ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

12.10.2021 Справа № 905/1488/21

Господарський суд Донецької області у складі судді Бокової Ю.В., при секретарі судового засідання Мальованій О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за позовом Мирноградського міського центру зайнятості (85327, Донецька обл., місто Мирноград, м-н "Молодіжний", будинок 37Б; )

до відповідача: Барановської Лариси Василівни ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 )

про стягнення 6 623,84 грн.,-

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

С У Т Ь С П О Р У

Позивач, Мирноградський міський центр зайнятості звернувся до Господарського суду Донецької області з позовом до фізичної особи-підприємця Барановської Лариси Василівни про стягнення 6 623,84 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що кошти, які були сплачені фізичній особі-підприємцю Барановській Ларисі Василівні, як допомога по частковому безробіттю на період карантину в розмірі 6 623,84 грн. підлягають поверненню, оскільки за результатами звірки з Покровським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області, з 26.05.2020 Барановській Ларисі Василівні було призначено пенсію, а відповідно до пункту 3 Порядку надання та повернення коштів, спрямованих на фінансування допомоги по частковому безробіттю на період карантину, затвердженому Постановою Кабінетом міністрів України №306 від 22.04.2020, допомога по частковому безробіттю на період карантину надається фізичній особі підприємцю, яка не отримує пенсію.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином. У відзиві на позовну заяву відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, оскільки на момент її звернення до посадових осіб позивача фізичні особи-підприємці, які є застрахованими особами, мали право на отримання допомоги по частковому безробіттю на період карантину, але за умови сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування протягом шести місяців, що передують даті зупинення діяльності. На момент звернення до позивача Печерська К.Ю. була фізичною особою-підприємцем та сплатила єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування протягом шести місяців, що передують даті зупинення діяльності, що відповідає вимогам частини 1,2 ст. 47-1 Закону України "Про зайнятість населення". Позивачем не доведено, що під час звернення відповідача із заявою та відповідними документами, для отримання допомоги по частковому безробіттю на період карантину були надані недостовірні документи або відомості.

Стаття 42 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони. При цьому, норми вказаної статті зобов`язують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Як зазначено в ч.1 ст.202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

При цьому, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши обставини спору, доводи учасників судового процесу суд, -

В С Т А Н О В И В

16.06.2020 Барановська Лариса Василівна , яка є фізичною особою-підприємцем, звернулась до Мирноградського міського центру зайнятості із заявою про отримання допомоги по частковому безробіттю на період карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОУЮ-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2 та надала документи, передбачені пунктами 2 та 3 Закону № 5067-VІ: наказ № 1 від 20.03.2020 "Про зупинення діяльності на період карантину", відомості про фізичну особу-підприємця, який є застрахованою особою, щодо якого виконуються вимоги ч. 3 ст.47-1 Закону № 5067-VІ окремо за березень - травень 2020, довідку про сплату єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 16.06.2020 за вересня 2019 по лютий 2020.

На підставі пункту 2 наказу Донецького обласного центру зайнятості від 18.06.2020 №90 про надання та відмову у наданні допомоги по частковому безробіттю на період карантину з метою реалізації статті 47-1 Закону України "Про зайнятість населення" від 05.07.2012 № 5067-VI, виконання постанови Кабінету Міністрів України від 22.04.2020 № 306 "Про затвердження порядку надання та повернення коштів, спрямованих на фінансування допомоги по частковому безробіттю на період карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої короновірусом SARS-CoV-2" та протоколу № 29 від 18.06.2020 засідання робочої групи Донецького обласного центру зайнятості з розгляду документів, поданих роботодавцями для отримання допомоги по частковому безробіттю на період здійснення заходів щодо запобігання виникненню та поширенню короновірусної хвороби (COVID-19), створеної наказом Донецького обласного центру зайнятості від 07.04.2020 № 31, було надано допомогу по частковому безробіттю на період карантину Барановській Лариси Василівні .

Відповідно до п. 5.2. зазначеного наказу директора Мирноградського міського центру зайнятості було зобов`язано забезпечити перерахування коштів фізичним особам-підприємцям, які зазначені в пункті 2 наказу, з урахуванням вимог пунктів 15 та 23 Порядку.

Платіжними дорученнями № 995 від 30.06.2020, № 996 від 30.06.2020 та № 997 від 30.06.2020 (а.с. 14-16) позивачем було перераховано на користь ФОП Барановської Лариси Василівни допомогу по частковому безробіттю на загальну суму 6 623,84 грн. згідно до ст. 47-1 Закону України "Про зайнятість населення".

Як зазначає позивач, під час проведення з Пенсійним фондом України верифікації було встановлено, що у травні 2020 року відповідачу було призначено пенсію (з 26.05.2020) та отримано допомогу по частковому безробіттю, в т.ч. за травень 2020. Так, згідно наявного в матеріалах справи листа Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області Фізична особа-підприємець Барановська Лариса Василівна звернулась із заявою на отримання пенсії 15.06.2020, дата прийняття рішення про призначення пенсії - 23.06.2020. Дата, з якої призначена пенсія - 26.05.2020 (а.с.17-18).

Наказом Донецького обласного центру зайнятості від 08.12.2020 № 236 «Про скасування рішення щодо надання допомоги по частковому безробіттю на період карантину» скасовано підпункт 2.651 пункту 2 наказу Донецького обласного центру зайнятості № 90 від 18.06.2020 в частині надання ФОП Барановська Лариса Василівна (РНОКПП НОМЕР_1 ) допомоги по частковому безробіттю на період карантину.

30.10.2020 Мирноградський міський центр зайнятості звернувся до відповідача з претензією № 04-05/1922 з вимогою щодо повернення допомоги по частковому безробіттю в сумі 6 623,84 грн. протягом п`ятнадцяти календарних днів з дня отримання претензії.

Посилаючись на те, що відповідач не повернув виплачену допомогу по частковому безробіттю, позивач звернувся із даним позовом до суду для захисту своїх прав та охоронюваних законом інтересів.

Суд зазначає, що ухвалою Господарського суду Донецької області від 25.08.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження.

Разом із тим, згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, 04.10.2021, тобто після відкриття провадження у даній справі, здійснено запис про припинення здійснення відповідачем підприємницької діяльності.

Згідно з ч.8 ст. 4 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" фізична особа-підприємець позбавляється статусу підприємця з дати внесення до відповідного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності цією фізичною особою.

Відповідно до статті 52 Цивільного кодексу України фізична особа - підприємець відповідає за зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення.

За змістом статей 51, 52, 598-609 Цивільного кодексу України, статей 202-208 Господарського кодексу України, частини восьмої статті 4 Закону № 755-IV у випадку припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця (із внесенням до Реєстру запису про державну реєстрацію такого припинення) її зобов`язання (господарські зобов`язання) за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за зобов`язаною особою, оскільки вона як фізична особа не перестає існувати та відповідає за своїми зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном.

Якщо стороною господарського спору є громадянин, який мав статус суб`єкта підприємницької діяльності, але на дату прийняття судового рішення втратив цей статус, то зміна статусу, що відбулася після порушення провадження у справі, не зумовлює наслідків у вигляді зміни підвідомчості такої справи і відповідно - припинення провадження у ній, оскільки на час порушення господарським судом такого провадження її розгляд належав до юрисдикції цього суду.

Аналогічна правова позиція, викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2018 у справі №916/559/17.

Оцінюючи правомірність заявлених позовних вимог суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові, економічні та організаційні засади реалізації державної політики у сфері зайнятості населення, гарантії держави щодо захисту прав громадян на працю та реалізації їхніх прав на соціальний захист від безробіття визначає Закон України "Про зайнятість населення" від 05.07.2012 № 5067-VI (далі - Закон № 5067-VI).

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 30.03.2020 № 540-ІХ, Закон № 5067-VI було доповнено статтею 47-1 "Допомога по частковому безробіттю на період карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2". Дана норма Закону набула чинності з 02 квітня 2020 року.

За приписами частини першої статті 47-1 Закону № 5067-VI допомога по частковому безробіттю на період карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - допомога по частковому безробіттю на період карантину), надається територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, застрахованим особам у разі втрати ними частини заробітної плати або доходу внаслідок вимушеного скорочення передбаченої законодавством тривалості робочого часу у зв`язку із зупиненням (скороченням) діяльності через проведення заходів щодо запобігання виникненню та поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), передбачених карантином, встановленим Кабінетом Міністрів України, за зверненням роботодавця або фізичної особи - підприємця, який є застрахованою особою, для її виплати працівникам або фізичній особі - підприємцю, який є застрахованою особою.

Сума допомоги по частковому безробіттю на період карантину надається роботодавцям, у тому числі фізичним особам - підприємцям, які є застрахованими особами, із числа суб`єктів малого та середнього підприємництва на строк зупинення (скорочення) діяльності, а також протягом 30 календарних днів після завершення карантину.

Допомога по частковому безробіттю на період карантину надається у разі сплати роботодавцем або фізичною особою - підприємцем, який є застрахованою особою, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування протягом шести місяців, що передують даті зупинення діяльності.

Відповідно до ч.3 ст.47-1 Закону № 5067-VI, право на допомогу по частковому безробіттю на період карантину відповідно до цієї статті мають застраховані особи, в тому числі працівники з якими роботодавцем оформлено трудові відносини (крім осіб, які отримують пенсію).

Постановою Кабінету Міністрів України від 22.04.2020 № 306 затверджено Порядок надання та повернення коштів, спрямованих на фінансування допомоги по частковому безробіттю на період карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - Порядок № 306).

Пунктом 1 Порядку №306 (в редакції, що діяла на час звернення відповідача з заявою про надання допомоги, яка і далі буде застосуватись судом для вирішення цього спору) передбачено, що цей порядок визначає механізм надання коштів, спрямованих на фінансування допомоги по частковому безробіттю на період карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - карантин), повернення зазначених коштів у разі порушення гарантій зайнятості осіб, яким виплачувалася така допомога, а також її розмір

Відповідно до п. 3 Порядку № 306, допомога по частковому безробіттю на період карантину надається центром зайнятості застрахованим особам, в тому числі працівникам, з якими роботодавцем оформлено трудові відносини (крім осіб, які отримують пенсію), у разі втрати ними частини заробітної плати або доходу внаслідок вимушеного скорочення передбаченої законодавством тривалості робочого часу у зв`язку із зупиненням (скороченням) діяльності за зверненням роботодавця або фізичної особи - підприємця, який є застрахованою особою, для її виплати працівникам, з якими не припинено трудові відносини, або фізичній особі - підприємцю, який є застрахованою особою.

Положеннями п. 9 Порядку № 306 визначено, що для отримання допомоги по частковому безробіттю на період карантину роботодавець або фізична особа - підприємець, який є застрахованою особою, звертається до центру зайнятості за місцем реєстрації його як платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та подає такі документи:

1) роботодавець - заяву в довільній формі, в якій зазначається, зокрема, інформація про належність роботодавця до суб`єктів малого або середнього підприємництва відповідно до Господарського кодексу України, разом із засвідченими роботодавцем копіями підтвердних документів щодо середньої кількості працівників та доходу роботодавця за календарний рік, що передує року подання до центру зайнятості документів, передбачених цим пунктом;

фізична особа - підприємець, який є застрахованою особою, - заяву у довільній формі;

2) засвідчену роботодавцем/фізичною особою - підприємцем, який є застрахованою особою, копію наказу із зазначенням дати початку зупинення (скорочення) діяльності;

3) роботодавець - відомості про працівників (прізвище, ім`я, по батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія (за наявності) та номер паспорта громадянина України (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідному контролюючому органу і мають відмітку в паспорті громадянина України), в яких виникло право на допомогу по частковому безробіттю на період карантину згідно із статтею 47-1 Закону України "Про зайнятість населення", за формою згідно з додатком 1;

фізична особа - підприємець, який є застрахованою особою та звертається за отриманням допомоги по частковому безробіттю на період карантину, - відомості щодо себе за формою згідно з додатком 2.

У разі подання відомостей щодо себе та щодо найманих працівників фізична особа - підприємець, який є застрахованою особою, подає відомості за формами згідно з додатками 1 і 2;

4) довідку про сплату єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за останні шість місяців, що передують даті зупинення (скорочення) діяльності, подану роботодавцем або фізичною особою - підприємцем, який є застрахованою особою, на підставі звітних відомостей, що надаються до Пенсійного фонду України або ДПС, крім фізичних осіб - підприємців, які є застрахованими особами та відповідно до частини четвертої статті 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" звільнені від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Згідно з п. 10 Порядку № 306 рішення про надання або відмову в наданні допомоги по частковому безробіттю на період карантину приймається обласним або Київським міським центром зайнятості протягом трьох робочих днів з дня подання роботодавцем або фізичною особою - підприємцем, який є застрахованою особою, документів, передбачених пунктом 9 цього Порядку.

Рішення про надання або відмову в наданні допомоги по частковому безробіттю на період карантину оформлюється наказом обласного або Київського міського центру зайнятості.

При цьому судом встановлено, що відповідачем було подано всі необхідні документи, визначені частиною другою статті 47-1 Закону № 5067-VI та п. 9 Порядку № 306.

Згідно з абз.2 п.21 Порядку №306, у разі виявлення факту подання фізичною особою - підприємцем, який є застрахованою особою, недостовірних документів і відомостей, що є підставою для надання допомоги по частковому безробіттю на період карантину, кошти, отримані фізичною особою - підприємцем, який є застрахованою особою, повертаються до Фонду в повному обсязі у розмірі виплаченої такій особі допомоги по частковому безробіттю на період карантину.

Отже, підставою для повернення Фонду в повному обсязі грошових коштів, які були виплачені відповідачу як допомога по частковому безробіттю на період карантину, є виявлення факту подання відповідачем недостовірних документів і відомостей, які стали підставою для надання такої допомоги.

Як зазначає позивач, відповідач не мав права на допомогу, оскільки йому була призначена пенсія з 26.05.2020.

В той же час, суд зазначає, що право на отримання допомоги по частковому безробіттю на період карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, на момент звернення відповідача із відповідною заявою до позивача мали особи, які не отримують пенсію.

Позивачем не доведено, що станом на звернення відповідача із заявою про отримання допомоги по частковому безробіттю на період карантину (16.06.2020) Барановська Л.В. отримувала пенсію.

Як встановлено судом, Барановська Л.В. зверталась до органу пенсійного фонду з заявою про призначення пенсії 15.06.2020. Рішення про призначення пенсії відповідачу було прийнято 23.06.2020.

Отже, позивачем не доведено, що станом на дату звернення відповідача із заявою про надання допомоги по частковому безробіттю на період карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (16.06.2020), відповідач отримував пенсію.

Подання заяви про надання допомоги по частковому безробіттю на період карантину після звернення особи до органу пенсійного фонду з заявою про призначення пенсії не може вважатись обставиною з якою пов`язано відсутність права на таку допомогу, оскільки таке право не мали особи, які саме отримували пенсію на момент звернення з заявою про надання допомоги по частковому безробіттю.

За таких обставин, суд дійшов висновку щодо необґрунтованості висновків позивача щодо подання відповідачем недостовірних документів і відомостей, які стали підставою для надання допомоги по частковому безробіттю на період карантину, а отже і про відсутність підстав для повернення виплаченої відповідачу допомоги.

Прийняття 23.06.2020 рішення органом пенсійного фонду про виплату пенсії за минулий період часу (починаючи з 26.05.2020) вочевидь не свідчить про вчинення відповідачем дій спрямованих на подання недостовірних відомостей з метою отримання допомоги по частковому безробіттю на період карантину.

За таких обставин суд відмовляє в задоволенні позову в повному обсязі.

Згідно ч.1-4 ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судові витрати на підставі статей 123 та 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 42, 46, 73, 74, 76-79, 86, 91, 123, 129, 231, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог Мирноградського міського центру зайнятості до Барановської Лариси Василівни про стягнення 6 623,84 грн. - відмовити.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду в порядку та строки, визначені Главою 1 Розділу IV Господарського процесуального кодексу України (з урахуванням п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

У судовому засіданні 12.10.2021 проголошено та підписано вступну та резолютивну частину рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 18.10.2021.

Повідомити учасників справи про можливість ознайомитись з електронною копією судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень за його веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя Ю.В. Бокова