ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

22 жовтня 2021 року м. ХарківСправа № 922/4201/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Буракової А.М.

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі

за позовом ОСОБА_1 , м. Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Велта-Сіті", м. Харків 3-і особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: 1) Державний реєстратор Малоданилівської селищної ради Харківського району Харківської області Гаспарян Гамлета Аветіковича, Харківська область, Дергачівський район, смт. Мала Данилівка, 2) Департамент реєстрації Харківської міської ради, м. Харків 3) Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Васікова Лариса Євгеніївна, м. Харків
про визнання недійсним рішення

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (позивач) звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Велта-Сіті" (відповідач) згідно якої просить суд визнати недійсними рішення позачергових загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Велта-Сіті", , оформлені протоколом ТОВ "Велта-Сіті" б/н від 07.10.2021, та стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у повному розмірі, які складаються із судового збору у розмірі 2270,00 грн. та витрат на правову допомогу.

В обґрунтування позову позивач вказує, що протокол ТОВ "Велта-Сіті" б/н від 07.10.2021 сфальсифіковано, його було відсторонено від управління товариством, чим порушено його права як учасника цього товариства.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 22.10.2021 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати в порядку загального позовного провадження з повідомленням сторін, залучено Державного реєстратора Малоданилівської селищної ради Харківського району Харківської області Гаспарян Гамлета Аветіковича, Департамент реєстрації Харківської міської ради та Приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Васікову Ларису Євгеніївну до участі у справі в якості 3-х осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, призначено підготовче засідання.

Разом з позовною заявою позивач надав до суду заяву про забезпечення позову, згідно якої просить суд:

- накласти арешт на все майно, яке знаходиться у власності Товариства, зокрема, але не виключно на нежитлове приміщення №1, технічного поверху, площею 15,9 кв.м., приміщення цокольного поверху №1-10, площею 816,2 кв.м., приміщення 1-го поверху, №1-9, площею 819,0 кв.м., приміщення 2-го поверху 1-7, площею 790,0 кв.м. в літ. А-2, загальною площею 2441,3 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 та на грошові кошти на рахунках Товариства:

1.1. НОМЕР_1 АТ «АЛЬФА-БАНК» У М. КИЄВІ, МФО 300346, КОД БАНКУ 23494714;

1.2. НОМЕР_2 АТ «УкрСиббанк», МФО 351005, КОД БАНКУ 98077550.

- заборонити директору Товариства з обмеженою відповідальністю "Велта-Сіті", ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_3 ) укладати від імені Товариства з обмеженою відповідальністю "Велта-Сіті", будь-які правочини на будь-яких умовах та на будь-яку суму, в тому числі вчиняти дії щодо передання в оренду та (або) іпотеку, заставу та (або) будь-яким іншим шляхом відчужувати майно Товариства з обмеженою відповідальністю "Велта-Сіті", .

В обґрунтування заяви про забезпечення позову позивач вказує, що другий із учасників Товариства, який володіє 50% у його Статутному капіталі - ОСОБА_2 , застосував шахрайські методи задля його усунення від управління Товариством, та змінив інформацію про його як директора та підписана Товариства в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на себе. Також, позивач посилається на усні погрози ОСОБА_2 щодо продажу майна, яким володіє Товариство, та вказує, що майно Товариства та грошові кошти на його рахунках необхідно убезпечити від привласнення особами, які не мають на це законних підстав.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд виходить з наступного.

Згідно зі ст. 136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як гарантія реального виконання рішення суду. Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 ГПК, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії. Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Суд зазначає, що обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу до забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення, в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Такої ж правової позиції дотримується Верховний Суд у постановах від 14.06.2018 у справі № 916/10/18, від 15.01.2019 у справі № 915/870/18.

Крім того, вирішуючи питання про забезпечення позову та виходячи з приписів ст. ст. 13, 15, 74 ГПК України (змагальність сторін та пропорційність у господарському судочинстві, обов`язок доказування і подання доказів), господарський суд також має здійснити оцінку обґрунтованості доводів протилежної сторони (відповідача) щодо відсутності підстав та необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову з урахуванням зокрема того, чи порушує вжиття відповідних заходів забезпечення позову (у вигляді заборони третім особам вчиняти певні дії щодо предмета спору тощо) права відповідача або вказаних осіб, а відповідно чи порушується при цьому баланс інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу та яким чином; чи спроможний відповідач фактично (реально) виконати судове рішення в разі задоволення позову, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав та чи спроможний позивач захистити їх в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду, якщо захід забезпечення позову не буде вжито судом.

Такої ж правової позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 15.01.2019 у справі № 915/870/18.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд зазначає, що саме лише посилання позивача на можливість ОСОБА_2 , як директора товариства, здійснити контроль над товариством та можливість розпорядження його активами, на думку суду не є достатньою підставою для вжиття заходів забезпечення позову, оскільки особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність вжиття відповідного заходу забезпечення позову. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтвердження доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Окрім того, суд зазначає, що з поданих заявником матеріалів, не вбачається доказів того, що відповідачем або його директором Сорокіним А.А. здійснюються певні дії щодо відчуження майна та грошових коштів товариства.

Також, суд зазначає, що з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Держаного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 14.10.2021 № 279599725, вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Велта-Сіті", , є власником нежитлових приміщень 1-го поверху № 1, 6и, 6з, 8, 2-го поверху № 1, 2, 3, 4, 5, 5а, 5б, 5в, 5г, 5д, 6, 7, 7а, 7б, 7в, технічного поверху № 1 в літ. "А-2", загальною площею 870,7 кв.м., та нежитлових приміщень цокольного поверху № 3, 7 в літ. "А-2", загальною площею 10,0 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , а не нежитлових приміщень №1, технічного поверху, площею 15,9 кв.м., приміщення цокольного поверху №1-10, площею 816,2 кв.м., приміщення 1-го поверху №1-9, площею 819,0 кв.м., приміщення 2-го поверху 1-7, площею 790,0 кв.м. в літ. А-2, загальною площею 2441,3 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином, здійснивши оцінку обґрунтованості заяви ОСОБА_1 щодо необхідності вжиття відповідних заходів до забезпечення позову, ймовірності утруднення виконання або неможливості виконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів, адекватності вимог заявника про забезпечення позову, з урахуванням збалансованості інтересів сторін, суд дійшов висновку про відсутність підстав для забезпечення позову, у зв`язку з чим у задоволенні поданої заяви слід відмовити.

Відповідно до ч. 6 ст. 140 ГПК України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 140, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в порядку, передбаченому ст.ст. 255 - 257 ГПК України, до Східного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня підписання ухвали.

Ухвалу підписано 22.10.2021.

Суддя А.М. Буракова

справа № 922/4201/21

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі - http://reyestr.court.gov.ua.