ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2021 року м. Черкаси справа № 925/1032/21

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Грачова В.М., в приміщенні суду в м. Черкаси у порядку письмового провадження розглянув справу за позовом Фізичної особи-підприємця Гаврилюка Віталія Васильовича до Фізичної особи-підприємця Станецької Наталії Вікторівни про стягнення 66215 грн. 82 коп.,

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Фізична особа-підприємець Гаврилюк Віталій Васильович звернувся в Господарський суд Черкаської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Станецької Наталії Вікторівни (далі-відповідач) про стягнення, на підставі договору поставки укладеного в спрощеній формі шляхом підписання видаткової накладної № 6814 від 31.03.2021 року та договору поставки № 1318 від 13.04.2021 року, 66215 грн. 82 коп. боргу, та відшкодування судових витрат.

Позов мотивований порушенням відповідачем порядку та строків оплати за товар, отриманий за видатковою накладною № 6814 від 31.03.2021 року та договором поставки № 1318 від 13.04.2021 року.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 13.08.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, по ній відкрито провадження у справі № 925/1032/21 за правилами спрощеного позовного провадження без виклику осіб і встановлено сторонам строки для подання заяв по суті справи.

Відповідач письмовий відзив на позовну заяву не подав, належним чином повідомлений про відкриття провадження у справі № 925/1032/21 відповідно до даних рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.

Дослідивши наявні у справі № 925/1032/21 письмові докази та оцінивши їх у сукупності, суд позов задовольняє повністю з таких підстав.

Із видаткової накладеної № 6814 від 31.03.2021 року (а.с. 6) вбачається, що позивач - Фізична особа-підприємець Гаврилюк Віталій Васильович, як постачальник, із посиланням на договір № 1318 від 13.04.2021 року, поставив відповідачу - Фізичній особі-підприємцю Станецькій Наталії Вікторівні, як покупцю товар - автомобільні запчастини та обладнання на загальну суму з ПДВ - 112081 грн. 20 коп., а відповідач без зауважень прийняв вказаний товар на вказану суму.

В подальшому, 13.04.2021 року позивач - Фізична особа-підприємець Гаврилюк Віталій Васильович, як постачальник, та відповідач - Фізична особа-підприємець Станецька Наталія Вікторівна, як покупець, уклали договір поставки товарів № 1318 (далі - Договір, а.с. 5), за умовами п.1.1. якого постачальник зобов`язався в порядку та на умовах, визначених цим договором, поставляти покупцю визначені цим договором запчастини (далі - товар), а покупець зобов`язався в порядку та на умовах, визначених цим договором приймати товар та оплачувати його.

Сторони погодили усі істотні умови Договору, і зокрема, домовилися про наступне:

п. 1.2. - номенклатура, найменування, одиницю виміру, походження товару, загальна кількість, ціна за одиницю товару, що підлягає поставці за цим договором, термін та умови поставки визначаються у рахунках-фактурах та видаткових накладних, які є невід`ємною частиною договору та остаточно узгоджуються сторонами на кожну окрему партію товару;

п. 2.2. - товар за домовленістю сторін продається на умовах відтермінування платежу. Відтермінування платежу становить 14 календарних днів з дати продажу товару, зазначеній у видатковій накладній;

п. 3.1. - оплата згідно даного договору здійснюється покупцем шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника, на підставі рахунку-фактури та за умов зазначених в п.2 даного договору;

п. 4.2. - покупець зобов`язаний прийняти товар та здійснити відповідні розрахунки з гідно з п.п.2,3 даного договору;

п. 8.2. - договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 31.12.2021 року;

Договір підписаний представниками обох сторін та скріплений печатками юридичних осіб.

Із видаткової накладної № 6839 від 13.04.2021 року (а.с. 7) вбачається, що позивач поставив відповідачу товар - автомобільні запчастини на загальну суму з ПДВ 14134 грн. 62 коп., який відповідач отримав без зауважень, що підтверджено підписом відповідача та завірено печаткою відповідача.

Позивач згідно видаткових накладних: № 6814 від 31.03.2021 року, № 6839 від 13.04.2021 року поставив відповідачу товар на загальну суму 126215 грн. 82 коп., який відповідач частково оплатив у розмірі 60000 грн. (07.05.2020 року 20000 грн., 19.05.2021 року - 20000 грн., 11.06.2021 року - 10000 грн., 18.06.2021 року - 10000 грн.) Борг відповідача становить 66215 грн. 82 коп.

Отже, спірні правовідносини сторін виникли із договору поставки укладеного в спрощеній формі шляхом підписання видаткової накладної № 6814 від 31.03.2021 року та договору поставки № 1318 від 13.04.2021 року, вимоги позивача витікають із суті прав та обов`язків сторін за ними..

Спірні правовідносини сторін за правовою природою віднесені до договірних зобов`язань поставки, загальні положення про купівлю-продаж визначені параграфом 1 глави 54, особливості поставки - параграфом 3 глави 54 ЦК України, параграфом 1 глави 30 ГК України, загальні положення про правочини визначені розділом IV книги 1 ЦК України, про зобов`язання і договір - розділами І і ІІ книги 5 ЦК України, правові наслідки порушення зобов`язання, відповідальність за порушення зобов`язання - главою 51 ЦК України, розділом V ГК України.

Спірні правовідносини сторін за правовою природою віднесені до договірних зобов`язань поставки, загальні положення про купівлю-продаж визначені параграфом 1 глави 54, особливості поставки - параграфом 3 глави 54 ЦК України, параграфом 1 глави 30 ГК України, загальні положення про правочини визначені розділом IV книги 1 ЦК України, про зобов`язання і договір - розділами І і ІІ книги 5 ЦК України, правові наслідки порушення зобов`язання, відповідальність за порушення зобов`язання - главою 51 ЦК України, розділом V ГК України.

Статтею 3 ЦК України визначено загальні засади цивільного законодавства, якими, зокрема, є: свобода договору; свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність.

Статтями 13 і 14 ЦК України встановлено, відповідно, межі здійснення цивільних прав та загальні засади виконання цивільних обов`язків. Зокрема, і цивільні права і цивільні обов`язки здійснюються (виконуються) в межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

За змістом з ст.ст. 11, 15, 16 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини; кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, примусове виконання обов`язку в натурі, припинення правовідношення, відшкодування збитків та іншим способом відшкодування майнової шкоди або іншим способом, що встановлений договором або законом.

Статтями 20, 144 ГК України також передбачено, що права та законні інтереси суб`єктів господарювання захищаються шляхом присудження до виконання обов`язку в натурі, відшкодування збитків, установлення, зміни і припинення господарських правовідносин; майнові права та майнові обов`язки суб`єкта господарювання можуть виникати, зокрема, з угод, передбачених законом, з інших обставин, з якими закон пов`язує виникнення майнових прав та обов`язків суб`єктів господарювання.

За змістом положень ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених ГК України, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку (ч. 1 ст. 173 ГК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 510 ЦК України, якщо кожна із сторін у зобов`язанні має одночасно і права, і обов`язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов`язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, ст.ст. 193, 202 ГК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Частина 1 ст. 626 ЦК України визначає договір як домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до положень ст. ст. 638, 639 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір може укладатися у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Статтею 181 ГК України встановлено, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частинами 1, 2 ст. 712 ЦК України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

У п. 2.2. Договору сторони погодили, що товар за домовленістю сторін продається на умовах відтермінування платежу. Відтермінування платежу становить 14 календарних днів з дати продажу товару, зазначеній у видатковій накладній.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

За приписами ч. 1 ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Враховуючи вищевикладене, товар за Договором було отримано відповідачем на суму 126215 грн. 82 коп. без зауважень, що підтверджується підписами відповідача, завіреними печатками відповідача на видаткових накладних: № 6814 від 31.03.2021 року, № 6839 від 13.04.2021 року, проте оплату за отриману продукцію відповідач здійснив частково на суму 60000 грн. Доказів в підтвердження оплати боргу у розмірі 66215 грн. 82 коп. відповідач не надав.

Отже, наявність і розмір основного боргу в сумі 66215 грн. 82 коп. позивачем доведені належними, достатніми та допустимими доказами, вимоги позивача відповідачем не спростовані, тому зазначена сума боргу підлягає стягненню в судовому порядку.

Нормами Господарського процесуального кодексу України, зокрема, встановлено, що:

учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (ч. 1 ст. 43);

кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч.ч. 1, 3 ст. 74);

належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1 ст. 76);

обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77);

достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ч. 1 ст. 78);

наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч.ч. 1, 2 ст. 79);

учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду (ч. 1 ст. 80);

суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили (ч.ч. 1, 2 ст. 86).

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 13, ч. 1 ст. 14 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З урахуванням викладених обставин справи, умов поставки товару за видатковою накладною № 6814 від 31.03.2021 року, Договору та наведених норм законодавства суд спірні вимоги позивача про стягнення 66215 грн. 82 коп. боргу вважає обґрунтованими і позов задовольняє повністю.

На підставі статті 129 ГПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати - сплачений судовий збір у розмірі 2270 грн.

Керуючись ст.ст. 129, 231 ч. 1 п. 2, 233-240, 255, 256 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Станецької Наталії Вікторівни, РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 на користь Фізичної особи-підприємця Гаврилюка Віталія Васильовича, РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 - 66215 грн. 82 коп. боргу, 2270 грн. судових витрат.

Рішення може бути оскаржене до Північного апеляційного господарського суду через господарський суд Черкаської області протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 22.10.2021 року.

Суддя В.М. Грачов