ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

18.10.2021 Справа № 914/2789/21

Господарський суд Львівської області у складі судді Трускавецького В. П., розглянувши заяву

позивача:Фізичної особи-підприємця Бордюк Руслани Володимирівни, м. Червоноград Львівської області,
про відвід судді.
У справі за позовом: Фізичної особи-підприємця Бордюк Руслани Володимирівни, м. Червоноград Львівської області,
до відповідача :Фізичної особи-підприємця Бриковської Ганни Степанівни, с. Тарасівка Львівського району Львівської області,
про: стягнення 135?000,00 грн коштів, сплачених як авансовий платіж та 122,05 грн трьох відсотків річних.
Представники сторін не викликались (не повідомлялись).
Судові процедури.

На розгляд Господарського суду Львівської області подано позов Фізичної особи-підприємця Бордюк Руслани Володимирівни до Фізичної особи-підприємця Бриковської Ганни Степанівни про стягнення 135?000,00 грн коштів, сплачених як авансовий платіж та 122,05 грн трьох відсотків річних.

Ухвалою суду від 27.09.2021 позовну заяву прийнято та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 26.10.2021.

01 жовтня 2021 року позивачем подано до суду заяву (вх. № 3935/21) про забезпечення позову, згідно з якою заявник просить накласти арешт на автомобіль відповідача, належний їй на праві власності.

Ухвалою суду від 04.10.2021 відмовлено у задоволенні поданої заяви про забезпечення позову з підстав вказаних у цій ухвалі.

Вподальшому, 07.10.2021 позивачем подано заяву про забезпечення доказів, якою заявник просить забезпечити докази шляхом витребування у Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» виписку по рахунку відповідача за період з 25.08.221 по день надання відповіді, для підтвердження поступлення перерахованих коштів на її рахунок та їх витрат.

Ухвалою суду від 07.10.2021 розгляд заяви ФОП Бордюк Р. В. про забезпечення доказів призначено на 12.10.2021.

12 жовтня 2021 року судом відмовлено у задоволенні поданої заяви про забезпечення доказів.

Від ФОП Бордюк Р. В. 18.10.2021 до суду надійшла заява про відвід судді. Правовими підставами відводу вказано норми статтей 35, 38 - 40 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини 3 статті 39 Господарського процесуального кодексу України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Позиція заявника - ФОП Бордюк Р. В.

Ознайомившись з текстом ухвали від 04.10.2021, у позивача виникли сумніви у неупередженості та об`єктивності судді Трускавецького В.П. Так, в тексті ухвали, зокрема, вказується : «Не виконання відповідачем спірного зобов`язання по договору не доводить наявність або відсутність у відповідача коштів у розмірі, достатньому для виконання рішення, а лише свідчить, що вказане зобов`язання між сторонами є спірним.». Суть моїх позовних вимог зводиться до того, що Відповідач Бриковська Г. С. безпідставно володіє моїми коштами, отриманими в якості авансового платежу, оскільки Договору купівлі-продажу майна між нами укладено не було, позаяк остання відмовилася від його укладення, отримавши мої кошти. Більше того, до кінця не було узгоджено предмету такого Договору, оскільки частина майна, яке підлягало продажу згідно попередніх домовленостей між нами, зникла з приміщення, де воно повинно було знаходитися, що, зокрема, і стало причиною даного спору.

В той же час, ще до початку судового розгляду справи, суд приходить до висновку, що Відповідач не виконує «... спірного зобов`язання (саме - авт.) по договору...».

Вже лише ця фраза нівелює суть мого звернення до суду і викликає в мене сумнів в неупередженості та об`єктивності судді Трускавецького В. П. при розгляді даної справи, а тим більше, що до сьогодні в ЄДР немає відомостей щодо розгляду і мого клопотання про забезпечення доказів, а на моє усне звернення секретар судового засідання відмовляється надавати такі відомості, що також викликає в мене сумніви в неупередженості і об`єктивності судді при розгляді цієї справи.

Враховуючи вказане, позивач заявляє відвід головуючому судді Трускавецькому В. П. та просить передати справу на розгляд іншому судді Господарського суду Львівської області.

Позиція суду.

Відвід - це процесуальний інститут, що містить умови, за яких особа не може брати участь у конкретній справі. Підстави відводу судді - це обставини, за наявності яких суддя не може брати участі в розгляді конкретної справи. Ці обставини можуть бути суб`єктивного характеру і стосуватися особистих зв`язків судді з особами, які беруть участь у справі, або його особистої поведінки щодо розгляду справи, чи об`єктивного характеру і стосуватися процесуального статусу судді у справі, яка розглядалася раніше.

Господарський процесуальний кодекс України не встановлює вичерпного переліку обставин, які можуть викликати сумнів у необ`єктивності судді, однак зазначається, що такі підстави повинні бути обґрунтовані особою, яка ініціює питання про відвід судді.

Інститут відводу заінтересованих в результаті справи суддів є гарантією об`єктивності дослідження фактичних обставин справи та вчинення інших процесуальних дій.

У контексті об`єктивного критерію … окремо від поведінки суддів слід визначити, чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо їхньої безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (див. рішення Суду у справі Газета Україна-Центр проти України, no. 16695/04, від 15.07.2010).

Стаття 35 Господарського процесуального кодексу України визначає підстави для відводу судді. Так, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Частиною четвертою статті 35 Господарського процесуального кодексу України імперативно визначено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Суддя відправляючи правосуддя, самостійно, на власний розсуд визначає, які саме процесуальні дії слід учинити виходячи з конкретних обставин справи, ступеня підготовленості матеріалів самими сторонами, в тому числі вирішує заявлені сторонами клопотання та заяви.

Так, суддівську дискрецію, або суддівський розсуд, визначають як повноваження, надане особі, яка володіє владою вибирати між двома чи більше альтернативами, коли кожна з альтернатив законна.

Завданнями підготовчого провадження є: 1) остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; 2) з`ясування заперечень проти позовних вимог; 3) визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; 4) вирішення відводів; 5) визначення порядку розгляду справи; 6) вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті (ч. 1 ст. 177 ГПК України).

Відповідно до частини другої статті 182 Господарського процесуального кодексу України, у підготовчому засіданні суд: крім іншого, 6) з`ясовує, чи повідомили сторони про всі обставини справи, які їм відомі; 7) з`ясовує, чи надали сторони докази, на які вони посилаються у позові і відзиві, а також докази, витребувані судом чи причини їх неподання; вирішує питання про витребування додаткових доказів та визначає строки їх подання, вирішує питання про забезпечення доказів, якщо ці питання не були вирішені раніше; 8) вирішує питання про призначення експертизи, виклик у судове засідання експертів, свідків, залучення перекладача, спеціаліста; 9) за клопотанням учасників справи вирішує питання про забезпечення позову, про зустрічне забезпечення; 10) вирішує заяви та клопотання учасників справи; тощо.

Згідно з частиною третьою статті 198 Господарського процесуального кодексу України, головуючий відповідно до завдання господарського судочинства керує ходом судового засідання, забезпечує додержання послідовності і порядку вчинення процесуальних дій, здійснення учасниками судового процесу їх процесуальних прав і виконання ними обов`язків, спрямовує судовий розгляд на забезпечення повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи, усуваючи із судового розгляду все, що не має істотного значення для вирішення справи.

Так, як з`ясовано з заяви про відвід судді поданої ФОП Бордюк Р. В., у заявника виникли сумніви у неупередженості та об`єктивності судді, адже в ухвалі суду від 04.10.2021 про відмову у забезпеченні позову зазначено: «Не виконання відповідачем спірного зобов`язання по договору не доводить наявність або відсутність у відповідача коштів у розмірі, достатньому для виконання рішення, а лише свідчить, що вказане зобов`язання між сторонами є спірним.»

В той же час, ще до початку судового розгляду справи, суд приходить до висновку, що Відповідач не виконує «... спірного зобов`язання (саме - авт.) по договору...».

Вже лише ця фраза нівелює суть звернення до суду і викликає в заявника сумнів в неупередженості та об`єктивності судді Трускавецького В. П. при розгляді даної справи, а тим більше, що до сьогодні в ЄДР немає відомостей щодо розгляду клопотання про забезпечення доказів.

Відповідно до частини 1 статті 124 Конституції України, правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. При здійснені правосуддя судді незалежні і підкоряються лише закону. Однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення, крім випадків, установлених законом (статті 126, 129 Конституції України).

Як зазначив Конституційний суд України в своєму рішенні від 23.05.2001 № 6-рп/2001, судоустрій і судочинство визначаються винятково законом України. Порядок здійснення правосуддя регламентується відповідно процесуальним законодавством України. Процесуальні акти і дії суддів, які стосуються вирішення розгляду справи у першій інстанції та прийняття по них судових рішень, належить до сфери правосуддя і можуть бути оскаржені лише в судовому порядку відповідно до процесуального законодавства України. Позасудовий порядок оскарження актів і дій суддів, які стосуються здійснення правосуддя, неможливий.

В пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13.06.2007 «Про незалежність судової влади» зазначено наступне. Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені. Виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається.

Заявлена підстава відводу за своєю суттю зводиться до незгоди позивача - ФОП Бордюк Р. В. з процесуальною діяльністю суду в цій справі (постановленням відповідних ухвал за результатами розгляду заяв, клопотань, тощо). Потрібно зауважити, що підставами для відводу судді можуть бути лише конкретні обставини, які викликають обґрунтований сумнів у неупередженості такого судді. При цьому незгода з процесуальною діяльністю суду до таких обставин не може належати, адже в такому випадку будь-яка сторона в будь-якій справі зможе в такий спосіб змінювати суддю у своїй справі.

Саме тому, законодавцем включено до статті 35 Господарського процесуального кодексу України частину 4: незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу. З урахуванням наведених обставин суд визнає необґрунтованими заявлені доводи.

Відповідно до статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України» (Заява №33949/02) від 09.11.2006 зазначено: «стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного». Право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Також, суд звертає увагу заявника, що цитування позивачем абзацу ухвали суду від 04.10.2021 не є нормативним обґрунтуванням заявленої вимоги про відвід судді у цій справі і не підтверджує фактів упередженості та необ`єктивності судді Трускавецького В. П. щодо розгляду даної справи.

Згідно з абзацом 2 частини шостої статті 234 Господарського процесуального кодексу України, складання повного тексту ухвали залежно від складності справи може бути відкладено на строк не більш як п`ять днів з дня оголошення вступної та резолютивної частин ухвали.

Суд повідомляє заявника, що за результатами розгляду заяви ФОП Бордюк Р. В. про забезпечення доказів у судовому засіданні 12.10.2021 (про яке належним чином, завчасно та відповідно до вимог процесуального закону було повідомлено сторін), враховуючи заяву позивача від 08.10.2021 про розгляд поданої заяви без її участі та надіслання ухвали на адресу заявника, було розглянуто відповідну заяву (підписано вступну та резолютивну частини рішення без її проголошення в порядку передбаченому ст. 222 ГПК України (у зв`язку з неявкою жодної із сторін)). Повний текст відповідної ухвали суду від 12.10.2021 складено 18.10.2021 враховуючи, що останній день для складення процесуального документу припав на неробочий день, такий документ складено у перший за ним робочий день.

Відтак, ухвала суду від 12.10.2021 станом на дату підписання заяви про відвід (15.10.2021) не могла були внесена у Єдиний державний реєстр судових рішень, адже лише відправлена до ЄДР 18.10.2021, після її складення.

Враховуючи усе наведене вище у сукупності, зважаючи на необґрунтованість заявлених обставин як підстав відводу, суд вважає за необхідне передати справу № 914/2789/21 для вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, визначеному у порядку, встановленому частиною першою статті 32 Господарського процесуального кодексу України

Керуючись ст.ст. 35, 36, 38, 39, 228, 232, 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Передати справу № 914/2789/21 для вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, визначеному у порядку, встановленому частиною першою статті 32 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.П. Трускавецький