ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

23.09.2021 Справа № 905/753/21

Господарський суд Донецької області у складі судді Харакоза К.С.,

секретар судового засідання Золіна П.І.,

розглянувши справу за позовною заявою Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності Укрінтеренерго, м. Київ,

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Техіновація, м.Маріуполь, Донецька область,

про стягнення 3592604,17 грн,

за участю представників сторін:

від позивача: Позднякова І.О. (в режимі відеоконференції, за довіреністю),

від відповідача: не з`явився,

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності Укрінтеренерго звернулось до Господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Техіновація, м. Маріуполь, Донецька область, про стягнення 3592604,17 грн., яка складається із суми пені у розмірі 2018458,44 грн., 15 % річних у розмірі 1293765,69 грн., збитків від інфляції у розмірі 280380,04 грн.

Ухвалою суду від 05.05.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі 905/753/21; справу № 905/753/21 вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 27.05.2021.

27.05.2021 до суду надійшло клопотання позивача про залучення третьої особи Державного підприємства Регіональні електричні мережі в задоволенні якого судом відмовлено за необґрунтованістю.

Ухвалою суду від 26.07.2021 закрито підготовче провадження у справі №905/753/21, призначено розгляд справи по суті.

Позовні вимоги обґрунтовані фактом неналежного виконання відповідачем прийнятих на себе грошових зобов`язань в частині оплати вартості спожитої у січні березні 2019, травні 2019, березні червні 2020 електричної енергії. До матеріалів справи ДПЗД «Укрінтеренерго» додано зокрема такі докази: копію договорів постачання електричної енергії постачальником «останньої надії»; копії рахунків на оплату електричної енергії, актів купівлі-продажу електричної енергії; платіжні доручення щодо часткової сплати Відповідачем заборгованості; копії звітів щодо фактичного відпуску електричної енергії за точками комерційного обліку (площадками вимірювання) споживачів постачальника «останньої надії» ДПЗД «Укрінтеренерго», які приєднані до електричних мереж або відносяться до території ліцензованої діяльності оператора системи розподілу (передачі) ДП «Регіональні електричні мережі»

У відзиві відповідач просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки постачання електричної енергії за травень 2019, березень 2020 червень 2020 здійснено поза межами договірних відносин та нарахування пені у розмірі 2018458,44 грн., 15 % річних у розмірі 1293765,69 грн., збитків від інфляції у розмірі 280380,04 грн. є безпідставними. Вказує, що відповідно до п.3.4 Договору про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» від 27.12.2018, ч.9 ст.64 Закону України «Про ринок електричної енергії» постачальник «останньої надії» здійснює постачання електричної енергії протягом строку, що не може перевищувати 90 днів, та після завершення вказаного строку постачальник припиняє електропостачання споживачу. Щодо вимог про стягнення пені, за період з лютого 2019 по березень 2019 вони заявлені поза межами строків позовної давності. Також, вказує, що індекс інфляційних розрахований без врахування негативних значень інфляції, які б зменшили загальний розмір інфляційних нарахувань.

У відповіді на відзив позивач вказує, що фактичне споживання відповідачем електричної енергії та її оплата, після припинення договору на поставку електричної енергії, що був укладений із попереднім постачальником свідчить про прийняття (акцептування) умов Договору про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» від 27.12.2018. Зазначає, що відповідно до даних, отриманих від операторів системи розподілу (передачі) ДП «Регіональні електричні мережі», ТОВ «Техіновація» був споживачем ДПЗД «Укрінтеренерго» в період з 01.01.2019 по 31.03.2019 (90 днів), з 07.05.2019 по 04.08.2019 (до 90 днів) та 26.03.2020 по 23.06.2020 (до 90 днів), що підтверджено Звітом щодо фактичного відпуску електричної енергії за точками комерційного обліку (площадками вимірювання) споживачів постачальника «останньої надії» ДПЗД «Укрінтеренерго», які приєднані до електричних мереж або відносяться до території ліцензованої діяльності оператора системи розподілу (передачі) ДП «Регіональні електричні мережі» за січень 2019 р., лютий 2019 р., березень 2019 р., травень 2019 р., березень 2020 р., квітень 2020 р., травень 2020 р., червень 2020 р. Вказане свідчить, що вимоги п. 13.1 Типового договору, в частині строку постачання електричної енергії понад 90 календарних днів ДПЗД «Укрінтеренерго» не порушені.

Щодо застосування строків позовної давності, позивач зазначає, що платіжним дорученням № 326 від 28.02.2019р. Відповідач здійснив часткову оплату основного боргу за січень 2019 в сумі 150000,00 грн. згідно рахунку № 07/26/001/03024 від 09.02.2019 року, що свідчить про визнання свого боргу та перериває позовну давність щодо стягнення пені, нараховану від суми простроченого платежу.

У запереченнях на відповідь позивача відповідач просить суд відмовити в задоволенні позову. Зазначає, на підставі ч.12 ст.64 Закону України «Про ринок електричної енергії» постачальник "останньої надії" був зобов`язаний припинити постачання електричної енергії споживачу у зв`язку із закінченням встановленого цим Законом строком постачання електричної енергії постачальником "останньої надії", тобто через 90 днів від дати початку постачання електричної енергії. Поновлення строку такого договору законодавством не передбачено, тому безпідставними є твердження позивача, що поставка електричної енергії здійснювалася в межах 90 днів але декілька раз. Наполягав, що вимоги про стягнення пені, за період з лютого 2019 по березень 2019 заявлені поза межами строків позовної давності, а вимоги щодо стягнення штрафних санкцій за період 26.03.2020 року по 23.06.2020 не обґрунтовані.

23.09.2021 у судове засідання з`явились представник позивача, представник відповідача, не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Статтями 42 та 43 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони. Учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до п.1 ч. 3 ст.202 Господарського процесуального кодексу України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго» (далі - Позивач, ДПЗД «Укрінтеренерго») виконує функції постачальника «останньої надії» на підставі розпорядження Кабінету Міністрів України від 12.12.2018 № 1023-р «Про визначення державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго» постачальником «останньої надії».

Частиною 6 ст. 64 Закону України «Про ринок електричної енергії» встановлено, що постачальник «останньої надії» здійснює постачання електричної енергії у порядку, визначеному правилами роздрібного ринку, на умовах типового договору постачання електричної енергії постачальником «останньої надії», який затверджується Регулятором (Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, далі - НКРЕКП), та є публічним договором приєднання. Постачальник «останньої надії» оприлюднює відповідний договір на своєму офіційному веб-сайті.

В ч.1 ст. 64 Закону України «Про ринок електричної енергії» зазначено, що постачальник "останньої надії" надає послуги з постачання електричної енергії споживачам у разі: 1) банкрутства, ліквідації попереднього електропостачальника; 2) завершення строку дії ліцензії, зупинення або анулювання ліцензії з постачання електричної енергії споживачам попереднього електропостачальника; 3) невиконання або неналежного виконання електропостачальником правил ринку, правил ринку "на добу наперед" та внутрішньодобового ринку, що унеможливило постачання електричної енергії споживачам; 4) необрання споживачем електропостачальника, зокрема після розірвання договору з попереднім електропостачальником; 5) в інших випадках, передбачених правилами роздрібного ринку.

За приписами статті 4 Закону України "Про ринок електричної енергії" учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладаються, зокрема, і договори про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії".

Зважаючи на наведене, між державним підприємством зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго» та Товариством з обмеженою відповідальністю Техіновація (далі - Відповідач) укладений Договір про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» від 27.12.2018 (надалі - «Договір»).

Договір є публічним договором постачання електричної енергії постачальника «останньої надії», розробленої з урахуванням вимог Цивільного кодексу України та у відповідності до вимог Закону України «Про ринок електричної енергії», Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №312.

27.12.2018 на виконання вимог ч.11 ст.64 Закону України «Про ринок електричної енергії» в мережі Інтернет за адресою: www.uie.Kiev.ua ДПЗД «Укрінтеренерго» було розміщено: порядок приєднання до умов договору; договір про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії»; комерційну пропозицію № 2 до договору; додаток до комерційної пропозиції № 2 Ціни, за якими здійснюється постачання електричної енергії споживачам постачальником «останньої надії».

Відповідно до пункту 1.2.9 Правил №312 роздрібного ринку електричної енергії постачальник "останньої надії" здійснює постачання електричної енергії на підставі договору про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії", який розробляється постачальником "останньої надії" на основі Типового договору про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" (додаток 7 до цих Правил) та вважається укладеним у визначених законодавством України та цими Правилами випадках, у разі настання яких споживач безакцептно приймає умови договору про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії".

Як встановлено судом, відповідач приєднався до вказаного договору постачання електричної енергії постачальника «останньої надії». Про приєднання Відповідача до договору про постачання електричної енергії свідчать його подальші дії щодо прийняття послуг Позивача.

Суд відхиляє доводи відповідача, що Договір про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» від 27.12.2018 припинив свою дію через перевищення встановленого Договором 90 денного строку.

Відповідно до пункту 66 частини першої статті 1 Закону України "Про ринок електричної енергії" постачальник "останньої надії" це - визначений відповідно до цього Закону електропостачальник, який за обставин, встановлених цим Законом, не має права відмовити споживачу в укладенні договору постачання електричної енергії на обмежений період часу.

Відповідно до пункту 8 статті 64 Закону України "Про ринок електричної енергії" договір постачання електричної енергії між постачальником "останньої надії" і споживачем вважається укладеним з початку фактичного постачання електричної енергії такому споживачу.

Таким чином, у разі настання обставин, визначених у частині першій статті 64 Закону України "Про ринок електричної енергії" постачальник "останньої надії" надає послуги з постачання електричної енергії та відповідно до пункту 66 частини першої статті 1 цього Закону не має права відмовити споживачу в укладенні договору постачання електричної енергії на обмежений період часу, а факт приєднання до публічного договору постачання електричної енергії від постачальника "останньої надії" відбувається по факту споживання електричної енергії без укладення договору з іншим електропостачальником.

Також, згідно з пунктом 13.1 договору цей договір набирає чинності за фактом споживання електричної енергії у перший день, наступний за останнім днем постачання електричної енергії попереднім електропостачальником, за відсутності факту відключення, передбаченого Правилами роздрібного ринку електричної енергії, та діє в частині здійснення розрахунків між сторонами до повного їх здійснення, а в частині постачання електричної енергії його дія не може перевищувати 90 календарних днів.

З огляду на наведене перевищення 90 денного строку постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» тягне за собою обов`язок позивача припинити постачання електричної енергії, але не припиняє дію договору постачання.

Відповідно до ст. 64 Закону України «Про ринок електричної енергії», яка кореспондується з умовами, що зазначені в Додатку 1 «Комерційна пропозиція № 2» до Договору, Договір вважається укладеним з початку фактичного постачання електричної енергії такому споживачу у перший день, наступний за останнім днем постачання електричної енергії попереднім електропостачальником, та діє в частині здійснення розрахунків між Сторонами до повного їх здійснення, а в частині постачання електричної енергії його дія не може перевищувати 90 календарних днів.

У зв`язку з приєднанням Відповідача до Договору та початком фактичного постачання електричної енергії: - в січні 2019 Позивачем був направлений Відповідачу лист-повідомлення про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» від 03.01.2019 № 29-44/09; - в травні 2019 Позивачем був направлений Відповідачу лист-повідомлення про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» від 13.05.2019 № 44/09-3085; - в березні 2020 Позивачем був направлений Відповідачу лист-повідомлення про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» від 24.03.2020 № 44/09-0000417.

Пунктом. 2.1 Договору передбачено, що Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору, що зазначені в Додатку 1 до Договору (комерційна пропозиція).

Електрична енергія постачається до електроустановок споживача протягом строку, що не може перевищувати 90 днів. Якщо після закінчення зазначеного строку постачання електричної енергії споживач не розпочав процедуру зміни електропостачальника, постачання електричної енергії на об`єкт призупиняється (п. 3.4. договору).

Згідно із п. 5.8. Договору - розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць.

Умовами комерційної пропозиції № 2 від 27.12.2018 визначено, що споживач сплачує 100% від орієнтованої вартості прогнозованого обсягу споживання електричної енергії за розрахунковий період протягом 5 банківських (робочих) днів з моменту отримання Споживачем рахунку.

Орієнтована вартість розраховується шляхом множення прогнозованого обсягу споживання електричної енергії на ціну, за якою здійснюється постачання електричної енергії Постачальником. Прогнозований обсяг споживання електричної енергії визначається на підставі даних, отриманих Постачальником від Оператора системи розподілу (передачі).

Остаточний розрахунок за спожиту електричну енергію в розрахунковому місяці здійснюється Споживачем на підставі виставленого Постачальником рахунку до 14-го (включно) числа місяця, наступного за розрахунковим, розмір якого визначається як різниця між вартістю купованої Споживачем електричної енергії, зазначеної в Акті купівлі-продажу, та сумарною оплатою Споживачем за розрахунковий період з урахуванням ПДВ. Акт купівлі-продажу складається на підставі даних про фактичне споживання Споживача, отриманих від ОС. У разі наявності зауважень до Акту купівлі-продажу, Споживач оформлює протокол розбіжностей, в якому вказує обсяг електричної енергії, по якому є розбіжності.

Оплата виставленого Постачальником рахунка за цим договором має бути здійснена Споживачем в терміни, визначені в рахунку, але не менш 5 робочих днів з дати отримання Споживачем цього рахунку, або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного у комерційній пропозиції, прийнятої Споживачем. Остаточний розрахунок за спожиту електричну енергію в розрахунковому місяці здійснюється Споживачем на підставі виставленого Постачальником рахунку, розмір якого визначається як різниця між вартістю купованої Споживачем електричної енергії, зазначеної в Акті купівлі-продажу, та сумарною оплатою Споживачем за розрахунковий період з урахуванням ПДВ (п. 5.10 Договору).

В даних спірних правовідносинах операторами системи розподілу електричної енергії виступало ДП «Регіональні електричні мережі», оскільки постачання електроенергії Відповідачу відбувалося на його ліцензійній території.

На виконання умов Договору Позивачем здійснено постачання електричної енергії на загальну суму 11 020 844,00 грн. та виставлено відповідні рахунки Відповідачу за період з січня 2019 по березень 2019, за травень 2019, за період з березня 2020 по червень 2020 разом з Актами купівлі-продажу за звітні періоди.

Вказані в рахунки були направлені Відповідачу, про що свідчать наявні в матеріалах справи копії рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення, а саме:

- рахунок № 07/26/001/03024 від 09.02.2019 року (січень 2019), дата отримання - 06.03.2019, (рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення № 550), строк оплати вказаного рахунка, з врахуванням п. 13.1 Договору, умов комерційної пропозиції № 2 від 27.12.2018 - до 18.03.2019;

- рахунок № 07/26/002/05049 від 06.03.2019 року (лютий 2019), дата отримання - 19.03.2019, (рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 710), строк оплати вказаного рахунка, з врахуванням п. 13.1 Договору, умов комерційної пропозиції № 2 від 27.12.2018 до 26.03.2019;

- рахунок № 07/26/003/06077 від 10.04.2019 року (березень 2019), дата отримання - 16.04.2019 (рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення № 475), строк оплати вказаного рахунка, з врахуванням п. 13.1 Договору, умов комерційної пропозиції № 2 від 27.12.2018 до 23.04.2019;

- рахунок № 07/26/005/06681 від 01.07.2019 (травень 2019), дата отримання - 16.07.2019 (рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення № 125), строк оплати вказаного рахунка, з врахуванням п. 13.1 Договору, умов комерційної пропозиції № 2 від 27.12.2018 - до 23.07.2019;

- рахунок №07/26/003/08467 від 07.04.2020 (березень 2020), дата отримання - 14.04.2020 (рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення № 356), строк оплати вказаного рахунка, з врахуванням п. 13.1 Договору, умов комерційної пропозиції № 2 від 27.12.2018 - 21.04.2020;

- рахунок №07/26/004/08605 від 07.05.2020 року (квітень 2020), дата отримання - 09.06.2020 (рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення № 575), строк оплати вказаного рахунка, з врахуванням п. 13.1 Договору, умов комерційної пропозиції № 2 від 27.12.2018 - до 17.06.2020;

- рахунок №07/26/005/08738 від 09.06.2020 року (травень 2020), дата отримання - 16.06.2020 (рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення № 01 5), строк оплати вказаного рахунка, з врахуванням п. 13.1 Договору, умов комерційної пропозиції № 2 від 27.12.2018 до 23.06.2020.

На виконання взятих на себе грошових зобов`язань, Відповідач здійснював часткову оплату заборгованості на загальну суму 400000,00 грн, що підтверджується платіжними дорученнями, а саме:

№326 від 28.02.2019 150 000,00 грн. (призначення платежу: оплата за ел. енергію згідно рахунку № 7/26/О01/03024 від 09.02.2019 - рахунок січня 2019р.),

№639 від 29.05.2019 50 000,00 грн. (призначення платежу: аванс за ел. енергію згідно рахунку № 07/26/П05/06601 від 13.05.2019 - рахунок за травень 2019р.),

№746 від 14.06.2019 50 000,00 грн. (призначення платежу: аванс за ел. енергію згідно рахунку № 07/26/П05/06601 від 13.05.2019 - рахунок за травень 2019р.),

№736 від 13.06.2019 50 000,00 грн. (призначення платежу: аванс за ел. енергію згідно рахунку № 07/26/П05/06601 від 13.05.2019 - рахунок за травень 2019р.),

№695 від 07.06.2019 50 000,00 грн. (призначення платежу: аванс за ел. енергію згідно рахунку № 07/26/П05/06601 від 13.05.2019 - рахунок за травень 2019р.),

№664 від 31.05.2019 50 000,00 грн. (призначення платежу: аванс за ел. енергію згідно рахунку № 07/26/П05/06601 від 13.05.2019 - рахунок за травень 2019р.).

Крім цього, дані про обсяг спожитої електричної енергії Відповідачем підтверджуються Звітами щодо фактичного (звітного) корисного відпуску електричної енергії за точками комерційного обліку (площадками вимірювання) споживачів постачальника «останньої надії» ДПЗД «Укрінтеренерго», які приєднані до електричних мереж або відносяться до території ліцензованої діяльності операторів системи розподілу (передачі) Донецької філії ДП «Регіональні електричні мережі».

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем прийнятих на себе грошових зобов`язань в частині оплати вартості спожитої у січні березні 2019, травні 2019, березні червні 2020 електричної енергії, позивач просить суд стягнути суму пені у розмірі 2018458,44 грн., 15 % річних у розмірі 1293765,69 грн., збитки від інфляції у розмірі 280380,04 грн.

Спірні правовідносини, що виникла між сторонами регулюються нормами Цивільного та Господарського кодексів України, а також умовами Договору про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» від 27.12.2018.

У частинах 1, 2 статті 11 Цивільного кодексу України закріплено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За своєю правовою природою Договір про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» від 27.12.2018 є договором енергопостачання.

Так, статтею 275 Господарського кодексу України передбачено, що за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України «Про ринок електричної енергії».

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про ринок електричної енергії» учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах.

Згідно з ст. 56 Закону України «Про ринок електричної енергії» постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу. Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії електропостачальниками здійснюється з дотриманням правил роздрібного ринку.

Статтею 57 Закону України «Про ринок електричної енергії» передбачено, що електропостачальники мають право на своєчасне та в повному обсязі отримання коштів за продану електричну енергію та послуги з постачання електричної енергії відповідно до укладених договорів, а статтею 58 -, що споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.

Пунктом 11 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018р. № 312 (далі також - Правила роздрібного ринку електричної енергії) передбачено, що до запуску електронної платформи Датахаб адміністратора комерційного обліку функції адміністратора комерційного обліку на роздрібному ринку електричної енергії, у тому числі адміністрування процедури зміни постачальника електричної енергії у межах території ліцензованої діяльності, виконує відповідний Оператор системи розподілу (далі - ОСР).

Ліцензійними умовами провадження господарської діяльності з розподілу електричної енергії, що затверджені Постановою НКРЕКП №1470 від 27.12.2017 року, а саме пп. 2.9 п.2.2., встановлено, що при провадженні ліцензованої діяльності ліцензіат повинен в тому числі надавати учасникам ринку інформацію, необхідну для виконання ними функцій на ринку, в обсягах та порядку, визначених правилами ринку, кодексом системи передачі, кодексом систем розподілу, кодексом комерційного обліку та іншими нормативно-правовими актами, що регулюють функціонування ринку електричної енергії. Відповідно до умов Договору електропостачальника про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії (п.5.2.), типову форму якого затверджено Правилами роздрібного ринку електричної енергії, Постачальник електричної енергії має право на отримання інформації щодо обсягу та якості електричної енергії, умов та фактичних режимів її розподілу, тарифів (цін), порядку оплати за переліком споживачів балансуючої групи Постачальника.

Отже, ОСР щомісяця надає постачальнику електричної енергії інформацію про обсяг розподіленої електричної енергії, на підставі якої постачальник, в тому числі постачальник «останньої надії», визначає обсяг спожитої електричної енергії кожним споживачем.

Таким чином, Позивач отримує відомості про споживачів, які стали його споживачами, адже, як зазначалося, згідно ч.8. ст.64 ЗУ «Про ринок електричної енергії», постачальник "останньої надії" здійснює постачання з моменту припинення постачання електричної енергії попереднім електропостачальником, а Договір постачання електричної енергії між постачальником "останньої надії" і споживачем вважається укладеним з початку фактичного постачання електричної енергії такому споживачу.

Крім того, відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України та ч. 1 ст. 526 ЦК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з ч. 2 ст. 193 ГК України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальнодержавного інтересу.

Несплатою за спожиту електричну енергію Відповідачем порушено вимоги ст. 629 ЦК України, відповідно до якої, договір є обов`язковим для виконання сторонами, адже одним із зобов`язань Відповідача за договором є саме оплата Позивачу за спожиту електричну енергію.

Відповідач у відзиві щодо факту поставки йому електричної енергії в зазначені періоди не спростовує.

Отже, факт здійснення господарської операції по постачанню Позивачем електричної енергії Відповідачу по спірному Договору підтверджується належними та допустимими доказами.

Згідно зі ст. 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За змістом п. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як встановлено п. 5.11 договору, та Комерційною пропозицією №2, у разі порушення споживачем строків оплати за Договором, постачальник має право вимагати сплату пені, яка нараховується за кожен день прострочення у розмірі подвійної облікової ставки НБУ враховуючи день фактичної оплати.

Згідно Комерційної пропозиції №2, сторони домовились, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання або неналежне виконання зобов`язання припиняється через один рік від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Згідно частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України - боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Враховуючи, що відповідач припустився прострочення внесення платежів, постачальником з урахуванням положень ЗУ "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" позивачем здійснено нарахування пені в загальній сумі 2 018 458,44 грн., а саме: за період з 26.02.2019 по 23.04.2020 по зобов`язанням, що виникли за період постачання з 01.01.2019 по 31.03.2019 в сумі 1 714 050,41грн., за період з 23.07.2019 по 15.07.2020 по зобов`язанням, що виникли за період постачання з 07.05.2019 по 04.08.2019 в сумі 245 657,70грн., за період з 15.04.2020 по 15.07.2020 по зобов`язанням, що виникли за період постачання з 26.03.2020 по 23.06.2020 в сумі 58750,33 грн.

Відповідно до частини першої статті 222 ГК України учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законні інтереси інших суб`єктів, зобов`язані поновити їх, не чекаючи пред`явлення їм претензії чи звернення до суду.

Згідно до ст.193 ГК України, яка кореспондується зі ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Так, аналізуючи вимоги позивача про стягнення з відповідача пені у розмірі 2 018 458,44 грн., суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За приписами частини першої статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч.3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 2 ст. 343 Господарського кодексу України встановлено, що пеня за прострочку платежу встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Судом за допомогою Системи комплексного інформаційного забезпечення ЛІГА:ЗАКОН перевірено доданий позивачем розрахунок пені, визнано його правильним та обґрунтованим.

Однак, відповідачем подано клопотання про застосування строків позовної давності щодо вимог про стягнення пені.

Відповідно до положень ст. 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) (ст. 258 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до абз. 1 ч. 5 ст. 261 Цивільного кодексу України за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Згідно з вимогами п. 1 ч. 2 ст. 258 Цивільного кодексу України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю.

Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до ч.1 ст.259 Цивільного кодексу України, позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

Як встановлено Комерційною пропозицією №2, сторони домовились встановити в цьому Договорі збільшений строк позовної давності: строк загальної позовної давності щодо вимог про стягнення боргу тривалістю п`ять років; строк спеціальної позовної давності щодо вимог про стягнення штрафних санкцій (штраф, пеня) тривалістю два роки.

Позивач, заперечуючи проти застосування позовної давності до вимог про стягнення пені вказує, що строк перебігу позовної давності переривався у зв`язку із здійсненням оплати електричної енергії, а тому не є пропущеним.

Вказані заперечення позивача судом відхиляються, оскільки відповідно до статті 264 Цивільного кодексу України визнання боржником основного боргу, в тому числі і його сплата, саме по собі не є доказом визнання ним також і додаткових вимог кредитора (зокрема, щодо неустойки, процентів за користування коштами), а так само й вимог щодо відшкодування збитків і, відтак, не може вважатися перериванням перебігу позовної давності за зазначеними вимогами, про що зазначено в постанові об`єднаної плати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26.10.2018 у справі № 922/4099/17.

В той же час, 02.04.2020р. набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням короновірусної хвороби (COVID-19)», згідно якого Розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктом 12, яким передбачено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Тобто, строк позовної давності за вимогою про стягнення з відповідача пені в силу пункту 12 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України продовжено на строк дії карантину.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020р. «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» установлено на всій території України карантин з 12.03.2020р.

Отже, строк позовної давності за вимогою про стягнення пені, станом на дату подання позову (22.04.2021) було продовжено в силу пункту 12 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України та відповідно не був пропущений позивачем.

Отже, позивачем не було пропущено строк позовної давності за вимогами про стягнення нарахованої пені.

Таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідача пені в сумі 2 018 458,44 грн. підтверджуються матеріалами справи, ґрунтуються на законі, а тому підлягають задоволенню.

Перевіривши за допомогою калькулятора інформаційної бази ЛІГА:ЗАКОН розрахунок 15% річних за період з 26.02.2019 по 01.01.2020 за простроченими зобов`язаннями за період постачання з 01.01.2019 по 31.03.2019 на суму 1081091,09 грн., за період з 23.07.2019 по 15.07.2020 за простроченими зобов`язаннями за період постачання з 07.05.2019 по 04.08.2019 на суму 147987,93 грн., за період з 15.04.2020 по 15.07.2020 за простроченими зобов`язаннями за період постачання з 26.03.2020 по 23.06.2020 на суму 64686,67 грн., суд встановив його арифметично вірним, у зв`язку з чим сума 15% річних підлягає стягненню з відповідача в заявленому розмірі 1293765,69 грн.

Також, перевіривши за допомогою калькулятора інформаційної бази ЛІГА:ЗАКОН розрахунок інфляційних втрат за період з 01.03.2019 по 01.05.2020 за простроченими зобов`язаннями за період постачання з 01.01.2019 по 31.03.2019 на суму 230280,66 грн., за період з 01.09.2019 по 01.07.2020 за простроченими зобов`язаннями за період постачання з 07.05.2019 по 04.08.2019 на суму 38280,59 грн., за період з 01.04.2020 по 01.07.2020 за простроченими зобов`язаннями за період постачання з 26.03.2020 по 23.06.2020 на суму 11819,15 грн., суд встановив його арифметично вірним, у зв`язку з чим сума інфляційних втрат підлягає стягненню з відповідача в заявленому розмірі 280380,04 грн.

У відповідності до ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з п.3 ст.129 Конституції України та ст.ст. 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати позивача зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 123, 129, 231, 232, 233, 236-238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності Укрінтеренерго, м. Київ, до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Техіновація, м.Маріуполь, Донецька область, про стягнення 3592604,17 грн. задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Техіновація (87555, Донецька область, проспект Миру, б.83; ) на користь Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності Укрінтеренерго (04080, м.Київ, вул.Кирилівська, б. 85; ) 15% річних у розмірі 1293765,69 грн., інфляційних витрат у розмірі 280380,04 грн., пені у розмірі 2018458,44 грн.; 53889,07 грн. - судового збору.

В судовому засіданні 23.09.2021 складено та підписано вступну та резолютивну частину рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 04.10.2021.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по даній справі http://dn.arbitr.gov.ua.

Суддя К.С. Харакоз