ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.10.2021 року м.Дніпро

Справа № 908/2828/19

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Коваль Л.А. (доповідач),

суддів: Кузнецова В.О., Чередка А.Є.

при секретарі судового засідання: Михайловій К.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерджі Сервіс" на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 15.04.2021 (прийняту суддею Сушко Л.М., повне судове рішення складено 20.04.2021) у справі № 908/2828/19

за заявою Приватного акціонерного товариства "Запоріжтрансформатор"

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 17.10.2019 відкрито провадження у справі №908/2828/19 про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Запоріжтрансформатор", введено мораторій на задоволення вимог кредиторів. Введено процедуру розпорядження майном, розпорядником майна призначено арбітражного керуючого Гусара Івана Олексійовича. Призначено попереднє засідання.

18.10.2019 за №63742 у встановленому законодавством порядку оприлюднено повідомлення про порушення справи про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Запоріжтрансформатор".

До господарського суду Запорізької області в порядку ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства надійшли заяви з грошовими вимогами до боржника, зокрема, Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерголюксмонтаж".

2. Короткий зміст оскаржуваного судового рішення у справі та мотиви його прийняття.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 15.04.2021 у цій справі, зокрема, у задоволенні клопотання Акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" про закриття провадження у справі відмовлено; визнано грошові вимоги Акціонерного товариства "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" до Приватного акціонерного товариства "Запоріжтрансформатор" на суму 3 842 (три тисячі вісімсот сорок дві) грн 00 коп - 1 черга задоволення, на суму 15 135 (п`ятнадцять тисяч сто тридцять п`ять) грн 99 коп - 4 черга задоволення; визнано грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Київська енергетична будівельна компанія" до Приватного акціонерного товариства "Запоріжтрансформатор" на суму 3 842 (три тисячі вісімсот сорок дві) грн 00 коп - 1 черга задоволення, на суму 478 000 (чотириста сімдесят вісім тисяч) грн 00 коп - 4 черга задоволення; визнано грошові вимоги Акціонерного товариства "Норметімпекс" до Приватного акціонерного товариства "Запоріжтрансформатор" на суму 3842 (три тисячі вісімсот сорок дві) грн 00 коп - 1 черга задоволення, на суму 1 386 473 (один мільйон триста вісімдесят шість тисяч чотириста сорок три) грн 50 коп - 4 черга задоволення, на суму 13 387 853 (тринадцять мільйонів триста вісімдесят сім тисяч вісімсот п`ятдесят три) грн 55 коп - 6 черга задоволення; визнано грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Проматом" до Приватного акціонерного товариства "Запоріжтрансформатор" на суму 3 842 (три тисячі вісімсот сорок дві) грн 00 коп - 1 черга задоволення, на суму 3 886 479 (три мільйона вісімсот вісімдесят шість тисяч чотириста сімдесят дев`ять) грн 10 коп - 4 черга задоволення; визнано грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерголюксмонтаж" до Приватного акціонерного товариства "Запоріжтрансформатор" на суму 3 842 (три тисячі вісімсот сорок дві) грн 00 коп - 1 черга задоволення, на суму 1 173 121 (один мільйон сто сімдесят три тисячі сто двадцять одна) грн 50 коп - 4 черга задоволення (без права вирішального голосу на зборах та комітету кредиторів); визнано грошові вимоги ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Запоріжтрансформатор" на суму 75 313 (сімдесят п`ять тисяч триста тринадцять) грн 15 коп - 4 черга задоволення.

3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Енерджі Сервіс" подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу про визнання грошових вимог до Приватного акціонерного товариства "Запоріжтрансформатор" в частині визнання грошових вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерголюксмонтаж" до Приватного акціонерного товариства "Запоріжтрансформатор" у розмірі 1 173 121, 50 грн та ухвалити нове рішення, яким визнати грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерголюксмонтаж" до Приватного акціонерного товариства "Запоріжтрансформатор" у розмірі 1 162 500, 00 грн.

4. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційної скарги Товариство з обмеженою відповідальністю "Енерджі Сервіс" зазначає, що ст. 47 Кодексу України з процедур банкрутства зобов`язує господарський суд обґрунтовано розглянути в попередньому засіданні всі вимоги всіх кредиторів, навіть ті, щодо яких не надійшло заперечень інших кредиторів, та які, на думку суду, є безспірними.

Апелянт вказує, що визнаючи грошові вимоги акціонерного товариства "Норметімпекс" та ОСОБА_1 , суд виходив з того, що стосовно цих вимог постановлені рішення судових інстанцій, які набрали законної сили: рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті Російської Федерації від 26.11.2018, ухвала Київського апеляційного суду від 07.11.2019 по справі № 824/146/19, постанова Верховного суду від 19.02.2020 по справі № 824/146/19 (стосовно вимог акціонерного товариства "Норметімпекс"); рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 08.04.2019 по справі № 334/5374/18, постанова Запорізького апеляційного суду від 03.09.2019 по справі № 334/5374/18 (стосовно ОСОБА_1 ). Визнаючи грошові вимоги акціонерного товариства "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання", товариства з обмеженої відповідальністю "Київська енергетична будівельна компанія", товариства з обмеженою відповідальністю "Проматом" суд виходив з фактичних обставин справи, а також того, що ці вимоги визнані Боржником (повідомлення про розгляд кредиторських вимог від 02.12.2019 № 1/05-а-0115, від 27.11.2019 № 1/05-рн-2711-2/19, від 03.12.2019 № 1/05-р-610). Оскільки наявність зазначених вище судових рішень та повідомлень Боржника не заперечується учасниками цієї справи, товариство з обмеженою відповідальністю "Енерджі Сервіс" в цілому погоджується з судом першої інстанції про їх визнання.

Скаржник вказує, що визнаючи грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерголюксмонтаж", суд виходив з фактичних обставин справи, а також того, що ці вимоги визнані Боржником. З такою оцінкою фактичних обставин справи товариство з обмеженою відповідальністю "Енерджі Сервіс" погодитись не може, оскільки вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "Енерголюксмонтаж" визнані Боржником частково. Так, повідомленням від 16.01.2020 № 1/05-а-0124 Боржник визнав лише основну суму заборгованості у розмірі 1162500,00 грн.; інші грошові вимоги Боржником не визнані; при постановлені ухвали від 15.04.2021 суд першої інстанції не зазначив розрахунки та обґрунтування щодо визнання 3% річних та втрат від інфляції відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, які заявило товариство з обмеженою відповідальністю "Енерголюксмонтаж".

Товариство включило до розрахунку 3% річних період розрахунку 21.09.2019 - 17.10.2019. Відповідно до ст. 41 Кодексу України з процедур банкрутства протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань із задоволення всіх вимог, на які поширюється мораторій. На порушення ст. 41 Кодексу України з процедур банкрутства це товариство включило до розрахунку день відкриття провадження по цій справі.

Також товариство включило до розрахунку втрати від інфляції цілком за вересень 2019, хоча в заяві про грошові вимоги до Боржника від 24.12.2019 б/н зазначило, що грошове зобов`язання у розмірі 1162500,00 грн є простроченим лише з 21.09.2019.

Таким чином, товариство з обмеженою відповідальністю "Енерджі Сервіс" вважає, що при постановлені ухвали від 15.04.2021 по справі № 908/2828/19 суд першої інстанції не з`ясував обставин, що мають значення для цієї справи, та необґрунтовано визнав грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерголюксмонтаж" до Боржника у розмірі 1173121,50 грн.

5. Узагальнений виклад позиції інших учасників справи.

Згідно відзиву на апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерджі Сервіс" Приватне акціонерне товариство "Запоріжтрансформатор" вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню. В обґрунтування відзиву зазначає, що процесуальний порядок розгляду вимог кредиторів встановлений законодавцем з метою подальших дій у справі про банкрутство.

Товариство зазначає, що ухвала попереднього засідання є підставою не тільки для визначення кількості голосів, які належать кожному конкурсному кредитору під час прийняття рішення на зборах (комітеті) кредиторів, але й для початку відліку строку для повідомлення кредиторів про місце і час проведення зборів кредиторів.

Разом з тим, судом першої інстанції оскаржуваною ухвалою у попередньому засіданні розглянуто не всі вимоги кредиторів, а лише вимоги частини з кредиторів. При цьому, оскаржуваною ухвалою не оголошено перерву у попередньому судовому засіданні, а відкладено попереднє засідання на іншу дату.

6. Рух справи у суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 29.06.2021 відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерджі Сервіс" на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 15.04.2021 у справі № 908/2828/19; розгляд апеляційної скарги призначено в судове засідання на 13.07.2021 о 15:00 год.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 13.07.2021 відкладено розгляд апеляційної скарги у справі № 908/2828/19 в судове засідання до 31.08.2021 о 14:00 год.

У судовому засіданні 31.08.2021 колегією суддів відкладено розгляд апеляційної скарги у справі № 908/2828/19 в судове засідання до 12.10.2021 о 16:00 год., про що постановлено ухвалу.

У судовому засіданні 12.10.2021 оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

7. Встановлені судом обставини справи.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 17.10.2019 відкрито провадження у справі №908/2828/19 про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Запоріжтрансформатор", введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, введено процедуру розпорядження майном, розпорядником майна призначено арбітражного керуючого Гусара Івана Олексійовича.

18.10.2019 за №63742 у встановленому законодавством порядку оприлюднено повідомлення про порушення справи про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Запоріжтрансформатор".

До Господарського суду Запорізької області від Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерголюксмонтаж" надійшла заява із грошовими вимогами до боржника на суму 3842,00 грн - 1 черга задоволення, на суму 1 173 121,50 грн - 4 черга задоволення.

8. Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

Згідно ч. 1 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відповідно до ч. 4 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства для кредиторів, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, усі дії, вчинені у судовому процесі, є обов`язковими так само, як вони є обов`язковими для кредиторів, вимоги яких були заявлені протягом встановленого строку.

Вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, задовольняються в порядку черговості, встановленої цим Кодексом.

Кредитори, вимоги яких заявлені після завершення строку, визначеного частиною першою цієї статті, є конкурсними, однак не мають права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів.

Якщо кредитор заявив вимоги після здійснення розрахунків з іншими кредиторами, то сплачені таким кредиторам кошти поверненню не підлягають.

Частиною 5 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що розпорядник майна не пізніше ніж на 10 день з дня закінчення встановленого частиною першою цієї статті строку з урахуванням результатів розгляду вимог кредиторів боржником повністю або частково визнає їх або відхиляє з обґрунтуванням підстав визнання чи відхилення, про що письмово повідомляє заявників і господарський суд, а також подає до суду письмовий звіт про надіслані всім кредиторам боржника повідомлення про результати розгляду грошових вимог та їх отримання кредиторами разом з копіями повідомлень про вручення поштового відправлення та описів вкладення у поштове відправлення або інших документів, що підтверджують надсилання повідомлення кредиторам.

Згідно ч. 1 ст. 47 Кодексу України з процедур банкрутства у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, що надійшли протягом строку, передбаченого частиною 1 статті 45 цього Кодексу, у тому числі щодо яких були заперечення боржника або розпорядника майна.

Як зазначено вище, до Господарського суду Запорізької області від Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерголюксмонтаж" надійшла заява із грошовими вимогами до боржника на суму 3842,00 грн - 1 черга задоволення, на суму 1 173 121,50 грн - 4 черга задоволення.

Згідно повідомлення розпорядника майна про результати розгляду кредиторських вимог, арбітражним керуючим не визнаються заявлені грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерголюксмонтаж" в частині нарахованих боржнику сум 3% річних та індексу інфляції.

Із матеріалів справи вбачається, що грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерголюксмонтаж" обґрунтовані наступним.

24.06.2019 між Приватним акціонерним товариством "Запоріжтрансформатор" (постачальник), з однієї сторони, та Товариством з обмеженою відповідальністю "Енерголюксмонтаж" (покупець), з іншої сторони, було укладено договір поставки № РР006673, за умовами якого постачальник зобов`язується поставити в обумовлені терміни покупцеві товар, а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар і сплатити його вартість відповідно до умов цього договору (п. 1.1. договору поставки).

Постачанню за цим договором підлягає трансформатор ТМН-6300/110-У1 (1 шт.), код УКТ ЗЕД 8504 22 9000, (надалі товар) з технічними характеристиками, зазначеними в Специфікації № 1 (Додаток № 1), підписаній сторонами, яка є невід`ємною частиною цього договору (п. 2.1 договору поставки).

Термін поставки товару, що зазначений у п. 2.1 цього договору складає 120 календарних днів з моменту виконання покупцем п. 5.4.1 цього договору та за умови виконання п. 5.4.2 цього договору (п. 3.1 договору поставки).

В п.п. 5.1, 5.4.1, 5.4.2 договору поставки сторони домовились, що ціна за одиницю товару з урахуванням ПДВ на умовах, зазначених у п. 3.2 складає 4650000,00 грн., в т.ч. ПДВ 775000,00 грн.

Передоплата в розмірі 75% від ціни договору, що становить 3 487 500,00 грн., в т.ч. ПДВ 581250,00 грн., здійснюється шляхом перерахування покупцем грошових коштів в зазначеному розмірі на поточний рахунок постачальника протягом 10 календарних днів від дати підписання договору, тільки за умови надання постачальником рахунку на оплату.

Остаточний розрахунок у розмірі 25% від ціни договору, що становить 1 162 500,00 грн., в т.ч. ПДВ 193 750,00 грн., здійснюється шляхом перерахування покупцем грошових коштів в зазначеному розмірі на поточний рахунок постачальника протягом 5 календарних днів після повідомлення про те, що товар виготовлений та пройшов приймально-здавальні випробування, та за умови надання постачальником рахунку на оплату. Покупець оплачує 100% вартості товару до відвантаження товару.

На виконання умов укладеного договору 24.06.2019 постачальник виставив покупцеві рахунок ПР 023580/1 від 24.06.2019 на суму 3 487 500,00 грн., в т.ч. ПДВ 775000,00 грн. (а.с. 22).

Покупець оплатив вказаний рахунок в повному розмірі, перерахувавши постачальнику 3 487 500,00 грн, в т.ч. ПДВ 581250,00 грн, платіжним дорученням № 302 від 25.06.2019 (а.с. 23).

В подальшому, іншим платіжним дорученням № 519 від 12.09.2019 покупець помилково перерахував постачальнику грошові кошти у сумі 1 162 500, 00 грн. з призначенням платежу "За трансформатор зг. рах. № 023580/1 від 24.06.19. У сумі 968 750 грн., ПДВ - 20% 193750,00 грн", оскільки на дату вказаного помилкового платежу рахунок № 023580/1 від 24.06.2019 вже був оплачений покупцем у повному розмірі і заборгованості за ним не було (а.с. 24).

Листом від 13.09.2019 за вих. № 120 покупець звернувся до постачальника з листом, в якому повідомив про те, що 12.09.2019 об 11:31 год. були відправлені кошти через систему клієнт-банк Приват-24 за платіжним дорученням № 519 від 12.09.2019 на суму 1 162 500,00 грн. на ПрАТ "Запоріжтрансформатор", код 00213428, п/р НОМЕР_1 в банку АТ "ПУМБ", МФО 334851, та просив повернути помилково сплачені кошти.

Листом від 13.09.2019 за вих. № 122 покупець знову звернувся до постачальника з листом, в якому просив надати підтвердження, що кошти в сумі 1 162 500.00 грн, сплачені згідно з платіжним дорученням № 519 від 12.09.2019 були перераховані на ПрАТ "Запоріжтрансформатор" помилково. Цим же листом повторно просив повернути помилково сплачені кошти.

У відповідь на лист від 13.09.2019 р. за вих. №122 ПрАТ "Запоріжтрансформатор" листом від 13.09.2019 № 1/114-735 підтвердило, що кошти в сумі 1162500,00 грн, сплачені згідно з платіжним дорученням № 519 від 12.09.2019р. були перераховані на ПрАТ "Запоріжтрансформатор" помилково. Також повідомило, що на сьогоднішній день трансформатор ТМН-6300/110-У1 згідно договору № РР006673 від 24.06.2019 не готовий до відвантаження, тому рахунок на оплату остаточного розрахунку постачальником не оформлювався і не відправлявся. Згідно з умовами п. 5.4.2 договору рахунок для здійснення остаточного розрахунку буде направлений покупцю додатково (а.с. 27).

17.09.2019 сторони уклали додаткову угоду №1 до договору поставки № РР006673 від 24.06.2019, в якій уточнили реквізити постачальника (а.с. 28).

Після цього, листом від 18.09.2019 № 1/114-746 ПрАТ "Запоріжтрансформатор" повідомило покупця про готовність трансформатора до відвантаження, а листом від 24.09.2019 №1/114-774 виставило до оплати рахунок ПР 023580/2 від 24.09.2019 на суму 1162500,00 грн, в т.ч. ПДВ (а.с. 29).

Покупець оплатив вказаний рахунок в повному розмірі, перерахувавши постачальнику 1162500,00 грн, в т.ч. ПДВ 193750,00 грн платіжним дорученням №536 від 24.09.2019 (а.с. 32).

27.09.2019 ПрАТ "Запоріжтрансформатор" передало покупцю трансформатор, що підтверджується видатковою накладною № 081783 від 27.09.2019 (а.с. 33).

Таким чином, повна вартість трансформатора у розмірі 4650000,00 грн оплачена покупцем платіжними дорученнями: № 302 від 25.06.2019 на суму 3487500,00 грн; № 536 від 24.09.2019 на суму 1162500,00 грн.

В той же час, грошові кошти, сплачені ТОВ "Енерголюксмонтаж" іншим платіжним дорученням №519 від 12.09.2019 на суму 1162500, 00 грн, - ПрАТ "Запоріжтрансформатор" отримало безпідставно та поза межами умов договору поставки.

На звернення ТОВ "Енерголюксмонтаж" до банківської установи щодо надання допомоги з приводу повернення грошових коштів - АТ КБ "ПриватБанк" листом від 24.09.2019 № 20.1.0.0.0/7-190919/2193 повідомило, що згідно п. 2.35 Глави 2 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Національного банку України від 21.01.2004 р. № 22, кошти, що помилково зараховані на рахунок неналежного отримувача, мають повертатися ним у строки, установлені законодавством України, за порушення яких неналежний отримувач несе відповідальність згідно із законодавством України. У разі неповернення неналежним отримувачем за будь-яких причин коштів у зазначений строк, повернення їх здійснюється в судовому порядку. Банк, що обслуговує неналежного отримувача, не несе відповідальності за своєчасність подання ним розрахункового документа на повернення помилково зарахованих на його рахунок коштів (а.с. 34).

Так, відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Матеріалами справи підтверджується та не заперечується боржником і іншими кредиторами наявність основної заборгованості у сумі 1 162 500, 00 грн, ув`язку з чим, судом першої інстанції правомірно визнано грошові вимоги ТОВ "Енерголюксмонтаж" у сумі 1 162 500, 00 грн.

Також, у зв`язку із простроченням виконання грошового зобов`язання, заявником нараховано ПрАТ "Запоріжтрансформатор" за період з 21.09.2019 по 17.10.2019 - 2484,00 грн 3% річних та 8137,50 грн інфляційних втрат.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відтак, у разі несвоєчасного виконання боржником грошового зобов`язання у нього в силу закону (частини другої статті 625 ЦК України) виникає обов`язок сплатити кредитору, поряд із сумою основного боргу, суму інфляційних втрат, як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням унаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати.

Кредитору, у свою чергу, згідно з частиною другою статті 625 ЦК України належить право вимоги до боржника щодо сплати інфляційних втрат за період прострочення в оплаті основного боргу.

Апелянт заперечує проти нарахування ТОВ "Енерголюксмонтаж" 3% річних у сумі 2 484, 00 грн, у зв`язку з тим, що вказана сума була нарахована під час дії мораторію.

Як зазначено вище, провадження у справі №908/2828/19 про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Запоріжтрансформатор" відкрито ухвалою Господарського суду Запорізької області від 17.10.2019 та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Перевіривши розрахунок 3% річних судом було встановлено, що ТОВ "Енерголюксмонтаж" було нараховано 3% річних на суму заборгованості за період з 21.09.2019 по 17.10.2019.

При цьому, із розрахунку заборгованості вбачається, що 3% річних нараховано за 26 календарних днів.

Наведене свідчить про те, що кредитором до періоду нарахування не було включено 17.10.2019 (день відкриття провадження у справі про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Запоріжтрансформатор").

Таким чином, ТОВ "Енерголюксмонтаж" правомірно нараховано та заявлено до боржника грошові вимоги у вигляді 3% річних у сумі 2 484, 00 грн.

Скаржником також заперечується нарахування ТОВ "Енерголюксмонтаж" на суму заборгованості інфляційних втрат у розмірі 8137,50 грн, оскільки грошове зобов`язання у розмірі 1 162 500, 00 грн є простроченим лише з 21.09.2019, а кредитором до розрахунку інфляційних втрат було включено вересень 2019 року цілком.

При розрахунку інфляційних втрат у зв`язку із простроченням боржником виконання грошового зобов`язання до цивільних відносин, за аналогією закону, підлягають застосуванню норми Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" та приписи Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17.07.2003, та Методика розрахунку базового індексу споживчих цін, затверджена наказом Державного комітету статистики України №265 від 27.07.2007.

Порядок індексації грошових коштів для цілей застосування статті 625 ЦК України визначається із застосуванням індексу споживчих цін (індексу інфляції) за офіційними даними Державного комітету статистики України у відповідний місяць прострочення боржника, як результат множення грошового доходу на величину приросту споживчих цін за певний період, поділену на 100 відсотків (абзац п`ятий пункту 4 постанови КМУ №1078).

Така правова позиція викладена у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26.06.2020 у справі №905/21/19.

Статтею 625 ЦК України передбачено право особи отримати компенсацію інфляційних збитків за весь період прострочення. Якщо індекс інфляції в окремі періоди є меншим за одиницю та має при цьому економічну характеристику - "дефляція", то це не змінює його правової природи і не може мати наслідком пропуску такого місяця, оскільки протилежне зруйнує послідовність математичного ланцюга розрахунків, визначену Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою КМУ №1078 від 17.07.2003.

Сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця.

Отже, якщо період прострочення виконання грошового зобов`язання складає неповний місяць, то інфляційна складова враховується або не враховується в залежності від математичного округлення періоду прострочення у неповному місяці.

Методику розрахунку інфляційних втрат за неповний місяць прострочення виконання грошового зобов`язання доцільно відобразити, виходячи з математичного підходу до округлення днів у календарному місяці, упродовж якого мало місце прострочення, а саме:

- час прострочення у неповному місяці більше півмісяця (> 15 днів) = 1 (один) місяць, тому за такий неповний місяць нараховується індекс інфляції на суму боргу;

- час прострочення у неповному місяці менше або дорівнює половині місяця (від 1, включно з 15 днями) = 0 (нуль), тому за такий неповний місяць інфляційна складова боргу не враховується.

Зазначений спосіб розрахунку склався як усталена судова практика, його використовують всі бухгалтерські програми розрахунку інфляційних. Такий спосіб розрахунку інфляційних збитків у порядку статті 625 ЦК України не суперечить зазначеній нормі права та законодавству, яке застосовується при розрахунку інфляційних збитків.

Наведеної правової позиції дотримується Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 20 листопада 2020 року у справі № 910/13071/19.

Враховуючи, що зобов`язання боржника є простроченим з 21.09.2019 дійсно, місяць вересень 2019 не враховується при визначенні суми заборгованості інфляційних втрат, разом з тим, з урахуванням вищевикладеного, при розрахунку суми заборгованості інфляційних втрат за період з 21.09.2019 по 17.10.2019 повинен включатись жовтень 2019 року, оскільки час прострочення у жовтні місяці становить більше півмісяця.

За встановлених вище обставин, перевіривши наданий кредитором розрахунок, колегія суддів вважає правомірним нарахування ТОВ "Енерголюксмонтаж" грошових вимог у вигляді інфляційних втрат у сумі 8 137, 50 грн.

Крім того, апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції стосовно того, що вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерголюксмонтаж" є конкурсними, виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство, тому мали бути заявлені кредитором протягом 30-ти днів після оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство (ч. 1 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства). Однак заява про грошові вимоги подана кредитором з пропуском цього строку 24.12.2019.

Згідно п. 3 ч. 4 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства кредитори, вимоги яких заявлені після завершення строку, визначеного частиною першою цієї статті, є конкурсними, однак не мають права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів.

9. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (частина 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За встановлених обставин справи, апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду зміні або скасуванню.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 129, 269, 275, 276, 281-283 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерджі Сервіс" на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 15.04.2021 у справі № 908/2828/19 залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Запорізької області від 15.04.2021 у справі № 908/2828/19 залишити без змін.

Витрати з оплати судового збору за подання апеляційної скарги віднести на Товариство з обмеженою відповідальністю "Енерджі Сервіс".

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 18.10.2021.

Головуючий суддя Л.А. Коваль

Суддя В.О. Кузнецов

Суддя А.Є. Чередко