ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.10.2021 м. Дніпро Справа № 908/671/18 (908/737/21)

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Білецької Л.М. (доповідач),

суддів: Верхогляд Т.А., Чередка А.Є.,

секретар судового засідання Мацекос І.М.,

розглянувши апеляційні скарги Акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України та Дочірнього підприємства Запорізький облавтодор Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України на рішення Господарського суду Запорізької області від 01.07.2021 (повний текст складено 09.07.2021, суддя Сушко Л.М.) у справі № 908/671/18 (908/737/21)

за позовом Головного управління ДПС у Запорізькій області, 69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166

до Дочірнього підприємства Запорізький облавтодор Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України, (вул. Українська, 50, м. Запоріжжя, 69095)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - АТ ДАК Автомобільні дороги України (03150, м. Київ, вул. Антоновича, 51)

про надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст обставин справи і рішення суду першої інстанції.

У березні 2021 Головне управління ДПС у Запорізькій області звернулось до Господарського суду Запорізької області з позовом, в якому просило надати йому дозвіл на погашення усієї суми податкового боргу в розмірі 41 491 209,67 грн. за рахунок майна відповідача, що перебуває у податковій заставі.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що у відповідача існує заборгованість у сумі 41 491 209,67 грн. за зобов`язаннями з ПДВ із вироблених в Україні товарів. Так, відповідачем самостійно у встановлені законом терміни суми грошових зобов`язань у повному обсязі сплачені не були, надіслані податкові вимоги не виконані, що призвело до прийняття ГУ ДПС у Запорізькій області рішення про опис майна боржника у податкову заставу.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 01.07.2021 у справі № 908/671/18 (908/737/21) позов задоволено повністю, надано Головному управлінню ДПС у Запорізькій області дозвіл на погашення податкового боргу Дочірнього підприємства Запорізький облавтодор Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України у сумі 41 491 209,67 грн. за рахунок майна, що перебуває у податковій заставі.

Рішення суду першої інстанції обґрунтовано тим, що податковий борг з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів, який своєчасно не погашений боржником, є самостійно задекларований (визнаний) останнім та виник після відкриття провадження у справі №908/671/18 про банкрутство відповідача. Враховуючи дотримання контролюючим органом законодавчо встановленого порядку реалізації свого права на звернення до суду з даним позовом, вимогами якого є надання дозволу на погашення податкового боргу за рахунок майна відповідача, що перебуває у податковій заставі, місцевий господарський суд визнав позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, господарський суд у своєму рішенні зазначив таке:

- податкове законодавство не передбачає заборони щодо вилучення органом стягнення та подальшого продажу майна, яке перебуває в режимі господарського відання, для погашення податкового боргу платника. Можливість продажу такого майна підтверджується й положеннями п. 95.9 ст. 95 ПК України;

- предметом даного спору є надання дозволу контролюючому органу на погашення суми податкового боргу за рахунок майна, що перебуває у податковій заставі, а не дії контролюючого органу щодо продажу вказаного майна шляхом проведення аукціону та порядок його реалізації;

- щодо встановленого мораторію Законом України «Про введення мораторію на примусову реалізацію майна» від 29.11.2001 №2864-ІІІ на застосування примусової реалізації майна державних підприємств та господарських товариств, у статутних капіталах яких частка держави становить не менше 25 відсотків, до вдосконалення визначеного законами України механізму примусової реалізації майна, то дія вказаного Закону застосовувалась до вдосконалення визначеного законами України механізму примусової реалізації майна. З 01.01.2011 питання погашення податкового боргу регулюються Податковим кодексом України, який прийнято 04.12.2010 та встановлює механізм і процедуру такого погашення. Крім того, дія цього Закону розповсюджується на механізм звернення стягнення на майно боржника за рішеннями, що підлягають виконанню Державною виконавчою службою, а не податковим органом.

2. Короткі узагальнені доводи апеляційних скарг.

Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду, Акціонерне товариство Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України та Дочірнє підприємство Запорізький облавтодор Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України звернулись до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційними скаргами, в яких просять скасувати рішення Господарського суду Запорізької області від 01.07.2021 у справі № 908/671/18 (908/737/21) та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Відповідач ДП «Запорізький облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» наголошує на тому, що:

- з урахуванням вимог п. 1.3. ст. 1 Податкового кодексу України та ч. 1 КУзПБ, щодо боржника (відповідача) введено процедуру розпорядження майном. Відповідно, на регулювання спірних відносин у цій справі поширюються вимоги КУзПБ, а не норми ПКУ (постанова Верховного Суду від 19.05.2020 у справі №904/11261/15 та від 11.02.2021 у справі №560/2855/20);

- продаж майна боржника поза межами процедури розпорядження його майном та без застосування норм КУзПБ суперечить черговості задоволення вимог кредиторів, матиме наслідком порушення балансу інтересів кредиторів і боржника та унеможливить відновлення платоспроможності боржника, оскільки реалізація активів підприємства може перешкодити веденню ним господарської діяльності (з посиланням на ряд висновків, викладених у постановах ВСУ та КГС);

- ухвалою Господарського суду Запорізької області від 06.11.2020 визнано грошові вимоги Головного управління ДФС у Запорізькій області до боржника (відповідача) в межах справи про банкрутство на суму 3 524,00 грн. - 1 черга задоволення, 4 146 041,09 грн. - 2 черга задоволення, 33 642 094,09 грн. 3 черга задоволення, 17 889 086,04 грн. - 6 черга задоволення, ці вимоги визнані судом конкурсними;

- зі змісту положень ст. 41 КУзПБ вбачається, що встановлена пряма заборона на стягнення на підставі виконавчих та інших документів, що містять майнові вимоги, у тому числі на предмет застави, за якими стягнення здійснюється в судовому або в позасудовому порядку відповідно до законодавства. Перелік виключень з цього правила є вичерпним та не підлягає розширеному тлумаченню. Отже, вжиття заходів, спрямованих на стягнення вимог кредитором, з порушенням черговості погашення вимог, під час процедури розпорядження майном є прямим порушенням КУзПБ;

- положеннями ст.ст. 60, 64 КУзПБ визначено порядок розгляду судом вимог поточних кредиторів та черговість їх погашення, що не було враховано судом під час ухвалення оскаржуваного рішення;

- надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі, порушує права кредиторів першої та другої черг, на які не розповсюджується мораторій (вимоги працівників підприємства щодо виплати заробітної плати);

- до спірних правовідносин підлягають застосуванню положення Закону України «Про введення мораторію на примусову реалізацію майна», а саме ст. 2, оскільки у статутному капіталі ДП «Запорізький облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» частка держави становить не менше 25%, а майно належить до основних засобів, які забезпечують ведення виробничої діяльності підприємства;

- оскільки в статутному фонді підприємства частка держави становить не менше 25%, а заставне майно належить до основних засобів, які забезпечують ведення виробничої діяльності підприємства, то відсутні підстави для надання податковому органу дозволу на погашення суми податкового боргу за рахунок майна відповідача (постанова КАС від 19.01.2021 у справі №808/3932/15, від 15.06.2021 у справі №815/5238/15), що не було враховано місцевим господарським судом та є порушенням ст. 236 ГПК України;

- положення Статуту відповідача обмежують його в праві розпорядження майном підприємства, саме шляхом погодження вчинення будь-яких дій щодо нього із засновником третьою особою (п.п.4.4.-4.6 Статуту). У матеріалах справі відсутні рішення Укравтодору щодо надання згоди на операції з майном, що є порушенням ст. 96 КУзПБ.

Третя особа - Акціонерне товариство «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» посилається на аналогічні обставини, що наведені вище, та додатково зауважує, що:

- податкова вимога форми Ю №3542/10/19 від 04.07.2012, яка направлена платнику податків рекомендованим листом з повідомлення, стосується конкурсних вимог кредитора. Отже, податковим органом вживались заходи для стягнення податкового боргу, що визнаний судом та віднесений до конкурсних вимог. Поточна ж заборгованість стягненню не підлягала. Відсутні рішення судів про узгодження поточних грошових зобов`язань та про стягнення податкового боргу з боржника. Таким чином, позивачем не було дотримано положень ст. 95 Податкового кодексу України;

- клопотання б/н від 17.06.2021 про проведення судового засідання, призначеного на 01.07.2021, в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою EasyCon розглянуто не було, відповідних процесуальних рішень не прийнято. Справу розглянуто за відсутності представника третьої особи;

- справу розглянуто за позовом особи, що не має процесуальної дієздатності, оскільки у правовідносинах, де їх учасником з боку фіскального органу є ДПС України, звернулось неправосуб`єктне утворення - ГУ ДПС у Запорізькій області, яке по суті має статус філії, яка не є самостійним учасником спірних відносин, оскільки за змістом ст.21-1 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади» та п. 15 Положення про ГУ ДПС у Запорізькій області позивач не має статусу юридичної особи, є відокремленим підрозділом ДПС України та не є юридичною особою публічного права.

3. Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.

Позивач просить апеляційну скаргу Акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України залишити без задоволення, а рішення без змін, з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу.

4. Рух справи у суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 12.08.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України на рішення Господарського суду Запорізької області від 01.07.2021 у справі № 908/671/18 (908/737/21); розгляд апеляційної скарги призначити в судовому засіданні на 20.09.2021 о 12:15 год.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 31.08.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Дочірнього підприємства Запорізький облавтодор Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України на рішення Господарського суду Запорізької області від 01.07.2021 у справі № 908/671/18 (908/737/21); розгляд апеляційної скарги призначено в судовому засіданні на 20.09.2021 о 12:15 год.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 13.09.2021 повідомлено учасників провадження у справі, що розгляд апеляційної скарги Акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України на рішення Господарського суду Запорізької області від 01.07.2021 у справі № 908/671/18 (908/737/21) (пп.21403) відбудеться 11.10.2021 о 15:30 год.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 13.09.2021 прийнято апеляційну скаргу Дочірнього підприємства Запорізький облавтодор Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України на рішення Господарського суду Запорізької області від 01.07.2021 у справі № 908/671/18 (908/737/21) (пп.21402) до свого провадження; повідомлено учасників провадження у справі, що розгляд апеляційної скарги Дочірнього підприємства Запорізький облавтодор Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України на рішення Господарського суду Запорізької області від 01.07.2021 у справі № 908/671/18 (908/737/21) (пп.21402) відбудеться 11.10.2021 о 15:30 год.; об`єднано апеляційні скарги Дочірнього підприємства Запорізький облавтодор Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України (пп.21402) та Акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України (пп.21403) на рішення Господарського суду Запорізької області від 01.07.2021 у справі № 908/671/18 (908/737/21) до спільного розгляду.

Враховуючи, що матеріали справи містять достатньо доказів для розгляду справи за відсутності розпорядника майна боржника (відповідача) - арбітражного керуючого Усачова О.М., клопотання останнього про відкладення розгляду справи не підлягає задоволенню.

У судовому засіданні представники позивача (в режимі відеоконференції) та третьої особи (в режимі відеоконференції) надали пояснення у справі та навели обґрунтування своїх вимог і заперечень з посиланням на норми законодавства.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

11.10.2021 оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційних скарг, вислухавши представників позивача та третьої особи, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні ним рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги підлягають задоволенню, а оскаржуване рішення слід скасувати, у задоволенні позову відмовити з таких підстав.

5. Встановлені та неоспорені судом обставини справи і відповідні їм правовідносини.

Дочірнє підприємство «Запорізький облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» зареєстровано як юридична особа та перебуває на податковому обліку в Головному управлінні ДПС у Запорізькій області.

Згідно облікових даних податкового органу за відповідачем рахується податковий борг (поточна заборгованість) з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів у розмірі 41 491 209,67 грн.

Заборгованість відповідача виникла на підставі самостійно визначених платником податків зобов`язань та штрафних санкцій, що були застосовані, у зв`язку з їх несплатою:

- самостійне нарахування по податковій декларації № від 19.10.2018 (термін сплати 30.10.2018 ) на суму 1 005 925,00 грн., у зв`язку з частковою сплатою сума боргу становить 842 546,13 грн.; самостійне нарахування по уточнюючому розрахунку № від 28.11.2018 податкового зобов`язання на суму 474,00 грн. та штрафних санкцій на суму 14,00 грн.; самостійне нарахування по податковій декларації № від 20.11.2018 (термін сплати 30.11.2018) на суму 279 215,00 грн.; самостійне нарахування по уточнюючому розрахунку № від 22.12.2018 податкового зобов`язання на суму 48 171,00 грн. та штрафних санкцій на суму 1 445,00 грн.; самостійне нарахування по податковій декларації № від 18.01.2019 (термін сплати 30.01.2019) на суму 2 579 090,00 грн.; самостійне нарахування по податковій декларації № від 19.02.2019 (термін сплати 01.03.2019) на суму 1 145 468,00 грн.; самостійне нарахування по податковій декларації № від 19.03.2019 (термін сплати 30.03.2019) на суму 296 546,00 грн.; самостійне нарахування по уточнюючому розрахунку № від 22.04.2019 податкового зобов`язання на суму 40,00 грн. та штрафних санкцій на суму 1,00 грн.; самостійне нарахування по уточнюючому розрахунку № від 22.04.2019 податкового зобов`язання на суму 372,00 грн. та штрафних санкцій на суму 11,00 грн.; самостійне нарахування по уточнюючому розрахунку № від 22.04.2019 податкового зобов`язання на суму 1 167,00 грн. та штрафних санкцій на суму 35,00 грн.; самостійне нарахування по уточнюючому розрахунку № від 22.04.2019 податкового зобов`язання на суму 1 627,00 грн. та штрафних санкцій на суму 49,00 грн.; самостійне нарахування по податковій декларації № від 22.04.2019 (термін сплати 30.04.2019) на суму 1 602 331,00 грн.; самостійне нарахування по уточнюючому розрахунку № від 28.05.2019 податкового зобов`язання на суму 3 879,00 грн. та штрафних санкцій на суму 116,00 грн.; самостійне нарахування по податковій декларації № від 17.05.2019 (термін сплати 30.05.2019) на суму 1 148 546,00 грн.; самостійне нарахування по податковій декларації № від 20.06.2019 (термін сплати 30.06.2019) на суму 1 491 056,00 грн.; самостійне нарахування по податковій декларації № від 22.07.2019 (термін сплати 30.07.2019) на суму 2 229 100,00 грн.; самостійне нарахування по податковій декларації № від 19.08.2019 (термін сплати 30.08.2019) на суму 1 543 536,00 грн.; самостійне нарахування по уточнюючому розрахунку № від 02.09.2019 податкового зобов`язання на суму 6 780,00 грн. та штрафних санкцій на суму 203,00 грн.; самостійне нарахування по податковій декларації № від 18.09.2019 (термін сплати 30.09.2019) на суму 289 823,00 грн.; самостійне нарахування по уточнюючому розрахунку № від 18.10.2019 податкового зобов`язання на суму 67 733,00 грн. та штрафних санкцій на суму 2 032,00 грн.; самостійне нарахування по податковій декларації № від 19.10.2019 (термін сплати 30.10.2019) на суму 1 258 230,00 грн.; самостійне нарахування по податковій декларації № від 19.11.2019 (термін сплати 30.11.2019) на суму 1 462 426,00 грн.; самостійне нарахування по податковій декларації № від 19.12.2019 (термін сплати 30.12.2019) на суму 335 919,00 грн.; самостійне нарахування по податковій декларації № від 17.01.2020 (термін сплати 30.01.2020) на суму 1 839 942,00 грн.; самостійне нарахування по податковій декларації № від 19.02.2020 (термін сплати 01.03.2020) на суму 488 413,00 грн.; самостійне нарахування по податковій декларації № 905618307 від 18.03.2020 (термін сплати 30.03.2020) на суму 891 215,00 грн.; самостійне нарахування по податковій декларації № від 16.04.2020 (термін сплати 30.04.2020) на суму 2 704 779,00 грн.; самостійне нарахування по податковій декларації № від 18.05.2020 (термін сплати 01.06.2020) на суму 286 182,00 грн.; самостійне нарахування по податковій декларації № від 19.06.2020 (термін сплати 30.06.2020) на суму 1 632 599,00 грн.; самостійне нарахування по податковій декларації № від 17.07.2020 (термін сплати 30.07.2020) на суму 560 617,00 грн.; самостійне нарахування по податковій декларації № від 18.08.2020 (термін сплати 30.08.2020) на суму 1 116 118,00 грн.; самостійне нарахування по податковій декларації № від 18.09.2020 (термін сплати 30.09.2020) на суму 1 804 256,00 грн.; самостійне нарахування по податковій декларації № від 16.10.2020 (термін сплати 30.10.2020) на суму 883 300,00 грн.; самостійне нарахування по податковій декларації № від 18.11.2020 (термін сплати 30.11.2020) на суму 804 705,00 грн.; самостійне нарахування по податковій декларації № від 18.12.2020 (термін сплати 30.12.2020) на суму 9 839,00 грн.; самостійне нарахування по податковій декларації № від 19.01.2021 (термін сплати 01.02.2021) на суму 947 340,00 грн.;

- донарахування штрафних санкцій за податковим повідомленням-рішенням № на суму 235 796,41 грн. ППР винесено на підставі акту перевірки від 31.10.2018 №2268. ППР направлялось за адресою платника, рекомендованим листом з повідомленням про вручення та повернуто; донарахування штрафних санкцій за податковим повідомленням-рішенням № від 12.04.2019 на суму 198 703,08 грн. ППР винесено на підставі акту перевірки від 20.03.2019 № 0726. ППР направлялось за адресою платника, рекомендованим листом з повідомленням про вручення та отримано; донарахування штрафних санкцій за податковим повідомленням-рішенням № від 16.05.2019 на суму 17 062,44 грн. ППР винесено на підставі акту перевірки від 19.04.2019 № 1266. ППР направлялось за адресою платника, рекомендованим листом з повідомленням про вручення та отримано; донарахування штрафних санкцій за податковим повідомленням-рішенням № від 19.07.2019 на суму 406 367,46 грн. ППР винесено на підставі акту перевірки від 24.06.2019 № 1771. ППР направлялось за адресою платника, рекомендованим листом з повідомленням про вручення та отримано; донарахування штрафних санкцій за податковим повідомленням-рішенням № від 23.08.2019 на суму 260 510,97 грн. ППР винесено на підставі акту перевірки від 05.08.2019 № 2204. ППР направлялось за адресою платника, рекомендованим листом з повідомленням про вручення та отримано; донарахування штрафних санкцій за податковим повідомленням-рішенням № від 16.08.2019 на суму 1 132 827,48 грн. ППР винесено на підставі акту перевірки від 24.07.2019 № 2090. ППР направлялось за адресою платника, рекомендованим листом з повідомленням про вручення та отримано; донарахування штрафних санкцій за податковим повідомленням-рішенням № від 07.10.2019 на суму 676 716,29 грн. ППР винесено на підставі акту перевірки від 09.09.2019 № 2396. ППР направлялось за адресою платника, рекомендованим листом з повідомленням про вручення та отримано; донарахування штрафних санкцій за податковим повідомленням-рішенням № від 06.11.2019 на суму 159 316,53 грн. ППР винесено на підставі акту перевірки від 10.10.2019 № 0104. ППР направлялось за адресою платника, рекомендованим листом з повідомленням про вручення та отримано; донарахування штрафних санкцій за податковим повідомленням-рішенням № від 23.12.2019 на суму 375 486,37 грн. ППР винесено на підставі акту перевірки від 29.11.2019 № 0480. ППР направлялось за адресою платника, рекомендованим листом з повідомленням про вручення та отримано; донарахування штрафних санкцій за податковим повідомленням-рішенням № від 25.02.2020 на суму 264 229,51 грн. ППР винесено на підставі акту перевірки від 15.01.2020 № 0042. ППР направлялось за адресою платника, рекомендованим листом з повідомленням про вручення та отримано; донарахування штрафних санкцій за податковим повідомленням-рішенням № від 11.03.2020 на суму 74 753,49 грн. ППР винесено на підставі акту перевірки від 18.02.2020 № 0487. ППР направлялось за адресою платника, рекомендованим листом з повідомленням про вручення та отримано; донарахування штрафних санкцій за податковим повідомленням-рішенням № від 01.04.2020 на суму 100 010,07 грн. ППР винесено на підставі акту перевірки від 10.03.2020 № 0702. ППР направлялось за адресою платника, рекомендованим листом з повідомленням про вручення та отримано; донарахування штрафних санкцій за податковим повідомленням-рішенням № від 13.05.2020 на суму 71 949,96 грн. ППР винесено на підставі акту перевірки від 14.04.2020 № 1278. ППР направлялось за адресою платника, рекомендованим листом з повідомленням про вручення та отримано. Вищезазначені податкові повідомлення - рішення ані в судовому, ані в адміністративному порядку оскаржені не були. Донарахування штрафних санкцій за податковим повідомленням-рішенням № від 27.02.2019 на суму 123 929,55 грн. ППР винесено на підставі акту перевірки від 29.01.2019 № 0212. ППР направлялось за адресою платника, рекомендованим листом з повідомленням про вручення та отримано. Податкове повідомлення - рішення перебувало в адміністративному оскарженні. Рішенням ДФС України від 10.05.2019 №21402/6/99-99-11-06-01-25 ППР залишено без зміну, а скаргу - без задоволення.

Донарахування штрафних санкцій за податковим повідомленням-рішенням № від 27.02.2019 на суму 1 355 813,02 грн. ППР винесено на підставі акту перевірки від 07.02.2019 № 0295. ППР направлялось за адресою платника, рекомендованим листом з повідомленням про вручення та отримано. Податкове повідомлення - рішення перебувало в адміністративному оскарженні. Рішенням ДФС України від 15.05.2019 № 22236/6/99-99-11-06-01-25 ППР залишено без зміну, а скаргу - без задоволення.

Донарахування основного платежу за податковим повідомленням-рішенням № від 03.01.2017 на суму 1 678 774,00 грн. та штрафних санкцій на суму 839 387,00 грн. ППР винесено на підставі акту перевірки від 19.12.2016 № 118. ППР направлялось за адресою платника, рекомендованим листом з повідомленням про вручення та отримано. Податкове повідомлення - рішення перебувало в судовому оскарженні. Постанова ЗОАС від 12.08.2019 у справі №808/1086/17.

Донарахування штрафних санкцій за податковим повідомленням-рішенням № на суму 1 474 569,64 грн. ППР винесено на підставі акту перевірки від 14.05.2019 № 1445. ППР направлялось за адресою платника, рекомендованим листом з повідомленням про вручення та отримано. Податкове повідомлення - рішення перебувало в адміністративному оскарженні. Рішенням ДФС України ППР залишено без зміну, а скаргу - без задоволення.

На підставі ст. 129 Податкового кодексу України боржнику нарахована пеня в розмірі 1 437 720,27 грн.

Платнику податків рекомендованим листом з повідомленням була направлена податкова вимога форми Ю №3542/10/19 від 04.07.2012, яка ним отримана.

Згідно з актами опису майна від 20.04 3017 № 15/29, від 30.10.2017 № 26/829, від 25.02.2020 № 86/49-826, від 10.02.2021 № 2/13-03-826 майно боржника знаходиться у податковій заставі.

До Державного реєстру обтяжень рухомого майна внесено запис про накладення обтяження (податкової застави) на майно Дочірнього підприємства «Запорізький облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», на підставі акту опису майна №86/49-826 від 25.02.2020.

Головним управлінням ДПС у Запорізькій області 06.12.2019 прийнято рішення №3/826 про стягнення коштів платника податків з рахунків у банках в рахунок погашення податкового боргу.

Головним управлінням ДПС у Запорізькій області сформовані інкасові доручення, які направлені до банківських установ для виконання. Доручення повернуті без виконання, у зв`язку з накладенням арешту на рахунки відповідача для забезпечення виконання іншого виконавчого документа або відсутністю коштів.

Оскільки заходи стягнення, вжиті ГУ ДПС у Запорізькій області, не призвели до погашення відповідачем податкового боргу, позивач звернувся до суду з вимогою про надання дозволу на погашення податкового боргу відповідача за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

6. Доводи, за якими апеляційний суд не погодився з висновками суду першої інстанції.

Дочірнє підприємство «Запорізький облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» перебуває в банкрутстві, що триває на стадії процедури розпорядження майном боржника.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 7 КУзПБ спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими 240 ГПК України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Таким чином, спір, що виник між сторонами, підлягає вирішенню за правилами ГПК України, в порядку позовного провадження в межах справи №908/671/18 про банкрутство відповідача.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Підпунктами 88.1, 88.2 статті 88 Податкового кодексу України встановлено, що з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу. Право податкової застави виникає згідно з цим Кодексом та не потребує письмового оформлення.

Відповідно до пункту 95.1 статті 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Згідно з абзацами 1, 2 пункту 95.3 статті 95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини. Контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Положеннями абзацу 1 пункту 87.1, пункту 87.2 статті 87 Податкового кодексу України визначено, що джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів. Джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Системний аналіз наведених норм законодавства дає підстави для висновку про те, що звернення контролюючим органом до суду з позовними вимогами щодо надання дозволу на погашення суми податкового боргу за рахунок майна платника податків має відбуватись після звернення про погашення податкового боргу шляхом стягнення коштів, які перебувають у власності платника податку, зокрема, шляхом стягнення коштів з рахунків у банках, обслуговуючих платника податку, і лише в разі недостатності коштів податковий орган має право звернутись до суду з вимогами про надання дозволу на погашення податкового боргу за рахунок майна платника податку, що перебуває у податковій заставі.

Колегією суддів встановлено, що податковим органом вжито заходів з погашення податкового боргу, у тому числі шляхом направлення податкової вимоги, звернення до суду із заявою про стягнення коштів, а також звернення до банку, що не призвело до погашення заборгованості відповідача за рахунок його грошових коштів, через їх відсутність на рахунках платника податків.

У той же час, колегією суддів встановлено, що ПАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» утворене згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2002 №221, у пункті 2 якої встановлено, що: «засновником Компанії є держава в особі Державної служби автомобільних доріг; повноваження вищого органу управління покладаються на засновника Компанії; у державній власності закріплюються 100 відсотків акцій Компанії із забороною їх відчуження, використання для формування статутних фондів будь-яких суб`єктів господарювання, передачі в управління будь-яким особам та вчинення будь-яких дій, наслідком яких може бути відчуження цих акцій з державної власності, зокрема, передача в заставу, до прийняття окремого рішення щодо приватизації Компанії; акціонерами Компанії є держава в особі Державної служби автомобільних доріг до прийняття в установленому порядку рішення про приватизацію Компанії.».

Згідно з розділом 1 статуту відповідача ДП «Запорізький облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» створене відповідно до наказу Державної служби автомобільних доріг України від 09.04.2002 №156 на власності Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», яке відповідно до Закону України «Про акціонерні товариства» та наказу Державної служби автомобільних доріг України від 16.03.2011 №73.

Засновником підприємства є Акціонерне товариство «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», 100% акцій якого належить державі (п. 1.4 статуту).

Підприємство є правонаступником зобов`язань та договорів ліквідованого обласного об`єднання державних дорожніх підприємств та реорганізованих дорожніх державних підприємств, які входили до його складу (п. 1.2 статуту).

Згідно зі статутом ПАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» засновником Компанії є Державне агентство автомобільних доріг України, яке є правонаступником Державної служби автомобільних доріг України (п. 1.3 статуту); у державній власності закріплюється 100 відсотків акцій Компанії з забороною їх відчуження, використання для формування статутних капіталів будь-яких суб`єктів господарювання, передачі в управління будь-яким особам та вчинення будь-яких дій, наслідком яких може бути відчуження цих акцій з державної власності, зокрема, передача в заставу, до прийняття окремого рішення щодо приватизації Компанії (п. 8.2 статуту).

Згідно з відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ДП «Запорізький облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» сформовано статутний фонд в розмірі 82 345 293,06 грн., засновник: AT «ДАК «Автомобільні дороги України», розмір внеску до статутного фонду 82 345 293,06 грн., що підтверджує факт належності 100% статутного капіталу підприємства державі, а майно належить до основних засобів, які забезпечують ведення виробничої діяльності підприємства.

Відповідно до преамбули Закону України «Про введення мораторію на примусову реалізацію майна» цей Закон спрямований на забезпечення економічної безпеки держави, недопущення руйнування цілісних майнових комплексів державних підприємств, захисту інтересів держави під час реалізації майна господарських товариств, у статутних капіталах яких частка держави становить не менше 25 відсотків.

Частиною 1 статті 1 Закону України «Про введення мораторію на примусову реалізацію майна» встановлено мораторій на застосування примусової реалізації майна державних підприємств та господарських товариств, у статутних капіталах яких частка держави становить не менше 25 відсотків (далі - підприємства), до вдосконалення визначеного законами України механізму примусової реалізації майна.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про введення мораторію на примусову реалізацію майна» для цілей цього Закону під примусовою реалізацією майна підприємств розуміється відчуження об`єктів нерухомого майна та інших основних засобів виробництва, що забезпечують ведення виробничої діяльності цими підприємствами, а також акцій (часток, паїв), що належать державі в майні інших господарських товариств і передані до статутних капіталів цих підприємств, якщо таке відчуження здійснюється шляхом: звернення стягнення на майно боржника за рішеннями, що підлягають виконанню Державною виконавчою службою, крім рішень щодо виплати заробітної плати та інших виплат, що належать працівнику у зв`язку із трудовими відносинами, та рішень щодо зобов`язань боржника з перерахування фондам загальнообов`язкового державного соціального страхування заборгованості із сплати внесків до цих фондів, яка виникла до 1 січня 2011 року, та з перерахування органам Пенсійного фонду України заборгованості із сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

З огляду на викладене, суд попередньої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, оскільки в статутному фонді відповідача частка держави становить не менше 25 відсотків, а заставне майно належить до основних засобів, які забезпечують ведення виробничої діяльності підприємства, у зв`язку з чим відсутні підстави для надання податковому органу дозволу на погашення суми податкового боргу за рахунок майна відповідача.

Аналогічні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 15.06.2021 у справі №815/5238/15, від 11.02.2020 у справі №818/1604/16, від 31.03.2020 у справі №818/2857/14 та від 19.01.2021 у справі №808/3932/15, від 25.03.2021 у справі №806/1453/17.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 07.06.2018 відкрито провадження у справі №908/671/18 про банкрутство ДП "Запорізький облавтодор" ВАТ "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 06.11.2020 визнано грошові вимоги Головного управління ДФС у Запорізькій області до Дочірнього підприємства «Запорізький облавтодор» в межах справи про банкрутство на суму 3 524,00 грн. - 1 черга задоволення, 4 146 041,09 грн. - 2 черга задоволення, 33 642 094,09 грн. 3 черга задоволення, 17 889 086,04 грн. - 6 черга задоволення, ці вимоги визнані судом конкурсними.

З моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2019 у справі №918/420/16, постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.06.2018 у справі №908/405/14, від 11.07.2018 у справі №922/3040/17, від 29.11.2019 у справах №908/130/15-г і №923/1194/17, від 05.02.2020 у справі №921/557/15-г/10).

У той же час, Податкова інспекція при зверненні з позовною заявою посилається на положення п. 95.3 ст. 95 Податкового кодексу України.

Згідно з п. 1.3. ст. 1 Податкового кодексу України цей Кодекс не регулює питання погашення податкових зобов`язань або стягнення податкового боргу з осіб, на яких поширюються судові процедури, визначені Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", з банків, на які поширюються норми Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", проведення комплексних перевірок з метою виявлення фінансових рахунків та погашення зобов`язань зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, зборів на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій.

Відповідно до ст. 41 КУзПБ протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів:

забороняється стягнення на підставі виконавчих та інших документів, що містять майнові вимоги, у тому числі на предмет застави, за якими стягнення здійснюється в судовому або в позасудовому порядку відповідно до законодавства, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від продажу майна боржника), перебування майна на стадії продажу з моменту оприлюднення інформації про продаж, а також у разі виконання рішень у немайнових спорах; забороняється виконання вимог, на які поширюється мораторій; не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань із задоволення всіх вимог, на які поширюється мораторій.

Таким чином, законодавцем встановлена пряма заборона стягнення на підставі виконавчих та інших документів, що містять майнові вимоги, у тому числі на предмет застави, за якими стягнення здійснюється в судовому або в позасудовому порядку відповідно до законодавства. Перелік виключень з цього правила є вичерпним та не підлягає розширеному тлумаченню. Вжиття заходів, спрямованих на стягнення вимог кредитором, має наслідком порушення черговості погашення вимог під час процедури розпорядження майном у справі про банкрутство боржника, є порушенням КУзПБ.

Апеляційний господарський суд визнає помилковою позицію місцевого господарського суду щодо застосування до спірних правовідносин висновків, викладених у постанові Касаційного адміністративного суду у справі №822/1262/17 від 24.04.2020, з огляду на відмінність установлених судом фактичних обставин справи від обставин у справі, що розглядається.

7. Мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного в апеляційних скаргах.

Надаючи оцінку доводам скаржників щодо ухвалення оскаржуваного рішення без участі представника третьої особи та посилань на клопотання про проведення судового засідання, призначеного на 01.07.2021, в режимі відеоконференції, то матеріалами справи підтверджено, що ухвалою суду першої інстанції від 15.06.2021 клопотання третьої особи про проведення судового засідання, призначеного на 01.07.2021, в режимі відеоконференції залишено без розгляду (т.2 а.с.66), та з огляду на те, що скаржник був обізнаний про дату та час слухання справи, керуючись ч. 3 ст. 202 ГПК України.

Колегія суддів визнає помилковими посилання скаржників на процесуальну недієздатність позивача ГУ ДПС у Запорізькій області з огляду на таке.

Відповідно до п. 1 Положення про Головне управління ДПС у Запорізькій області (код згідно з ), затвердженого наказом Державної податкової служби України від 12.11.2020 №643, Головне управління ДПС у Запорізькій області (код згідно з ) є територіальним органом, утвореним на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України.

Головне управління ДПС у Запорізькій області забезпечує реалізацію повноважень ДПС у взаємовідносинах з платниками, які перебувають на обліку в цьому Управлінні, і здійснює їх податкове супроводження.

Відповідно до наказу ДПС України від 24.12.2020 №755 «Про початок забезпечення здійснення територіальними органами ДПС повноважень та функцій» Головне управління ДПС у Запорізькій області (код згідно з ) почало діяльність як орган виконавчої влади.

Статтею 44 ГПК України визначається процесуальна правоздатність та процесуальна дієздатність. Зокрема, усі фізичні і юридичні особи здатні мати процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, боржника (процесуальна правоздатність). Юридична особа набуває процесуальних прав та обов`язків у порядку, встановленому законом, і здійснює їх через свого представника (ч.ч. 1, 5).

Згідно зі ст. 80 Цивільного кодексу України юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді.

Частиною 4 статті 91 Цивільного кодексу України визначено, що цивільна правоздатність юридичної особи виникає з моменту її створення і припиняється з дня внесення до Єдиного державного реєстру запису про її припинення.

З огляду на вищевикладене, позивач є самостійною юридичною особою, володіє господарською процесуальною правосуб`єктністю.

Проте, не зважаючи на те, що вищенаведені доводи скаржників не знайшли свого підтвердження, апеляційний господарський визнає правомірними та доведеними посилання скаржників на обставини, що отримали свою оцінку у п. 6 цієї постанови.

8. Чи були і ким порушені, невизнані або оспорені права та інтереси особи, за захистом яких вона звернулась до суду.

Аргументи апеляційної скарги знайшли часткове підтвердження під час перегляду справи судом апеляційної інстанції. Право скаржників визнано порушеним.

9. Висновки за результатами розгляду апеляційних скарг.

Статтею 277 ГПК України передбачено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів дійшла висновків про: задоволення вимог апеляційних скарг; скасування рішення місцевого господарського суду та прийняття нового рішення про відмову в задоволенні позову Головного управління ДПС у Запорізькій області про надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

10. Судові витрати.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати зі сплати судового збору за подання апеляційних скарг покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275-280, 282 ГПК України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України та Дочірнього підприємства Запорізький облавтодор Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України на рішення Господарського суду Запорізької області від 01.07.2021 у справі № 908/671/18 (908/737/21) задовольнити.

Рішення Господарського суду Запорізької області від 01.07.2021 у справі № 908/671/18 (908/737/21) скасувати.

У задоволенні позовних вимог Головного управління ДПС у Запорізькій області про надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі, відмовити.

Стягнути з Головного управління ДПС у Запорізькій області на користь Дочірнього підприємства Запорізький облавтодор Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України 2 270,00 грн. витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Стягнути з Головного управління ДПС у Запорізькій області на користь Акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України 2 270,00 грн. витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дати виготовлення повної постанови.

Повний текст постанови складено 18.10.2021

Головуючий суддя Л.М. Білецька

Суддя Т.А. Верхогляд

Суддя А.Є. Чередко