СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" жовтня 2021 р. м. Харків Справа № 922/1672/21

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Пуль О.А., суддя Білоусова Я.О. , суддя Тарасова І.В.;

за участі секретаря судового засідання Крупи О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області (вх.№2475Х/2) на ухвалу господарського суду Харківської області від 29.07.2021 (повний текст ухвали складено 02.08.2021 суддею Кухар Н.М. у приміщенні господарського суду Харківської області) у справі №922/1672/21

за позовом Головного управління ДПС у Харківській області, м.Харків,

до Головного управління ДФС у Харківській області, м.Харків,

про стягнення 286154,19 грн,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду Харківської області від 29.07.2021 провадження у справі №922/1672/21 закрито.

Приймаючи оскаржувану ухвалу, господарський суд мотивував її тим, що відокремлений підрозділ -Головне управління ДПС у Харківській області, як структурний підрозділ Державної податкової служби України (юридичної особи) не має права юридичної особи, тому не є самостійною особою в цивільному обороті відповідно до Цивільного кодексу України і не може виступати "особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб" (частина 3 ст.4 Господарського процесуального кодексу України), однак може пред`являти позови за місцезнаходженням філії "у спорах, що виникають з діяльності філії" (частина 3 ст.29 Господарського процесуального кодексу України). Такі позови (і, відповідно, усі заяви у відкритих справах) подаються до суду від імені та в інтересах юридичної особи (частина 1 ст.45 і частина 2 ст.4 Господарського процесуального кодексу України), а не у власних інтересах філії, та подаються особами, які здійснюють самопредставництво юридичної особи (частина 3 ст.56 Господарського процесуального кодексу України) чи є представниками ДПС України (частина 1 ст.58 Господарського процесуального кодексу України). Таким чином, оскільки Головне управління ДПС у Харківській області не є юридичною особою, даний суб`єкт не може набути процесуального статусу позивача у справі, а відтак спір за участю такого суб`єкта не підлягає розгляду в господарських судах.

Позивач з ухвалою господарського суду не погодився та звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу господарського суду Харківської області від 29.07.2021 у справі №922/1672/21 скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апелянт зазначає, що ст.4 Господарського процесуального кодексу України визначає юридичну особу та державний орган як учасників справи. Жодною статтею Господарського процесуального кодексу України не закріплено, що державний орган обов`язково має бути одночасно юридичною особою, відтак вважає, що судом висунуто додаткові вимоги, не передбачені процесуальним законом, яким мав керуватись суд. Посилаючись на частину 4 ст.56 Господарського процесуального кодексу України, апелянт вважає, що у разі, якщо орган державної влади мав би обов`язково виступати самостійною юридичною особою законодавець не закріплював і окремій частині статті порядок самопредставництва державного органу. Оскільки ГУ ДПС є державним органом, він може виступати позивачем у справі за позовом до ГУ ДФС про стягнення заборгованості за договорами в порядку самопредставництва через начальника ГУ ДПС, його заступників та інших державних службовців такого органу, до функціональних повноважень яких належить представництво в судах інтересів ГУ ДПС. Висновок суду про те, що ГУ ДПС не є самостійною юридичною особою, що виключає його можливість бути позивачем у справі є наслідком неправильного застосування положень Господарського процесуального кодексу України. Вказане зумовило, на думку апелянта, прийняття незаконної і необґрунтованої ухвали про закриття провадження.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 17.08.2021 апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області залишено без руху. Встановлено заявнику апеляційної скарги десятиденний строк з дня вручення даної ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги. Роз`яснено, що наслідки не усунення недоліків, визначених цією ухвалою, у строк, встановлений судом, передбачені статтями 174, 260 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 08.09.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області (вх.№2475Х/2) на ухвалу господарського суду Харківської області від 29.07.2021 у справі №922/1672/21. Повідомлено учасників справи про призначення розгляду апеляційної скарги на 04.10.2021 о 15:00 годині. Встановлено учасникам справи п`ятиденний строк з дня отримання даної ухвали для подання відзиву на апеляційну скаргу з доказами його надсилання учасникам справи. Встановлено учасникам справи строк до 27.09.2021 для подання письмових заяв, клопотань тощо. Витребувано у учасників справи оригінали документів для огляду у судовому засіданні, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення і мають значення для справи; витяги з Єдиного держреєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на день розгляду апеляційної скарги.

21.09.2021 від відповідача до суду надійшов відзив (вх.№11002) на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що філія (відокремлений підрозділ) Державної податкової служби ГУ ДПС області, не може виступати самостійною стороною спору в господарському судочинстві, адже не є самостійним суб`єктом господарювання та не має статусу юридичної особи, що підтверджується інформацією, яка міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про відокремлений підрозділ. Оскільки ГУ ДПС області не є юридичною особою, господарський суд правомірно закрив провадження у даній справі на підставі пункту 1 частини 1 ст.231 Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні 04.10.2021 представник позивача вимоги апеляційної скарги підтримала у повному обсязі та просила її задовольнити.

Представник відповідача проти задоволення вимог апеляційної скарги заперечував з підстав, зазначених у відзиві на апеляційну скаргу.

Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі та відзиві на неї доводи та вимоги сторін, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила таке.

Головне управління ДПС у Харківській області звернулось до господарського суду Харківської області з позовною заявою (вх.№1672/21 від 05.05.2021) до Головного управління ДФС у Харківській області про стягнення заборгованості з відшкодування витрат на утримання нерухомого майна та надання комунальних послуг у сумі 265685,44 грн та пені у сумі 20468,75 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач у порушення умов договорів тимчасового безоплатного користування від 14.01.2020 №1/01/2020, №2/01/2020, №3/01/2020, №4/01/2020 та приписів чинного законодавства не були сплачені витрати на утримання нерухомого майна та надання комунальних послуг.

Відповідно до частин 2, 3 ст.4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що склад учасників справи в господарському процесі визначено статтею 41 Господарського процесуального кодексу України, а саме, відповідно до частини 1 цієї статті у справах позовного провадження учасниками справи є сторони та треті особи.

За приписами частини 3 ст.29 Господарського процесуального кодексу України позови у спорах, що виникають з діяльності філії або представництва юридичної особи, можуть пред`являтися також за їх місцезнаходженням.

Статтею 44 Господарського процесуального кодексу України визначається процесуальна правоздатність та процесуальна дієздатність. Зокрема, усі фізичні і юридичні особи здатні мати процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, боржника (процесуальна правоздатність). Юридична особа набуває процесуальних прав та обов`язків у порядку, встановленому законом, і здійснює їх через свого представника (частини 1, 5).

За приписами статті 45 Господарського процесуального кодексу України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу. Позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є особи, яким пред`явлено позовну вимогу.

Зі змісту вказаних норм убачається, що сторонами в господарському процесі можуть бути державні органи та органи місцевого самоврядування, які наділені статусом юридичної особи та здатні мати процесуальні права та обов`язки (процесуальна правоздатність).

Згідно з частиною 1 ст.56 Господарського процесуального кодексу України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Як зазначено у частині 3 ст.56 Господарського процесуального кодексу України, юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

При цьому Держава, Автономна Республіка Крим, територіальна громада беруть участь у справі через відповідний орган державної влади, орган влади Автономної Республіки Крим, орган місцевого самоврядування відповідно до його компетенції, від імені якого діє його керівник, інша уповноважена особа відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування), або через представника (частина 4 ст.56 Господарського процесуального кодексу України).

Вищезазначеним спростовуються доводи апелянта про те, що нормами Господарського процесуального кодексу України не закріплено, що орган державної влади має обов`язково виступати юридичною особою.

Відповідно до частини 1 ст.80 Цивільного кодексу України юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді.

Згідно з частинами 2, 3 ст.81 Цивільного кодексу України юридичні особи, залежно від порядку їх створення, поділяються на юридичних осіб приватного права та юридичних осіб публічного права. (…) Юридична особа публічного права створюється розпорядчим актом Президента України, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування. (…) Порядок утворення та правовий статус юридичних осіб публічного права встановлюються Конституцією України та законом.

Частиною 4 статті 91 Цивільного кодексу України визначено, що цивільна правоздатність юридичної особи виникає з моменту її створення і припиняється з дня внесення до Єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Частиною 3 ст.9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" передбачено, що в Єдиному державному реєстрі містяться такі відомості щодо державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб: … 11) дані про відокремлені підрозділи юридичної особи: ідентифікаційний код відокремленого підрозділу; найменування відокремленого підрозділу; місцезнаходження відокремленого підрозділу; види діяльності відокремленого підрозділу; відомості про керівника відокремленого підрозділу: прізвище, ім`я, по батькові, посада, дата призначення та реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які мають відмітку в паспорті про право здійснювати платежі за серією та номером паспорта), наявність обмежень щодо представництва юридичної особи.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 30.09.2020 №893 "Деякі питання територіальних органів Державної податкової служби" постановлено ліквідувати як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної податкової служби за переліком згідно з додатком, у тому числі Головне управління ДПС у Харківській області.

Права та обов`язки територіальних органів Державної податкової служби, що ліквідуються відповідно до пункту 1 цієї постанови, переходять Державній податковій службі та її територіальним органам у межах, визначених положеннями про Державну податкову службу та її територіальні органи.

Абзацом 4 пункту 3 даної постанови постановлено, що Державній податковій службі забезпечити утворення територіальних органів Державної податкової служби відповідно до статті 21-1 Закону України Про центральні органи виконавчої влади.

За приписами статті 21-1 Закону України Про центральні органи виконавчої влади територіальні органи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, та центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, можуть утворюватися в межах граничної чисельності державних службовців та працівників відповідного центрального органу виконавчої влади і коштів, передбачених на утримання центрального органу виконавчої влади, ліквідовуватися, реорганізовуватися керівником відповідного центрального органу виконавчої влади як відокремлені підрозділи центрального органу виконавчої влади за погодженням з міністром, який спрямовує та координує діяльність такого центрального органу виконавчої влади (частина 1).

Територіальні органи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, та центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, визначені частиною першою цієї статті, утворюються без статусу юридичної особи та є органами державної влади, можуть мати окремий баланс, рахунки в органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, печатку та бланк зі своїм найменуванням та із зображенням Державного Герба України (частина 2).

Наказом Державної податкової служби України від 30.09.2020 № 529 "Про утворення територіальних органів Державної податкової служби" утворено як відокремлені підрозділи Державної податкової служби територіальні органи за переліком згідно з додатком, у тому числі Головне управління ДПС у Харківській області.

14.12.2020 проведено державну реєстрацію створення Головного управління ДПС у Харківській області як відокремленого підрозділу юридичної особи ДПС України, про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань внесено запис за №00805321.

Наказом Державної податкової служби України від 24.12.2020 № 755 "Про початок забезпечення здійснення територіальними органами ДПС повноважень та функцій" розпочато з 01.01.2021 здійснення територіальними органами ДПС, утвореними як її відокремлені підрозділи згідно з наказом ДПС від 30.09.2020 N529 "Про утворення територіальних органів Державної податкової служби", повноважень та функцій територіальних органів ДПС, що ліквідуються відповідно до пункту 1 постанови N893.

Згідно з Положенням про Державну податкову службу України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 06.03.2019 № 227:

ДПС відповідно до покладених на неї завдань: 12) здійснює адміністрування податків, зборів, платежів, єдиного внеску, у тому числі проводить відповідно до законодавства перевірки та звірки платників податків (платників єдиного внеску); 18) здійснює погашення податкового боргу, стягнення своєчасно ненарахованих та/або несплачених сум єдиного внеску та інших платежів; 24) забезпечує стягнення сум простроченої заборгованості суб`єктів господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитами (позиками), залученими державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державні (місцеві) гарантії, а також за кредитами з бюджету в порядку, визначеному Податковим кодексом України та іншими законами (пункт 4).

ДПС з метою організації своєї діяльності: 15) забезпечує самопредставництво ДПС у судах через голову ДПС, а також без окремого доручення голови ДПС через його заступників та державних службовців самостійних структурних підрозділів апарату ДПС відповідно до положень про такі підрозділи, які забезпечують самопредставництво інтересів ДПС в судах без окремого доручення голови ДПС (пункт 5).

ДПС здійснює повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку її територіальні органи. ДПС та її територіальні органи є контролюючими органами (податковими органами, органами стягнення) (пункт 7).

ДПС є юридичною особою публічного права, має печатку із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням, власні бланки, рахунки в органах Казначейства і банках (пункт 15).

Відповідно до пункту 1 Положення про Головне управління ДПС у Харківській області, затвердженого наказом Державної податкової служби України від 12.11.2020 №643, Головне управління ДПС у Харківській області (далі ГУ ДПС) є територіальним органом, утвореним на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (далі - ДПС). ГУ ДПС є правонаступником майна, прав та обов`язків Головного управління ДПС у Харківській області ().

У пункті 15 цього Положення передбачено, що ГУ ДПС утворюється без статусу юридичної особи та є органом державної влади.

Відокремлений підрозділ - це підрозділ юридичної особи, що знаходиться поза її місцезнаходженням, здійснює усі або частину її функцій, виконує роботи або операції, надає послуги від імені юридичної особи, або здійснює представництво і захист інтересів юридичної особи.

Відокремлений підрозділ не є юридичною особою. Такий підрозділ наділяється майном юридичної особи, що його створила, і діє на підставі затвердженого нею положення. Відомості про відокремлені підрозділи юридичних осіб містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань і їм присвоюється ідентифікаційний код. Однак ці норми не змінюють правового статусу філії, не дають їй права самостійно, від свого імені виступати особою в цивільному обороті, не наділяють її самостійною правоздатністю і дієздатністю, не дають їй права самостійно бути позивачем та відповідачем у суді.

Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань містить запис про таку юридичну особу як Державна податкова служба України (місцезнаходження 04053, м.Київ, Львівська площа, буд.8; ідентифікаційний код 43005393), а також дані про його відокремлені підрозділи, в тому числі про "Філія (інший відокремлений підрозділ), Головне управління ДПС у Харківській області, код ЄДРОПОУ ВП: 43983495, місцезнаходження: Україна, 61057, м.Харків, вул.Пушкінська, буд. 46.

З огляду на вищевикладене, Головне управління ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (код ЄДРПОУ ВП 43983495), не є самостійною юридичною особою, входить до складу Державної податкової служби України, а тому у силу приписів статей 4, 44, 45 Господарського процесуального кодексу України не володіє господарською процесуальною правосуб`єктністю та не може бути позивачем у господарській справі, а тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що спір за участю такого суб`єкта не підлягає розгляду в господарських судах.

Відповідно до пункту 1 частини 1 ст.231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Таким чином, господарський суд дійшов обґрунтованого висновку щодо закриття провадження у справі №922/1672/21 на підставі пункту 1 частини 1 ст.231 Господарського процесуального кодексу України.

Інші доводи, наведені скаржником в апеляційній скарзі, колегією суддів до уваги не беруться з огляду на те, що вони є необґрунтованими та такими, що спростовуються вищевикладеним та матеріалами справи. Також відсутні підстави для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення у розумінні ст.277 Господарського процесуального кодексу України з викладених в апеляційній скарзі обставин.

Отже, порушень або неправильного застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права колегією суддів під час перегляду справи не встановлено.

Ураховуючи викладене, колегія суддів дійшла до висновку про те, що ухвала суду першої інстанції відповідає законодавству та матеріалам справи, а тому відсутні підстави для її скасування чи зміни. Колегія суддів не убачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно зі ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст.236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст.276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судові витрати (судовий збір) на підставі ст.129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на заявника апеляційної скарги.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, у зв`язку з чим ухвалу господарського суду у даній справі слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись статтями 269, 270, пунктом 1 статті 275, статтями 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Харківської області від 29.07.2021 у справі №922/1672/21 залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження до Верховного Суду передбачені статтями 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 18.10.2021.

Головуючий суддя О.А. Пуль

Суддя Я.О. Білоусова

Суддя І.В. Тарасова