг виставляється Замовнику у вигляді рахунку. Оплата вказаного рахунку або підписання видаткової накладної підтверджує згоду Замовника з вартістю послуг (п. 2.2. Договору).

Друк поліграфічної продукції Замовника виконується Виконавцем після отримання передоплати відповідно до виставленого рахунку (п. 2.3. Договору).

У разі несвоєчасної оплати друк продукції може не виконуватися і Виконавець не несе відповідальності за не випуск продукції. У будь-якому випадку оплата повинна бути проведена Замовником не пізніше за три банківських дні після отримання продукції (п. 2.4. Договору).

Послуги, надані Виконавцем, оформлюються двосторонніми актами здачі-приймання, підписаними уповноваженими представниками сторін, які складаються в двох примірниках: один - Замовнику, один - Виконавцю (п. 4.1. Договору).

Замовник протягом 3 (трьох) робочих днів з дня одержання акту здачі-приймання наданих послуг зобов`язаний направити Виконавцю мотивовану відмову від приймання послуг (п. 4.2. Договору).

Договір згідно із п. 9.1. Договору, набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 31 грудня 2021 року включно в частині надання послуг, в частині розрахунків - до повного виконання сторонами своїх обов`язків.

На замовлення відповідача позивачем було виготовлено та поставлено продукцію, за яку ПП Редакція газети Вісті Тернівки не провела повний розрахунок, внаслідок чого у відповідача за весь період дії договору утворилась заборгованість загальним розміром 13264,20 (тринадцять тисяч двісті шістдесят чотири) гривні 20 коті.

ФОП Мішуков Г.М. звернувся до ПП Редакція газети Вісті Тернівки із претензією №1 про належне виконання договору, в якому вимагав сплатити заборгованість у розмірі 13264,20 грн..

У відповідь на вказану претензію ПП Редакція газети Вісті Тернівки направило гарантійний лист у відповідності до змісту якого, замовник визнав вказану заборгованість та запевнив про поступове виконання зобов`язань починаючи з 03.08.2021 року. Проте, станом на дату подання позовної заяви навіть часткового задоволення вимог позивача не відбулось.

10.08.2021 року позивачем на адресу відповідача було направлено акт звіряння який було проігноровано та не було повернуто позивачеві з підписом.

У зв`язку з вищезазначеним, позивач звернувся з позовом до суду про стягнення заборгованості з відповідача.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова вiд зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Суд бере до уваги, що замовлені відповідачем послуги по виготовленню поліграфічної продукції мали конкретний матеріальний результат (тираж картонної упаковки), який належав до передачі замовнику за видатковими накладними. При цьому в силу унікальності даної продукції, вона не могла бути реалізована будь-якій іншій особі, крім замовника. Також виготовлена для друку тиражу штанцформа також не могла бути використана позивачем у подальшій господарській діяльності чи реалізована іншій особі, крім замовника.

Відтак, хоча сторонами і визначено назву укладеного договору як договір про надання послуг, однак за правовим змістом вказаний договір є змішаним договором - підряду з окремими елементами договору поставки (передача продукції на підставі видаткової накладної, порядок прийняття продукції по якості та кількості тощо).

Відповідно до частини 2 ст. 628 Цивільного кодексу України сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Відповідно до частини 1 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно до ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Позивач виготовив продукцію та передав їх Замовнику за видатковими накладними, які підписані відповідачем без зауважень.

За таких обставин, суд встановив, що строк сплати грошових коштів у розмірі 13 264,00 грн. за передану Позивачем продукцію за видатковими накладними є таким, що настав.

Згідно з приписами статей 610, 612 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 599 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідач доказів належного виконання своїх зобов`язань за Договором та сплати коштів за надані послуги у повному обсязі не представив, доказів пред`явлення позивачу претензій та зауважень суду не надав, відповідно доводи позивача не спростував.

Враховуючи вище наведене, суд дійшов висновку, що вимогу позивача про стягнення з відповідача основного боргу в сумі 13 264,00 грн. належить задовольнити повністю у заявленій позивачем сумі.

Також, позивач просить суд стягнути з відповідача за прострочення грошового зобов`язання передбачену Договором пеню в сумі 896,86 грн. (за період 02.03.2021 по 17.08.2021), 3% річних у сумі 184,24 грн. (за період 02.03.2021 по 17.08.2021) та інфляційні збитки у сумі 537,19 грн. (за період з березня 2021 по липень 2021).

Щодо стягнення пені

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України виконання зобов`язань за договором можуть забезпечуватися неустойкою (штрафом, пенею). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України передбачено, що одним із наслідків порушення зобов`язання є сплата неустойки, а в силу вимог частини 2 статті 551 Цивільного кодексу України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюються договором або актом цивільного законодавства.

У відповідності до п. 6.3. договору №2 від 05 січня 2021 року за порушення строків оплати наданих послуг Замовник сплачує Виконавцю пеню у розмірі 0,1% від суми простроченого платежу за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня.

Згідно із частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями в цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання зобов`язання.

Відповідно до частини 2 статті 343 Господарського кодексу України платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Статтею 253 Цивільного кодексу України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Тому період обчислення пені починається з наступного дня після дати, в якій зобов`язання з оплати мало бути виконано. Відповідно до частини 6 статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язань припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано, якщо інше не встановлено законом або договором.

Інше Договором між сторонами не встановлено.

Перевіривши розрахунок пені, судом помилок не виявлено. Розрахунок зроблено на заборгованість що виникала та відповідно до вимог діючого законодавства та договору.

Враховуючи те, що факт порушення зобов`язання підтверджений належними та достатніми доказами, а також враховуючи, що сторони у договорі передбачили стягнення пені у разі прострочення оплати за надані послуги, суд доходить висновку про обґрунтованість вимог позивача щодо стягнення пені.

На підставі викладеного, позовні вимоги про стягнення пені у розмірі 896,86 грн. визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо суми 3% річних та інфляційних втрат

Відповідно до положень статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач заявив вимогу про стягнення з відповідача 3% річних у сумі 184,24 грн. (за період 02.03.2021 по 17.08.2021) та інфляційні збитки у сумі 537,19 грн. (за період з березня 2021 по липень 2021)

Перевіривши здійснене позивачем нарахування, суд встановив, що розрахунок 3% річних та інфляційних втрат є вірним.

На підставі викладеного, позовні вимоги в частині стягнення 3% річних та інфляційних втрат підлягають задоволенню.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (частина 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

За частиною 2 статті 74 Господарського процесуального кодексу України у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (частина 4 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

Обов`язок доказування, а отже, і подання доказів відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України покладено на сторони та інших учасників справи, однак, не позбавляє суд, у випадку, передбаченому статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, витребувати у сторони ті чи інші докази.

На підставі статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, встановивши наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і, відповідно, ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачеві у захисті.

З урахуванням викладеного позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Щодо судового збору

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 270,00 грн. покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 2, 3, 20, 73 - 79, 86, 91, 129, 233, 236 - 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Приватного підприємства "Редакція газети "Вісті Тернівки" (51500, Дніпропетровська область, м. Тернівка, вул. Лермонтова, буд. 11; ) на користь Фізичної особи-підприємця Мішукова Геннадія Миколайовича ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) основний борг у сумі 13 264,00 грн., пеню в сумі 896,86 грн., 3% річних у сумі 184,24 грн., інфляційні збитки у сумі 537,19 грн. та витрати по сплаті судового збору у сумі 2 270,00 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до статті 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано - 13.10.2021 року.

Суддя В.Г. Бєлік