ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" жовтня 2021 р.м. ХарківСправа № 922/2533/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Кухар Н.М.

при секретарі судового засідання Руденко О.О.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Фізичної особи - підприємця Пархоменка Олександра Вікторовича, м.Харків,
до Державного підприємства "Жовтневе лісове господарство", м.Мерефа Харківського району Харківської області,
про стягнення 2477498,39 грн,
за участю представників:

позивача - Лакізи О.О. (ордер серія ВІ № 1047102 від 23.06.2021);

відповідача - не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець Пархоменко Олександр Вікторович, м.Харків, звернувся до Господарського суду Харківської області з позовною заявою (вх. №2533/21 від 24.06.2021) про стягнення 2068315,40 грн заборгованості щодо оплати послуг, пов`язаних з лісівництвом, 168925,06 грн пені, 168959,19 грн інфляційних збитків та 71298,74 грн - 3% річних. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач в порушення умов Договорів про надання послуг, пов`язаних з лісівництвом № 288-3/19-ЛЗ від 18.09.2019: № 179-2/19-ЛЗ від 27.06.2019; № 164-2/19-ЛЗ від 26.06.2019, № 195-3/19-ЛЗ від 05.07.2019; № 283-3/19-ЛЗ від 18.09.2019; № 284-3/19-ЛЗ від 18.09.2019; № 296-3/19-ЛЗ від 23.09.2019; № 306-3/19-ЛЗ від 24.09.2019; № 334-4/19- ЛЗ від 09.10.2019 № 331-4/19-ЛЗ від 02.10.2019; № 225-3/18-ЛЗ від 12.07.2019; №165-2/19-ЛЗ від 26.06.2019; № 342-4/19-ЛЗ від 23.10.2019; № 356-4/19-ЛЗ від 11.11.2019; № 364-4/19-ЛЗ від 20.11.2019; № 365-4/19-ЛЗ від 20.11.2019; № 309-3/19-ЛЗ від 24.09.2019; № 270-3/19-ЛЗ від 09.09.2019; № 354-4/19-ЛЗ від 11.09.2019; № 355-4/19-ЛЗ від 11.11.2019; № 256-3/19-ЛЗ від 28.08.2019; № 341-4/19-ЛЗ від 23.10.2019; №289-3/19-ЛЗ від 18.09.2019; № 255-3/19-лз від 12.07.2019;, № 250-3/19-ЛЗ від 15.08.2019; № 312-3/19- ЛЗ від 24.09.2019; № 314-3/19-ЛЗ від 27.09,2019; № 335-4/19-ЛЗ від 10.10.2019; № 340-4/19-ЛЗ від 18.10.2019; № 333-4/19-ЛЗ від 09.10.2019; №272-3/19-ЛЗ від 09.09.2019; № 338-4/19-ЛЗ від 18.10.2019; № 357-4/19-ЛЗ від 12.11.2019; № 246-3/19-ЛЗ від 12.08.2019; № 268-3/19-ЛЗ від 09.09.2019; № 248-3/19-ЛЗ від 13.08.2019; № 240-3/19-ЛЗ від 06.08.2019; № 236-3/19-ЛЗ від 25.07.2019; №224-3/19-ЛЗ від 12.07.2019; № 217-3/19-ЛЗ від 12.07.2019; № 216-3/19-ЛЗ від 12.07.2019; № 215-3/19-ЛЗ від 12.07.2019; № 214-3/19-ЛЗ від 12.07.2019; № 197-3/19-ЛЗ від 05.07.2019; № 193-3/19-ЛЗ від 05.07.2019; № 190-3/19-ЛЗ від 05.07.2019; №185-3/19-ЛЗ від 04.07.2019; № 167-2/19-ЛЗ від 26.06.2019; № 196-3/19-ЛЗ від 05.07.2019; № 393-4/19-ЛЗ від 20.12.2019; № 386-4/19-ЛЗ від 06.12.2019; № 372-4/19-ЛЗ від 26.11.2019; № 343-4/19-ЛЗ від 30.10.2019; № 337-4/19-ЛЗ від 10.10.2019; №336-4/19-ЛЗ від 10.10.2019; № 308-3/19-ЛЗ від 24.09.2019; № 307-3/19-ЛЗ від 24.09.2019; № 294-2/19-ЛЗ від 23.09.2019; № 271-3/19-ЛЗ від 09.09.2019; № 267-3/19-ЛЗ від 09.09.2019; № 191-3/19-ЛЗ від 05.07.2019; № 162-2/19-ЛЗ від 26,06.2019; №254-3/19-ЛЗ від 21.08.2019; № 241-3/19-ЛЗ від 07.08.2019; № 299-3/19-ЛЗ від 23.09.2019; № 166-2/19-ЛЗ від 26.06.2019; № 185-3/19-ЛЗ від 04.07.2019; № 225-3/19- ЛЗ від 12.07.2019; № 245-3/19-ЛЗ від 12.08.2019; № 160-2/19-ЛЗ від 26.06.2021; №188-3/19-ЛЗ від 05.07.2019; № 262-3/19-ЛЗ від 04.09.2019; № 263-3/19-ЛЗ від 04.09.2019; № 264-3/19-ЛЗ від 05.09.2019; № 266-3/19-ЛЗ від 06.09.2019; № 297-3/19-ЛЗ від 23.09.2019; № 302-3/19-ЛЗ від 24.09.2019; № 303-3/19-ЛЗ від 24.09.2019; №304-3/19-Л3 від 24.09.2019; № 305-3/19-ЛЗ від 24.09.2019; № ЗЮ-З/19-ЛЗ від 24.09.2019; № 311-3/19-ЛЗ від 24.09.2019; № 323-4/19-ЛЗ від 01.10.2019; № 339-4/19-ЛЗ від 21.10.2019 та приписів чинного законодавства, не здійснив своєчасну та повну оплату наданих позивачем послуг.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 29.06.2021 вищевказану позовну заяву було прийнято до розгляду; відкрито провадження у справі 922/2533/21 за правилами загального позовного провадження та призначено у справі підготовче засідання.

Ухвалою господарського суду від 02.08.2021 строк підготовчого провадження у справі продовжено до 27.09.2021.

31.08.2021 відповідач подав до суду клопотання про доручення до матеріалів справи доказів добровільної сплати суми основного боргу, яка частково здійснювалась відповідачем ще до відкриття провадження у справі, а також просив застосувати до вимог про стягнення пені позовну давність та зменшити суму 3% річних та індексу інфляції у зв`язку зі скрутним матеріальним становищем підприємства відповідача.

У запереченнях на клопотання відповідача, які надійшли до суду 16.09.2021, позивач підтвердив погашення відповідачем заборгованості в її основній частині, але зазначив, що погашення заборгованості відбулося після подачі позовної заяви. Позивач також повідомив, що 02.03.2021 між позивачем та відповідачем було підписано акт звіряння взаємних розрахунків, в якому відповідач фактично визнав свій борг, що свідчить про переривання перебігу позовної давності. Додатково про переривання перебігу позовної давності, на думку позивача, свідчать платежі щодо оплати основної заборгованості, зроблені відповідачем після подання позовної заяви.

Протокольною ухвалою господарського суду від 16.09.2021 підготовче провадження у справі № 922/2533/21 закрито; розгляд справи по суті призначено на 12.10.2021 о 14:10.

У судовому засіданні, яке відбулося 12.10.2021, представник позивача підтримав позовні вимоги в частині стягнення з відповідача пені, 3% річних та інфляційних втрат у повному обсязі. В частині основного боргу просив закрити провадження у справі. Також представник позивача просив стягнути з відповідача суму витрат на професійну правничу допомогу, докази на підтвердження розміру яких позивач має намір подати після прийняття рішення у справі.

Відповідач у судове засідання не з`явився; про причину неявки суд не повідомив; про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, про що свідчить відповідне повідомлення про вручення поштового відправлення.

Враховуючи, що підстави для відкладення розгляду справи відсутні, суд визнав за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, за наявними у справі матеріалами, згідно ст. 202 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив наступне.

У період з 01.01.2019 по 31.12.2019 між Фізичною особою - підприємцем Пархоменком Олександром Вікторовичем (позивач, виконавець) та Державним підприємством "Жовтневе лісове господарство" (відповідач, замовник) було укладено наступні договори про надання послуг, пов`язаних з лісівництвом:

№ 288-3/19-ЛЗ від 18.09.2019, № 179-2/19-ЛЗ від 27.06.2019, № 164-2/19-ЛЗ від 26.06.2019, № 195-3/19-ЛЗ від 05.07.2019, № 283-3/19-ЛЗ від 18.09.2019, № 284-3/19-ЛЗ від 18.09.2019, № 296-3/19-ЛЗ від 23.09.2019, № 306-З/19-ЛЗ від 24.09.2019, № 334-4/19-ЛЗ від 09.10.2019, № 331-4/19-ЛЗ від 02.10.2019, № 225-3/18-ЛЗ від 12.07.2019, № 165-2/19-ЛЗ від 26.06.2019, № 342-4/19-ЛЗ від 23.10.2019, № 356-4/19-ЛЗ від 11.11.2019, № 364-4/19-ЛЗ від 20.11.2019, № 365-4/19-ЛЗ від 20.11.2019, № 309-3/19-ЛЗ від 24.09.2019, № 270-3/19-ЛЗ від 09.09.2019, № 354-4/19-ЛЗ від 11.09.2019, № 355-4/19-ЛЗ від 11.11.2019, № 256-3/19-ЛЗ від 28.08.2019, № 341-4/19-ЛЗ від 23.10.2019; №289-3/19-ЛЗ від 18.09.2019; № 255-3/19-лз від 12.07.2019;, № 250-3/19-ЛЗ від 15.08.2019; № 312-3/19- ЛЗ від 24.09.2019; № 314-3/19-ЛЗ від 27.09,2019; № 335-4/19-ЛЗ від 10.10.2019; № 340-4/19-ЛЗ від 18.10.2019; № 333-4/19-ЛЗ від 09.10.2019; №272-3/19-ЛЗ від 09.09.2019; № 338-4/19-ЛЗ від 18.10.2019; № 357-4/19-ЛЗ від 12.11.2019; № 246-3/19-ЛЗ від 12.08.2019; № 268-3/19-ЛЗ від 09.09.2019; № 248-3/19-ЛЗ від 13.08.2019; № 240-3/19-ЛЗ від 06.08.2019; № 236-3/19-ЛЗ від 25.07.2019; №224-3/19-ЛЗ від 12.07.2019; № 217-3/19-ЛЗ від 12.07.2019; № 216-3/19-ЛЗ від 12.07.2019; № 215-3/19-ЛЗ від 12.07.2019; № 214-3/19-ЛЗ від 12.07.2019; № 197-3/19-ЛЗ від 05.07.2019; № 193-3/19-ЛЗ від 05.07.2019; № 190-3/19-ЛЗ від 05.07.2019; №185-3/19-ЛЗ від 04.07.2019; № 167-2/19-ЛЗ від 26.06.2019; № 196-3/19-ЛЗ від 05.07.2019; № 393-4/19-ЛЗ від 20.12.2019; № 386-4/19-ЛЗ від 06.12.2019; № 372-4/19-ЛЗ від 26.11.2019; № 343-4/19-ЛЗ від 30.10.2019; № 337-4/19-ЛЗ від 10.10.2019; №336-4/19-ЛЗ від 10.10.2019; № 308-3/19-ЛЗ від 24.09.2019; № 307-3/19-ЛЗ від 24.09.2019; № 294-2/19-ЛЗ від 23.09.2019; № 271-3/19-ЛЗ від 09.09.2019; № 267-3/19-ЛЗ від 09.09.2019; № 191-3/19-ЛЗ від 05.07.2019; № 162-2/19-ЛЗ від 26,06.2019; №254-3/19-ЛЗ від 21.08.2019; № 241-3/19-ЛЗ від 07.08.2019; № 299-3/19-ЛЗ від 23.09.2019; № 166-2/19-ЛЗ від 26.06.2019; № 185-3/19-ЛЗ від 04.07.2019; № 225-3/19- ЛЗ від 12.07.2019; № 245-3/19-ЛЗ від 12.08.2019; № 160-2/19-ЛЗ від 26.06.2021; №188-3/19-ЛЗ від 05.07.2019; № 262-3/19-ЛЗ від 04.09.2019; № 263-3/19-ЛЗ від 04.09.2019; № 264-3/19-ЛЗ від 05.09.2019; № 266-3/19-ЛЗ від 06.09.2019; № 297-3/19-ЛЗ від 23.09.2019; № 302-3/19-ЛЗ від 24.09.2019; № 303-3/19-ЛЗ від 24.09.2019; №304-3/19-Л3 від 24.09.2019; № 305-3/19-ЛЗ від 24.09.2019; № ЗЮ-З/19-ЛЗ від 24.09.2019; № 311-3/19-ЛЗ від 24.09.2019; № 323-4/19-ЛЗ від 01.10.2019; № 339-4/19-ЛЗ від 21.10.2019.

Відповідно до умов пункту 1.1 вищезазначених договорів, які є тотожними за змістом, виконавець взяв на себе зобов`язання на власний ризик, власними силами, засобами та матеріалами надати послуги, пов`язані з лісництвом (код 02.40.1 за ДК 016-2010), (ДК021:2015-77230000-1) за завданням "Замовника", який в свою чергу має право та зобов`язався прийняти і оплатити надані послуги.

Умовами пунктів 4.3, 5.4.4 договорів встановлено, що замовник проводить оплату наданих послуг протягом 90 календарних днів з моменту підписання сторонами Акту виконаних робіт. Замовник зобов`язаний оплатити надані виконавцем послуги в розмірі та строки, встановлені Договором.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач, як виконавець за вищевказаними договорами про надання послуг, надав відповідачу, як замовнику, обумовлені сторонами послуги, пов`язані з лісництвом, що підтверджується підписаними між сторонами актами приймання - передачі робіт та послуг.

Відповідач послуги від позивача отримав, втім їх вартість, зазначену в актах приймання-передачі робіт та послуг, своєчасно та повністю позивачу не сплатив, у зв`язку із чим, у відповідача перед позивачем утворилася заборгованість, яка склала 2068315,40 грн. Заборгованість була визнана відповідачем, про що свідчать двостороннє підписані акти звіряння взаємних розрахунків.

У період з червня 2021 року по серпень 2021 року відповідачем було повністю погашено вищевказану суму заборгованості, що підтверджується відповідними копіями платіжних доручень та не заперечується позивачем.

При цьому, частину боргу в сумі 32938,07 грн було сплачено відповідачем до подачі позову до суду, а саме 22.06.2021 та 23.06.2021, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями (арк. 16, 31-33, т. 5 справи).

Інша частина боргу в сумі 2035377,33 грн була погашена відповідачем після надходження позову до суду.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 525 Цивільного кодексу України встановлює, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника), надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 7 цієї статті передбачено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином, не допускаються.

Відповідно до ст.ст. 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Частиною 1 ст. 624 ЦК України встановлено: якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

Згідно п. 7.6 Договору, у разі невиконання або несвоєчасного виконання зобов`язань за Договором замовник сплачує виконавцю штраф у розмірі облікової ставки Національного банку України від вартості прострочених (невиконаних) зобов`язань.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У зв`язку з простроченням відповідачем виконання договірних зобов`язань, позивачем на суму заборгованості було здійснено нарахування пені в розмірі 168925,06 грн, інфляційних втрат у розмірі 168959,19 грн та 3% річних у розмірі 71298,74 грн.

Перевіривши здійснені позивачем розрахунки, суд визнав вимоги про стягнення пені, інфляційних втрат та 3% річних законними та обґрунтованими.

При цьому, відповідачем заявлено клопотання про застосування до вимог щодо стягнення пені позовної давності.

Відповідно до ст. 256 Цивільного кодексу України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно зі ст. 257 Цивільного кодексу України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

За приписами ч. 1, 2 ст. 258 Цивільного кодексу України, для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю.

Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог:

1) про стягнення неустойки (штрафу, пені);

2) про спростування недостовірної інформації, поміщеної у засобах масової інформації.

Згідно з ч. 1, 5 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Строк позовної давності застосовується лише до обґрунтованих позовних вимог.

Частинами 1, 3 ст. 264 ЦК передбачено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Суд звертає увагу на те, що підписання в березні 2021 року сторонами актів звірки взаєморозрахунків, які підтверджують наявність заборгованості в сумі, щодо якої виник спір, належить до дій, які свідчать про визнання особою свого боргу, і, як наслідок, про переривання строку позовної давності.

При цьому, стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду та починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою.

Отже, строк позовної давності щодо стягнення пені станом на час подання позову до суду не закінчився, оскільки строк позовної давності було перервано у березні 2021 року та розпочато спочатку.

За таких обставин, вимогу про стягнення пені було заявлено позивачем в межах строку позовної давності, у зв`язку з чим відповідне клопотання відповідача не підлягає задоволенню.

Щодо клопотання відповідача про зменшення розміру інфляційних втрат та 3% річних у зв`язку зі скрутним матеріальним становищем підприємства, суд зазначає наступне.

Як зазначено в ч. 1 ст. 233 Господарського кодексу України, суд має право зменшити розмір санкцій, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора. При цьому, повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Пунктом 3 статті 551 Цивільного кодексу України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Таким чином, суд має право зменшити розмір лише заявленої до стягнення неустойки (штрафних санкцій).

За приписами ч. 1 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Згідно з ч. 1 ст. 230 ГК України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Отже, з аналізу вищевказаних норм права можна зробити висновок, що до поняття "неустойка" або "штрафні санкції", у справі, що розглядається відноситься лише пеня.

Оскільки інфляційні втрати та проценти річних не є неустойкою та штрафними санкціями за своєю суттю, правові підстави для їх зменшення у суду відсутні, а відтак клопотання відповідача про їх зменшення не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Надавши правову оцінку обставинам, встановленим на підставі наявних у матеріалах справи доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Фізичної особи - підприємця Пархоменка Олександра Вікторовича в частині стягнення з відповідача пені в розмірі 168925,06 грн, інфляційних втрат у розмірі 168959,19 грн та 3% річних у розмірі 71298,74 грн обґрунтовані, підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами та підлягають задоволенню.

В частині стягнення 32938,07 грн основного боргу суд вважає за необхідне у позові відмовити у зв`язку з безпідставністю позовних вимог в цій частині (борг сплачено до подання позову до суду).

В частині стягнення 2035377,33 грн основного боргу провадження у справі підлягає закриттю за відсутністю предмету спору.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати в частині пропорційній задоволеним позовним вимогам та позовним вимогам, провадження за якими закрито, суд покладає на відповідача, з вини якого спір було доведено до суду; в частині, пропорційній позовним вимогам, у задоволенні яких відмовлено - на позивача.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 256, 257, 261, 264, 525, 526, 530, 551, 610, 611, 612, 624, 625, 901 Цивільного кодексу України, ст.ст. 193, 230, 233 Господарського кодексу України, ст.ст. 29, 42, 73, 74, 86, 91, 123, 129, 231, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства "Жовтневе лісове господарство" (62472, Харківська область, Харківський район, м. Мерефа, вул. Лесі Українки, буд. 63; ) на користь Фізичної особи - підприємця Пархоменка Олександра Вікторовича ( АДРЕСА_1 ; адреса для листування: АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) - пеню в розмірі 168925,06 грн, інфляційні втрати в розмірі 168959,19 грн, 3% річних у розмірі 71298,74 грн та витрати зі сплати судового збору в розмірі 36668,40 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В частині стягнення 32938,07 грн основного боргу у позові відмовити.

В частині стягнення 2035377,33 грн основного боргу провадження у справі закрити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається відповідно до ст.ст. 256-257 ГПК України протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено "19" жовтня 2021 р.

Суддя Н.М. Кухар