РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

19.10.2021Справа № 910/6777/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Ковтуна С.А., дослідивши матеріали справи

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ЮССАЛ»

до товариства з обмеженою відповідальністю «Мозир Україна»

про стягнення 61500,00 грн,

Представники:

не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулося з позовом товариство з обмеженою відповідальністю «ЮССАЛ» до товариства з обмеженою відповідальністю «Мозир Україна» про стягнення 61500,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач не поставив оплачений позивачем товар по договору постачання нафтопродуктів № 2837 від 14.04.2020 (далі - Договір).

Суд відкрив провадження у справі № 910/6777/21 та постановив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідач відхилив позовні вимоги у повному обсязі з огляду на таке.

В порушення умов Договору позивач не надав жодної заявки щодо постачання товару на залишок суми боргу, тому термін виконання зобов`язання не настав у відповідача.

Крім того, відповідач вважає, що сторони не досягли згоди щодо його істотних умов.

Так, під час укладення Договору сторони домовились викласти перелік конкретних умов його виконання в окремих додатках, які є невід`ємною частиною цього Договору. Однак з доданих позивачем до позовної заяви додатків вбачається, що між сторонами був укладений лише Договір без додатків.

Таким чином Договір не містить конкретних вказівок на цілу низку умов (перелік продукції, перелік робіт, структуру звітності), що унеможливлює його виконання.

Розглянувши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти позовних вимог, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

14.04.2020 товариство з обмеженою відповідальністю «ЮССАЛ» (покупець) та товариство з обмеженою відповідальністю «Мозир Україна» (постачальник) уклали договір на постачання нафтопродуктів № 2837 (далі - Договір), згідно з умовами якого постачальник зобов`язався передати у власність покупця товар: бензин А-92, бензин А-95, дизельне пальне.

Відповідно до п. 1.2 Договору покупець зобов`язався приймати товар та своєчасно здійснювати його оплату на умовах договору.

Згідно з пунктом 3.4 Договору на підставі наданої покупцем заявки, постачальник до кінця робочого дня, наступного за днем надання заявки, оформляє і направляє покупцю рахунок-фактуру. Рахунок-фактура дійсний до сплати протягом 3 (трьох) банківських днів, після його оформлення.

Відповідно до п. 3.5 Договору постачальник забезпечує поставку товару протягом 5 (п`яти) робочих днів після отримання від покупця заявки на поставку товару.

У пункті 4.2 Договору сторони погодили, що оплата покупцем вартості товару, може здійснюватися на умовах попередньої оплати вартості товару або фактичної оплати вартості поставленого товару. У випадку погодження сторонами попередньої оплати за товар, покупець здійснює 100% передплату за товар шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника (пункт 4.3 Договору).

11.06.2020 відповідач виставив рахунок № МУ000002631 на оплату 5000 літрів дизельного палива ДП-Л-Євро5-ВО на загальну суму 76500,00 грн, в т.ч. ПДВ 12750,00 грн.

Позивач сплатив відповідачеві 76500,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 1879 від 14.06.2020.

З огляду на умови Договору виставлення відповідачем рахунку та оплата його позивачем свідчить про досягнення сторонами згоди щодо постачання товару на суму 76500,00 грн.

При вирішенні питання строку настання у відповідача обов`язку передати товар позивачу суд виходить зі змісту пункту 3.5 Договору, згідно з яким постачальник забезпечує поставку товару протягом 5 (п`яти) робочих днів після отримання від покупця заявки на поставку товару.

Відповідач товар на суму 76500,000 грн не поставив.

Право покупця вимагати повернення суми попередньої оплати у випадку, якщо продавець не передав товар у встановлений строк передбачено ч. 3 ст. 693 ЦК України.

Позивач звернувся до відповідача з вимогою № 15 від 27.07.2020 про повернення 76500,00 грн.

Відповідач повернув кошти частково, а саме: 29.10.2020 - 5000,00 грн, 20.11.2020 - 5000,00 грн, 17.12.2020 - 5000,00 грн.

Позивач звернувся до відповідача з вимогою № 1 від 25.01.2021 про повернення 61500,00 грн.

Відповідач вимогу не задовольнив.

Станом на день розгляду справи в суді відповідач 61500,00 грн боргу не сплатив.

Згідно з нормами ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Факт наявності боргу у відповідача перед позивачем на суму 61500,00 грн належним чином доведений, документально підтверджений та відповідачем не спростований.

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставини, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приймаючи рішення, суд зобов`язаний керуватись наданими сторонами доказами.

Позивач належним чином довів порушення його прав зі сторони відповідача.

Обставини, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог, належним чином доведені і відповідачем не спростовані, а тому позовні вимоги позивача до останнього підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 248 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити повністю позов товариства з обмеженою відповідальністю «ЮССАЛ» до товариства з обмеженою відповідальністю «Мозир Україна».

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Мозир Україна» (вул. Віскозна, 3, м. Київ, 02094, код 41692853) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ЮССАЛ» (вул. Курчатова, 60, м. Рівне, 33018, код 37613990) 61500,00 грн боргу, 2270,00 грн судового збору.

Відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана до Північного апеляційного господарського суду.

Суддя С. А. Ковтун