ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.10.2021м. ДніпроСправа № 904/6754/21

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Назаренко Н.Г., розглянувши матеріали справи

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , м. Ківерці, Волинська область

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , м. Павлоград, Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості у розмірі 46 232,10 грн. за договором перевезення вантажу

Без виклику (повідомлення) учасників справи

РУХ СПРАВИ У СУДІ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ.

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 звернулася до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення заборгованості у розмірі 46 232,10 грн. за договором перевезення вантажу № 18 від 18.05.2021.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань за договором про перевезення вантажу № 18 від 18.05.2021 в частині повного та своєчасного розрахунку за надані позивачем послуги з перевезення вантажу.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 30.07.2021 позовну заяву залишено без руху для усунення позивачем недоліків.

12.08.2021 від позивача надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 13.08.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами.

12.10.2021 позивач направив заяву про долучення документів до матеріалів справи.

Господарський суд констатує, що сторони мали реальну можливість надати всі існуючі докази в обґрунтування своїх позовних вимог та заперечень суду першої інстанції.

Частиною 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Судові дебати не проводяться.

Відповідно до статті 233 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

Враховуючи приписи частини 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення.

ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА.

Між сторонами укладено договір перевезення вантажу №18 від 18.05.2021 (далі - договір).

На підставі даного договору сторони уклали заявку на перевезення вантажу № 18 від 18.05.2021.

На виконання умов договору позивач здійснив перевезення вантажу, про що свідчить CMR від 20.05.2021.

Відповідач в порушення умов договору, здійснив часткову оплату вартості перевезення, в розмірі 4 000,00 грн., внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 46 232,00 грн., що і стало причиною звернення позивача до господарського суду з даною позовною заявою.

ПОЗИЦІЯ ВІДПОВІДАЧА.

Відповідач відзиву на позов не надав, про наявність справи у суді повідомлений належним чином. Ухвала суду, направлена на адресу відповідача, повернулась на адресу суду з відміткою поштової установи.

При цьому, до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Водночас законодавство України, в тому числі Господарський процесуальний кодекс України, не зобов`язує й сторону у справі, зокрема позивача, з`ясовувати фактичне місцезнаходження іншої сторони (сторін) у справі (якщо воно не співпадає з її місцезнаходженням, визначеним згідно із згаданою статтею 93 Цивільного кодексу України) та зазначати таке фактичне місцезнаходження в позовній заяві чи інших процесуальних документах.

Крім того, частиною 7 статті 120 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Відповідно до частини 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Отже, в разі коли фактичне місцезнаходження особи - учасника судового процесу з якихось причин не відповідає її місцезнаходженню, визначеному згідно з законом, і дана особа своєчасно не довела про це до відома господарського суду, інших учасників процесу, то всі процесуальні наслідки такої невідповідності покладаються на цю юридичну особу.

Отже, у разі якщо копію прийнятого судового рішення (ухвали, постанови, рішення) направлено судом листом за належною поштовою адресою, тобто повідомленою суду учасником справи, і повернено підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання чи закінчення строку зберігання поштового відправлення, то вважається, що адресат повідомлений про прийняте судове рішення.

Вказана правова позиція міститься в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 12.03.2019 у справі № 923/1432/15.

Більше того, суд наголошує, що за змістом статей 2, 4 Закону України "Про доступ до судових рішень" вбачається, що кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі. Для реалізації права доступу до судових рішень, внесених до Реєстру, користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин.

З урахуванням наведеного, відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з ухвалами Господарського суду Дніпропетровської області по даній справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Враховуючи викладене, неперебування відповідача за місцем його державної реєстрації чи небажання отримати поштову кореспонденцію та, як наслідок, неможливість направлення в засідання свого повноважного представника і ненадання відзиву, не є перешкодою розгляду справи судом за наявними матеріалами і не свідчить про порушення норм процесуального права саме зі сторони суду.

Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 03.03.2018 у справі № 911/1163/17 та від 10.05.2018 у справі № 923/441/17.

За таких обставин можна дійти висновку, що повернення ухвали суду відбулось через недотримання ним вимог законодавства щодо забезпечення отримання поштових відправлень за своїм офіційним місцезнаходженням (поштовою адресою), що розцінюється судом як фактична відмова від отримання адресованих йому судових рішень (ухвал). Відповідач, у разі незнаходження за своєю юридичною адресою, повинен був докласти зусиль щодо отримання поштових відправлень за цією адресою або повідомлення суду про зміну свого місцезнаходження.

Таким чином, суд вважає, що відповідач про наявність справи у суді повідомлений належним чином.

ОБСТАВИНИ, ЯКІ Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

Предметом доказування у цій справі є обставини щодо виконання позивачем послуг з автоперевезення за укладеним із відповідачкою договором та щодо виконання/невиконання останньою своїх договірних зобов`язань з їх оплати.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ.

1. Обставини укладання договору.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Господарське зобов`язання виникає, зокрема із господарського договору (стаття 174 Господарського кодексу України).

При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору (частина 3 статті 180 Господарського кодексу України).

Як вбачається з матеріалів справи, 18.05.2021, між Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 (далі перевізник, позивач) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (далі експедитор, відповідач, відповідачка) укладено договір перевезення вантажу № 18 від 18.05.2021 (далі договір).

Предмет договору. В порядку та на умовах цього договору, відповідно до заявки експедитора (відправника), здійсненої засобами факсимільного та електронного зв`язку, перевізник зобов`язується доставити довірений йому експедитором 9відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а експедитор (відправник) зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату (п. 1.1. договору).

Ціна договору. Загальна ціна даного договору визначається, входячи з вказаних в заявках розміру плати всіх наданих перевізником послуг по кожному окремому перевезенні, (далі-плата за перевезення), що узгоджується сторонами та сумарно становить загальну ціну договору (п. 1.2. договору).

Строк. Договір вступає в силу з моменту підписання та діє до 31.12.2021. Якщо жодна із сторін за один місяць до закінчення строку дії договору письмово не повідомить іншу сторону про розірвання (пункт 5.1 договору).

Відтак, сторонами погоджено істотні умови договору.

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (стаття 204 Цивільного кодексу України).

Статтею 628 Цивільного кодексу України визначено зміст договору, який становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Договір підписано уповноваженими особами та скріплено печатками.

Договір у встановленому порядку не оспорено; не розірвано; не визнано недійсним.

Таким чином, укладений між сторонами договір є дійсним, укладеним належним чином та є обов`язковим для виконання сторонами.

2. Природа договору.

Правовідносини сторін у цій справі характерні для договору перевезення вантажу.

Відповідно до положень статті 908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення.

Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Згідно з частиною першою статті 909 Цивільного кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Норма аналогічного змісту викладена в частині першій статті 307 Господарського кодексу України.

Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами) (ч.ч. 2, 3 ст. 909 ЦК України).

За змістом частини першої статті 916 Цивільного кодексу України за перевезення вантажу стягується провізна плата у розмірі, що визначається за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами. Якщо розмір провізної плати не визначений, стягується розумна плата.

Частиною першою статті 919 цього Кодексу передбачено, що доставка вантажу до пункту призначення здійснюється перевізником у строк, встановлений договором, якщо інший строк не встановлений транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них, а в разі відсутності таких строків - у розумний строк.

За приписом частини першої статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

3. Строк оплати. Наявність часткової оплати. Існування заборгованості.

Розрахунки, за відсутності претензій сторін, за цим договором здійснюються у безготівковій формі у національній валюті України шляхом переведення коштів з розрахункового рахунку експедитора на розрахунковий рахунок перевізника, протягом 10 робочих днів після отримання від перевізника належним чином оформлених рахунка-фактури, акту приймання-передачі надання послуг, товарно-транспортної накладної або CMR з відміткою про отримання вантажу вантажоотримувачем, а також за умови виконання п. 3.1. договору, якщо інше не вказано в заявці. Перевізник надає експедитору акт здачі-приймання робіт (надання послуг) в двох примірниках (п.п. 5.1.,5.3. договору).

У випадку, якщо відправлений перевізником експедитору акт виконаних робіт ним не підписаний і не заперечений протягом 5 банківських днів з моменту його отримання експедитором, акт вважається прийнятим експедитором без змін та підлягає оплаті в повному обсязі (пункт 8.7 договору).

Відповідно до умов договору сторонами була підписана заявка на перевезення №18 від 18.05.2021 (а.с. 19).

За змістом заявки сторонами погоджено наступні умови перевезення:

Адреса завантаження: Rudoff-Diesel-Strasse 6 DE-46466, Emmerich

Адреса розвантаження: м. Мукачево, Україна

Дата 21.05.2021. Транзитний час 3-5 днів

Найменування і характер вантажу: 24 одноразові піддони, подвійний вентилятор

Вага: 4 608,00 кг, об`єм 86 куб.м.

Документи на дозвіл. Назва митного переходу на кордоні України.: Номативний час на всі митні операції завантаження і вивантаження 72 години (24/48). Перевезення здійснюється по CMR. ПП Краківець.

Узгоджена ставка за перевезення 1 500,00 євро за курсом на дату завантаження за автомобіль.

Умови та форма оплати: безготівковий розрахунок. Оплата за виконані транспортні послуги здійснюється після здачі вантажу одержувачу і при відсутності претензій, на підставі оригіналів документів: 2 договір, рахунок, 2 акт виконаних робіт (із зазначенням даних по авто) CMR з кожного місця вивантаження, оригінал з печаткою і підписом одержувача. Термін оплати 10 банківських днів.

Транспортний засіб: ІВЕКО НОМЕР_1 / НОМЕР_2 , водій ОСОБА_3 .

На виконання умов договору та заявки на перевезення № 18 від 18.05.2021, перевізник надав експедиторові послуги перевезення вантажу у міжнародному сполученні, що підтверджується наявними у матеріалах справи копіями міжнародних товарно-транспортної накладної CMR, які містять підписи та відтиски печаток вантажоодержувачів (графи 24 CMR).

Позивачем виставлено відповідачу за договором № 18 від 18.05.2021 рахунок на оплату № 42 від 25.05.2021 на суму 50 232,00 грн.

Відповідач виконав свої грошові зобов`язання за договором лише частково; у рахунок оплати наданих послуг за рахунком № 42 від 25.05.2021 із загальної суми 50 232,00 грн. сплатив 4000,00 грн., з яких: 2 000,00 грн. за платіжним дорученням №20 від 23.06.2021; 2000,00 грн. за платіжним дорученням № 25 від 02.07.2021 (а.с. 22-23).

За вказаних обставин відповідачем не оплачені послуги з перевезення у загальній сумі 46 232,00 грн.

Несплата відповідачем спірної суми за надані послуги з міжнародного автомобільного перевезення й стала причиною спору.

З урахуванням обставин у справі строк виконання відповідачем зобов`язань з оплати наданих позивачем послуг перевезення вантажу за договором є таким, що настав. Доказів щодо повної оплати наданих послуг відповідач не надав, хоча з огляду на процесуальні права та обов`язки таку можливість мав.

З урахуванням викладеного позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

СУДОВІ ВИТРАТИ.

За змістом статті 129 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи здійснюється розподіл судових витрат.

З урахуванням положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 20, 73-79, 86, 91, 129, 165, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення 46 232,00 грн. задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ) основний борг у сумі 46 232,10 грн., судовий збір у сумі 2 270,00 грн., про що видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судові рішення у справі набирають законної сили відповідно до ст.ст. 241, 284 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 13.10.2021

Суддя Н.Г. Назаренко