Господарський суд
Житомирської області
________________________________________________________________________
_______________________________________________________________________________
"13" жовтня 2021 р. м. Житомир Справа № 906/444/21
Господарський суд Житомирської області у складі:
судді Маріщенко Л.О.
секретар судового засідання: Малярчук Р.А.
за участю представників сторін:
від позивача: Важеніна С.А. - ордер від 12.04.2021
від відповідача: не з`явився
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі заяву про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат у справі №906/444/21
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Карніка"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Малинський ливарний завод"
про стягнення 28 587,87 грн
ВСТАНОВИВ:
ТОВ "Карніка" звернулося до суду з позовом до ТОВ "Малинський ливарний завод" про стягнення з 28 587,87 грн, з яких 22 290,00 грн основної заборгованості, 4 361,39 грн інфляційних, 1 936,48 грн 3% річних.
Позовні вимоги обґрунтовані не належним виконанням з боку ТОВ "Малинський ливарний завод" своїх зобов`язань по оплаті отриманого від ТОВ "Карніка" товару за договором поставки №57 від 11.05.2018, в результаті чого утворилась заборгованість, яка є предметом спору.
Рішенням господарського суду Житомирської області від 26.08.2021 позов задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Малинський ливарний завод" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Карніка" - 22 290,00 грн заборгованості, 4 361,39 грн інфляційних, 1 936,48грн 3 % річних та 2 270,00 грн судового збору.

06.09.2021 від представника позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, згідно якої просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Малинський ливарний завод" понесені судові витрати на професійну правову допомогу у сумі 8700,00 грн.

Часиною 8 статті 129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ст.221 ГПК України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткові рішення в порядку, передбаченому ст. 224 цього Кодексу.

Згідно ст. 244 ГПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема судом не вирішено питання про судові витрати.

Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Ухвалою суду від 07.09.2021 прийнято до розгляду заяву ТОВ "Карніка" про вирішення питання щодо розподілу судових витрат, пов`язаних із розглядом справи та призначено розгляд заяви на 16.09.2021

У зв`язку з перебуванням судді Маріщенко Л.О. у відпустці, справа №906/444/21, призначена на 16.09.2021 в судове засідання не вносилась, оскільки протокол повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями не здійснювався.

Ухвалою суду від 22.09.2021судове засідання для розляду заяви ТОВ "Карніка" призначене на13.10.2021 о 10:00.

Представник заявника подану заяву підтримала в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомили.

Розглянувши заяву ТОВ "Карніка" про стягнення витрат на професійну правничу допомгу в сумі 8 700,00 грн у справі №906/444/21, суд зазначає наступне.

Згідно з абз.абз.1, 2 ч.8 ст.129 ГПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо); такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Враховуючи те, що заява про ухвалення додаткового р ішення від 28.08.2021 з додатками направлена на адресу суду поштовим зв`язком 30.08.2021, а рішення у цій справі ухвалено 26.08.2021, то вищевказані докази подано в межах встановленого ч.8 ст.129 ГПК України строку.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.244 ГПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

В обґрунтування понесення витрат на професійну правничу допомогу, представником позивача надано до суду копію договору №01/04 про надання правової допомоги від 01.04.2021укладеного між адвокатом Важеніною Світланою Анатоліївною та ТОВ "Карніка", свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серія МК № 001320 від 09.02.2018 видане Важеніній С.А., ордер на надання правової допомоги серія ВЕ №1036821 від 12.04.2021 адвокатом Важеніною С.А., акт приймання-передачі наданих послуг від 27.08.2021 до договору про надання правової допомоги від 01.04.2021 №01/04.

Частиною 4 ст.126 ГПК України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.5 ст. 126 ГПК України).

Суд звертає увагу на те, що відповідного клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу від відповідача до суду не надходило.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).

Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є:

- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ч. 1 ст. 126 ГПК України).

Згідно ч. 2 ст. 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до п. 1.1 договору про надання правової допомоги, виконавець (адвокат Важеніна Світлана Анатоліївна) зобов`язується усіма законними способами здійснити представництво клієнта (ТОВ "Карніка"), захищати його права і законні інтереси, надавати усі види правової допомоги, в обсязі та на умовах, встановлених у цьому договорі та додаткових угодах до нього, в межах чинного законодавства України, з питання - а клієнт зобов`язаний оплатити всі види правової допомоги виконавця та фактичні витрати, необхідні для виконання цього договору.

Безпосередній зміст правової допомоги виконавця за цим договором полягає в тому, що клієнт доручає, а виконавець бере на себе зобов`язання, під час строку дії цього договору здійснити представництво (представити) клієнта з питань стягнення у судовому порядку суми заборгованості з ТОВ "Малинський ливарний завод" у сумі 22 290,00 грн за договором поставки №57 від 11.05.2018, штрафних санкцій та судових витрат.

Згідно п. 4.1 договору винагорода виконавця за надання правової допомоги (гонорар) за цим договором становить 8 700,00 грн за розгляд справи у суді першої інстанції. Розмір винагороди складає тверду суму, не залежить від об`єму виконаних адвокатом робіт. Інші умови оплати можуть визначатися в додатковій угоді/додаткових угодах, що є невід`ємною частиною договору. Факт надання послуг за цим договором підтверджується актом приймання-передачі наданих послуг.

Гонорар підлягає сплаті протягом 30 банківських днів з моменту підписання сторонами відповідного акту приймання-передачі наданих послуг на підставі виставленого рахунку ( п. 4.2 договору).

Пунктом 7.2 передбачено, що строк цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 7.1 цього договору та закінчується 31 грудня 2021 року.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Як зазначалося вище, відповідно до пункту 4.1 договору №01/04 про надання правової допомоги сторони погодили, що розмір гонорару адвоката становить 8 700,00 грн.

Отже розмір винагороди за надання правової допомоги визначений у договорі у вигляді фіксованої суми, не змінюється в залежності від об`єму виконаних адвокатом робіт.

Згідно зі ст.73 Господарського процесуального Кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.74 Господарського процесуального Кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Приписами ст. 79 Господарського процесуального Кодексу України передбачено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до п. 1 ст. 86 Господарського процесуального Кодексу України, Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Факт отримання замовником послуг адвоката підтверджується підписаним сторонами актом приймання-передачі наданих послуг від 27.08.2021 по справі №906/444/21.

З аналізу частини п`ятої статті 126 ГПК України вбачається, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.

Суд зазначає, що відповідного клопотання не надходило.

Крім того, суд зазначає, що від учасника справи не вимагається доказів обґрунтування часу, витраченого фахівцем в галузі права. Що стосується часу, витраченого фахівцем в галузі права, то зі змісту норм процесуального права можна зробити висновок, що достатнім є підтвердження лише кількості такого часу, але не обґрунтування, що саме така кількість часу витрачена на відповідні дії.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду 15 квітня 2021 року по справі №910/7540/19.

Відповідно до положень статей 1, 26, 27, 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги, за яким, зокрема, клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

У статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

При цьому суд враховує позицію Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду викладену у додатковій постанові від 18.08.2021 у справі №300/3178/20 згідно якої витрати на надану професійну правничу допомогу в разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною, чи тільки має бути сплачено.

Ураховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що витрати ТОВ "Карніка" на професійну правничу (правову) допомогу підтверджені належними та допустимими доказами, а тому підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 8 700,00 грн.

Керуючись ст.ст. 123, 129, 233, 244 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Карніка" від 28.08.2021 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Малинський ливарний завод" витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8 700,00 грн задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Малинський ливарний завод" (11603, Житомирська область, м. Малин, вул. Огієнко, буд. 55, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Карніка" (49000,м. Дніпро, вул. Короленко, буд.15, прим.5, ) 8 700,00 грн на професійну правничу допомогу.

Додаткове рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складення повного додаткового рішення.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне додаткове рішення складено: 18.10.21

Суддя Маріщенко Л.О.

Віддрукувати:

1- в справу

2-3 - сторонам (рек)