ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" жовтня 2021 р. Справа№ 927/144/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дикунської С.Я.

суддів: Станіка С.Р.

Шаптали Є.Ю.

секретар судового засідання Макуха О.А.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання

розглянувши матеріали апеляційної скарги Приватного сільськогосподарського підприємства «Лан»

на ухвалу Господарського суду Чернігівської області

від 08.07.2021 (повний текст складено 09.07.2021)

у справі №927/144/20 (суддя Федоренко Ю.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю

»Агромонтажбуд»

до Приватного сільськогосподарського підприємства «Лан»

про стягнення 1 293 942, 00 грн.

за зустрічним позовом Приватного сільськогосподарського підприємства «Лан»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агромонтажбуд»

про розірвання договору

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 08.07.2021 у справі №927/144/20 заяву Приватного сільськогосподарського підприємства «Лан» задоволено частково. Здійснено поворот виконання постанови Північного апеляційного господарського суду від 14.12.2020 у справі №927/144/20, стягнувши з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агромонтажбуд» на користь Приватного сільськогосподарського підприємства «Лан», 19 409,13 грн. витрат по сплаті судового збору за подання позову, 32 266,70 грн. витрат за подання апеляційної скарги. В решті вимог про стягнення 1 293 942 грн. сплаченого основного боргу відмовлено.

Не погоджуючись із згаданою ухвалою, Приватне сільськогосподарське підприємство «Лан» оскаржило її в апеляційному порядку, просило змінити резолютивну частину ухвали Господарського суду Чернігівської області від 08.07.2021 у справі №927/144/20 в частині вимог про стягнення основного боргу, здійснити поворот виконання постанови Північного апеляційного господарського суду від 14.12.2020 у справі №927/144/20, стягнувши з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агромонтажбуд» на користь Приватного сільськогосподарського підприємства «Лан» 1 293 942 грн. сплаченого основного боргу. В обґрунтування своїх вимог зазначило, що ПСП «Лан» у даній справі послідовно займало позицію щодо відсутності у нього обов`язоку з оплати устаткування за Договором в сумі 1 293 942 грн., зокрема, оскаржило в касаційному порядку постанову Північного апеляційного господарського суду від 14.12.2020 у даній справі, якою з нього було стягнуто вказану заборгованість за Договором. Разом з цим, після ухвалення судом рішення в іншій справі не на користь заявника, а також арешту коштів та стягнення виконавчого збору в межах виконавчого провадження, ПСП «Лан» з метою недопущення нового арешту рахунків підприємства на виконання постанови Північного апеляційного господарського суду від 14.12.2020 у даній справі в добровільному порядку перерахувало на користь позивача, зокрема, суму основного боргу. При цьому, апелянт стверджував, що таке перерахування проводилось саме на виконання постанови Північного апеляційного господарського суду від 14.12.2020, доказом чого є лист ПСП «Лан» від 30.12.2020 №118 до ТОВ «Агромонтажбуд» про надання банківських реквізитів для сплати коштів відповідно до постанови Північного апеляційного господарського суду від 14.12.2020, копія платіжного доручення від 06.01.2021 №2139 про перерахування ПСП «Лан» на рахунок ТОВ «Агромонтажбуд» судових витрат з призначеним платежу «Оплата зг. рішення Півн. Апел. господ, суду, постанова №927/144/20 від 14.12.20р. витрати по сплаті суд. збору 19 409,13 грн, за под. апел. скарги 32 266,70 грн.», яке було оформлено в той же день, що і платіжне доручення №2138 про сплату основного боргу, а також подання касаційної скарги до здійснення перерахування коштів, у якій ставилось питання про відсутність обов`язку з оплати за Договором в сумі 1 293 942, 00 грн. За твердженнями апелянта, оскільки станом на час здійснення перерахування коштів, постанова Північного апеляційного господарського суду від 14.12.2020 вважалась такою, що набрала чинності, тобто була обов`язковою для виконання ПСП «Лан», оплата суми основного боргу стала наслідком виконання зазначеної постанови апеляційного суду. Разом з цим, після ухвалення касаційним судом постанови у даній справі, правова підстава для набуття ТОВ «Агромонтажбуд» грошової суми 1 293 942, 00 грн. відпала, а подальше зберігання її ТОВ «Агромонтажбуд» порушує права та законні інтереси апелянта.

Заперечуючи проти апеляційної скарги, позивач за первісним позовом подав відзив на апеляційну скаргу, в якому стверджував про безпідставність та необґрунтованість апеляційних вимог, просив не брати їх до уваги, оскаржувану ухвалу як законну та обґрунтовану залишити без змін. Зокрема, зазначив, що Касаційний господарський суд змінив рішення суду першої інстанції від 08.07.2020, залишивши в силі п.п. 1, 4, 5 зазначеного рішення та виключив п.п. 2, 3 цього рішення, а не вчинив дії, передбачені в ч. 1 ст. 333 ГПК України для повороту виконання рішення суду. При цьому, позивач вказував, що у відзиві на касаційну скаргу повідомляв суд касаційної інстанції, що відповідач на початку січня 2021 року добровільно сплатив позивачу залишок боргу і на сьогодні позивач не має ніяких претензій до відповідача. Позасудове врегулювання спірних питань між сторонами, на думку позивача, й стало підставою для прийняття Касаційним господарським судом Верховного Суду рішення про зміну рішення суду першої та апеляційної інстанції з урахуванням наданих йому повноважень. На переконання позивача, постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції вірно встановив, що примусового виконання постанови Північного апеляційного господарського суду від 14.12.2021 не було, адже відповідач добровільно здійснив оплату за Договором, наразі намагається повернути добровільно сплачені кошти, обґрунтовуючи це поворотом виконання судового рішення.

В судове засідання апеляційної інстанції 05.10.2021 з`явились представники сторін, представник відповідача (апелянта) надав пояснення, в яких підтримав свою апеляційну скаргу, просив її задовольнити за наведених в ній підстав, резолютивну частину оскаржуваної ухвали в частині вимог про стягнення основного боргу змінити, здійснити поворот виконання постанови Північного апеляційного господарського суду від 14.12.2020 у справі №927/144/20, стягнувши з ТОВ «Агромонтажбуд» на користь ПСП «Лан» 1 293 942, 00 грн. сплаченого основного боргу.

Представник позивача в даному судовому засіданні надав пояснення, в яких заперечив доводи апеляційної скарги, просив не брати їх до уваги, оскаржувану ухвалу як законну та обґрунтовану залишити без змін, а також відмовився від клопотання про огляд доказів за їх місцезнаходженням та звірку розрахунків, а також пропозиції щодо врегулювання розбіжностей, тому такі не розглядались апеляційним судом.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши наявні матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як встановлено матеріалами справи, ТОВ «Агромонтажбуд» звернулось до Господарського суду Чернігівської області з позовом до ПСП «Лан» про стягнення заборгованості у сумі 1 293 942, 00 грн., мотивуючи свої вимоги неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за Договором купівлі-продажу устаткування №1406/3 від 14.06.2017 з урахуванням Додаткової угоди до нього від 01.09.2017.

Разом з цим, ПСП «Лан» звернулось до суду із зустрічною позовною заявою до ТОВ «Агромонтажбуд» про розірвання Договору купівлі-продажу устаткування №1406/3 від 14.06.2017 та Додаткової угоди до нього №1 від 01.09.2017, укладених між сторонами. В обґрунтування своїх вимог зазначило про порушення ТОВ «Агромонтажбуд» умов Договору і вимог законодавства щодо якості поставленого товару.

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 08.07.2020 у справі №927/144/20 у задоволенні первісних позовних вимог ТОВ «Агромонтажбуд» до ПСП «Лан» про стягнення 1 293 942, 00 грн. боргу відмовлено повністю. Позовні вимоги за зустрічним позовом ПСП «Лан» до ТОВ «Агромонтажбуд» про розірвання Договору купівлі-продажу устаткування №1406/3 від 14.06.2017 та Додаткової угоди №1 від 01.09.2017 до Договору купівлі-продажу задоволено частково. Розірвано Договір купівлі-продажу устаткування №1406/3 від 14.06.2017, укладений між ПСП «Лан» та ТОВ «Агромонтажбуд». Відмовлено у розірванні Додаткової угоди №1 від 01.09.2017 до Договору купівлі-продажу устаткування №1406/3 від 14.06.2017. Стягнуто з ТОВ «Агромонтажбуд» на користь ПСП «ЛАН» 2 102, 00 грн. судового збору.

Додатковим рішенням Господарського суду Чернігівської області від 20.07.2020 у справі №927/144/20 заяву ПСП «Лан» про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу задоволено частково. Стягнуто з ТОВ «Агромонтажбуд» на користь ПСП «Лан» 9 832, 25 грн. витрат на професійну правничу допомогу адвоката. В решті стягнення 10 167, 75 грн. витрат на професійну правничу допомогу відмовлено.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 14.12.2020 рішення Господарського суду Чернігівської області від 08.07.2020 у справі № 927/144/20 змінено. Первісний позов задоволено. Стягнуто з ПСП «Лан» на користь ТОВ «Агромонтажбуд» основний борг в сумі 1 293 942, 00 грн., витрати по сплаті судового збору за подачу позову в сумі 19 409, 13 грн. Додаткове рішення Господарського суду Чернігівської області від 20.07.2020 у справі № 927/144/20 скасовано. Відмовлено в задоволенні заяви ПСП «Лан» про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу. Стягнуто з ПСП «Лан» на користь ТОВ «Агромонтажбуд» витрати на подачу апеляційної скарги в сумі 32 266, 70 грн.

Постановою Верховного Суду від 01.06.2021 рішення Господарського суду Чернігівської області від 08.07.2020 у справі № 927/144/20 скасовано в частині, що стосується часткового задоволення зустрічного позову, - розірвання Договору купівлі-продажу устаткування від 14.06.2017 №1406/3, укладеного ПСП «Лан» та ТОВ «Агромонтажбуд». У решті зазначене рішення залишено без змін. Додаткове рішення Господарського суду Чернігівської області від 20.07.2020 у справі № 927/144/20 змінено, замінено в пункті 2 його резолютивної частини цифри і слова « 9832 грн. 25 коп.» цифрами і словами « 7 832 грн. 25 коп.», а в пункті 3 тієї ж частини цифри і слова « 10 167 грн. 75 коп.» - цифрами і словами « 12 167 грн.75 коп.». У решті зазначене рішення залишено без змін. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 14.12.2020 залишено без змін у частині відмови в задоволенні зустрічного позову, а в решті зазначену постанову скасовано. Стягнуто з ТОВ «Агромонтажбуд» на користь ПСП «Лан» 38 818, 26 грн. судового збору, сплаченого за подання касаційної скарги.

17.06.2021 до Господарського суду Чернігівської області надійшла заява ПСП «Лан», в якій заявник зазначив, що на виконання постанови Північного апеляційного господарського суду від 14.12.2020 у даній справі ним в добровільному порядку сплачено на рахунок ТОВ «Агромонтажбуд» 1 293 942,00 грн. в погашення суми основного боргу (згідно платіжного доручення від 06.01.2021 №2138), 19 409,13 грн. витрат по сплаті судового збору за подання позову, 32 266,70 грн. витрат за подання апеляційної скарги, всього на суму 51 675,83 грн. (згідно платіжного доручення від 06.01.2021 №2139) та просив суд здійснити поворот виконання постанови Північного апеляційного господарського суду від 14.12.2020 у справі № 927/144/20, стягнувши з ТОВ «Агромонтажбуд» на користь ПСП «Лан» 1 293 942,00 грн. сплаченого основного боргу, 51 675,83 грн. сплачених судових витрат (з них 19 409,00 грн. витрат по сплаті судового збору за подання позову, 32 266,70 грн. витрат за подання апеляційної скарги), про що видати наказ.

В наданих суду першої інстанції запереченнях на вказану заяву позивач зазначив, що ПСП «Лан» на дотримання своїх зобов`язань за Договором №1406/3 від 14.06.2017 здійснило оплату боргу на підставі платіжного доручення №2138 від 06.01.2021 з призначенням платежу: оплата за устаткування згідно договору №1406/3 від 14.06.2017 у т.ч. ПДВ 20% - 215 657,00 грн. і наведена оплата ніяк не стосується примусового виконання постанови Північного апеляційного господарського суду від 14.12.2020, адже на її виконання ПСП «Лан» платіжним дорученням №2139 від 06.01.2021 здійснило на користь ТОВ «Агромонтажбуд» лише оплату витрат по судовому збору з призначенням платежу: оплата за рішенням Північного апеляційного господарського суду постанова №927/144/20 від 14.12.2020.

За приписами ст. 333 ГПК України суд апеляційної чи касаційної інстанції, приймаючи постанову, вирішує питання про поворот виконання, якщо, скасувавши рішення (визнавши його нечинним), він: 1) закриває провадження у справі; 2) залишає позов без розгляду; 3) відмовляє в позові повністю; 4) задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі. Якщо рішення після його виконання скасовано і справу повернуто на новий розгляд, суд, ухвалюючи рішення, вирішує питання про поворот виконання, якщо при новому розгляді справи він: 1) закриває провадження у справі; 2) залишає позов без розгляду; 3) відмовляє в позові повністю; 4) задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі. Суд вирішує питання про поворот виконання, якщо за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами він: 1) закриває провадження у справі; 2) залишає позов без розгляду; 3) відмовляє в позові повністю; 4) задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

Питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони. До заяви про поворот виконання рішення шляхом повернення стягнутих грошових сум, майна або його вартості додається документ, який підтверджує те, що суму, стягнуту за раніше прийнятим рішенням, списано установою банку або майно вилучено державним або приватним виконавцем.

Заява про поворот виконання може бути подана протягом одного року з дня ухвалення відповідного рішення суду апеляційної чи касаційної інстанції або з дня ухвалення рішення при новому розгляді справи. Така заява розглядається в судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника у двадцятиденний строк з дня надходження заяви, проте їх неявка не перешкоджає її розгляду.

Таким чином, поворот виконання судового рішення - це процесуальна дія, яка полягає у повному або частковому відновленні первісного становища відповідача. В результаті суд зобов`язує позивача повернути відповідачеві безпідставно стягнене з нього за скасованим рішенням.

Рішенням Конституційного Суду України від 02.11.2011 № 13-рп/2011 у справі № 1-25/2011 встановлено, що поворот виконання рішення - це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав, у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала. Рішенням Конституційного Суду України від 30.01.2003 № 3-рп/2003 наголошено, що «правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах».

Питання про поворот виконання рішення суду згідно ст. 333 ГПК України вирішується тільки в тому випадку, якщо внаслідок виконання судового рішення на користь стягувача було стягнуто грошові кошти або майно. Наказ про поворот виконання рішення видається в разі скасування (зміни у певній частині) рішення, на підставі якого було видано первісний наказ, за результатами перегляду рішення в апеляційному чи касаційному порядку або за нововиявленими обставинами.

Як встановлено матеріалами справи, 11.01.2021 на виконання постанови Північного апеляційного господарського суду від 14.12.2020 Господарським судом Чернігівської області було видано два накази про:

- стягнення з ПСП «Лан» на користь ТОВ «Агромонтажбуд» основного боргу в сумі 1 293 942, 00 грн., витрат по сплаті судового збору за подачу позову в сумі 19 409, 13 грн.;

- стягнення з ПСП «Лан» на користь ТОВ «Агромонтажбуд» витрат на подачу апеляційної скарги в сумі 32 266, 70 грн.

06.01.2021 ПСП «Лан» платіжним дорученням №2138 перерахувало на рахунок ТОВ «Агромонтажбуд» 1 293 942,00 грн. з призначенням платежу: «Оплата за устаткування згідно договору №1406/3 від 14.06.2017р. у т.ч. ПДВ 20% - 215657,00 грн.» та платіжним дорученням №2139 перерахувало 51 675,83 грн. з призначенням платежу: «Оплата зг. рішення Півн. Апел. господ. суду, постанова №927/144/20 від 14.12.20р. витрати по сплаті суд. збору 19 409,13 грн., за под. апел. скарги 32 266,70 грн.».

З огляду на наведене та те, що постановою Верховного Суду від 01.06.2021 у справі №927/144/20 постанову Північного апеляційного господарського суду від 14.12.2020 залишено без змін в частині відмови у задоволенні зустрічного позову, а в решті зазначену постанову скасовано, перерахування коштів в розмірі 51 675,83 грн. згідно платіжного доручення №2139 від 06.01.2021 відбулося на виконання саме постанови Північного апеляційного господарського суду від 14.12.2020, апеляційний суд визнає обґрунтованими висновки суду першої інстанції про наявність правових підстав для повороту виконання постанови Північного апеляційного господарського суду від 14.12.2020 у справі 927/144/20 в частині стягнення витрат по сплаті судового збору за подання позову в розмірі 19 409,13 грн. та витрат за подання апеляційної скарги в розмірі 32 266,70 грн.

Разом з цим, суд першої інстанції правомірно відмовив в задоволенні заяви про поворот виконання згаданої постанови в частині стягнення 1 293 942,00 грн. сплаченого основного боргу, оскільки перерахування коштів в сумі 1 293 942,00 грн. згідно платіжного доручення №2138 від 06.01.2021 відбулося як плата за устаткування згідно договору №1406/3 від 14.06.2017, а не на виконання постанови Північного апеляційного господарського суду від 14.12.2020 у справі №927/144/20.

З приводу посилання заявника (апелянта) на те, що таке перерахування відбулось саме на виконання постанови Північного апеляційного господарського суду від 14.12.2020 у справі №927/144/20, про що свідчить послідовність дій заявника, а саме, звернення до позивача про надання банківських реквізитів, платіжне доручення про сплачу судових витрат, яке оформлене однією даною з платіжним дорученням про перерахування основного боргу та оскарження постанови апеляційного суду, слід зазначити, що Інструкцією про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженою постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 № 22 установлені загальні правила, види і стандарти розрахунків клієнтів банків та банків у грошовій одиниці України на території України, що здійснюються за участю банків, а також встановлено вимоги щодо заповнення розрахункових документів.

Положеннями п. 1.7 зазначеної Інструкції передбачено, що кошти з рахунків клієнтів банки списують лише за дорученнями власників цих рахунків (включаючи договірне списання коштів згідно з главою 6 цієї Інструкції) або на підставі розрахункових документів стягувачів згідно з главами 5 та 12 цієї Інструкції.

Згідно п. 1.8 даної Інструкції платники та стягувачі оформляють доручення/розпорядження про списання коштів з рахунків на відповідних бланках розрахункових документів, форма та порядок оформлення яких визначаються цією Інструкцією.

Відповідно до п. 3.1 Інструкції платіжне доручення оформляється платником за формою, наведеною в додатку 3 до цієї Інструкції, згідно з вимогами щодо заповнення реквізитів розрахункових документів, що викладені в додатку 9 до цієї Інструкції, та подається до банку, що обслуговує його, у кількості примірників, потрібних для всіх учасників безготівкових розрахунків.

Одним із реквізитів платіжного доручення на підставі додатків 3, 9 до Інструкції є «призначення платежу», який заповнюється з урахуванням установлених главою 3 Інструкції вимог.

Такий реквізит як «призначення платежу» платіжного доручення (п. 3.7 Інструкції) заповнюється платником так, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів отримувачу. Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства України. Платник відповідає за дані, які зазначено в реквізиті платіжного доручення «призначення платежу». Банк перевіряє заповнення цього реквізиту на відповідність вимогам, викладеним у цій главі, лише за зовнішніми ознаками.

З системного правового аналізу наведених норм вбачається, що право визначати призначення платежу відповідно до чинного законодавства України належить виключно платнику, особі, що здійснює відповідний платіж.

Водночас, відповідно до пункту 2.29 зазначеної Інструкції платник має право в будь-який час до списання платежу з рахунку відкликати з банку, що його обслуговує, платіжні доручення в порядку, визначеному внутрішніми правилами цього банку. Платіжні доручення відкликаються лише в повній сумі. Для цього платникові необхідно подати до банку, що його обслуговує, документ на відкликання (п. 23.1 статті 23 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні»). Таке відкликання здійснюється у порядку, визначеному внутрішніми правилами банку, і виключно у повній сумі.

Тобто до списання грошових коштів з рахунку платник наділений правом змінити реквізит «Призначення платежу» шляхом відкликання платіжного доручення.

Однак, у випадку, якщо грошові кошти вже були списані з рахунку платника та зараховані на рахунок отримувача, переказ набуває статусу завершеного (пункт 30.1 статті 30 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні»). Тобто з моменту перерахування грошових коштів на рахунок отримувача обов`язок банку з виконання доручення платника вважається виконаним. Внесення змін до призначення платежу такого платіжного доручення є неможливим. А питання уточнення інформації, вказаної у реквізиті «Призначення платежу» виконаного платіжного доручення вирішується сторонами у порядку, узгодженому між ними, без участі банку.

Оскільки відповідач не звертався до позивача про уточнення інформації, вказаної у призначенні платежу платіжного доручення №2138 від 06.01.2021 про перерахування 1 293 942,00 грн., а останній не надав згоди на таку зміну, зарахування цього платежу в рахунок виконання постанови Північного апеляційного господарського суду від 14.12.2020 у справі №927/144/20 в односторонньому порядку не ґрунтується на нормах закону, та не може бути підставою для повороту виконання вказаної постанови в цій частині.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 9 Конституції України та ратифікацію Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Зокрема, згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» від 18.07.2006 та у справі «Трофимчук проти України» у рішенні від 28.10.2010 п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім цього, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

За рішенням від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

З урахуванням усіх фактичних обставин справи, встановлених місцевим та апеляційним судами, інші доводи сторін не заслуговують на увагу, оскільки не впливають на правильність прийняття судом оскаржуваної ухвали у даній справі.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, ухвала місцевого суду є законною, обґрунтованою обставинами й матеріалами справи, детальний аналіз яких, як і нормативне обґрунтування прийнятого судового рішення наведено місцевим судом, підстав для скасування ухвали суду апеляційний господарський суд не знаходить. Доводи апелянта по суті його скарги в межах заявлених вимог, як безпідставні й необґрунтовані не заслуговують на увагу, оскільки не підтверджуються жодними доказами по справі й не спростовують викладених в судовому рішенні (ухвалі) висновків.

Оскільки в судовому засіданні 05.10.2021 було оголошено лише вступну та резолютивну частину постанови, а головуючий суддя Дикунська С.Я. та суддя Станік С.Р. перебували у відпустці з 11.10.2021 по 13.10.2021 включно, повний текст постанови підлягає підписанню після виходу цих суддів з відпустки (з урахуванням вихідних днів з 14.10.2021 по 17.10.2021 включно).

Керуючись ст.ст. 255, 269-270, 275, 277, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного сільськогосподарського підприємства «Лан» залишити без задоволення, ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 08.07.2021 у справі №927/144/20 - без змін.

Матеріали справи № 927/144/20 повернути до Господарського суду Чернігівської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Повний текст постанови підписано 18.10.2021

Головуючий суддя С.Я. Дикунська

Судді С.Р. Станік

Є.Ю. Шаптала