ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.10.2021 року м.Дніпро Справа № 904/4359/21

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Іванова О.Г. (доповідач),

суддів: Дарміна М.О., Антоніка С.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження без виклику (повідомлення) сторін апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 12.07.2021, ухвалене суддею Красота О.І., повний текст якого підписаний 12.07.2021, у справі №904/4359/21

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", м.Дніпро

до Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат", м.Кривий Ріг

про стягнення плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажів в сумі 43 371,12 грн.

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2021 року Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" звернулося до Господарського суду з позовом до Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" про стягнення 43 371,12 грн, з яких: плата за користування вагонами в сумі 40 888,44 грн. та збір за зберігання вантажів в сумі 2482,68 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Відповідачем умов договору №ПР/М-20240/НЮдч від 20.03.2017 "Про експлуатацію залізничної під`їзної колії Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат", яка примикає до станції Терни і Рядова регіональної філії Придніпровської залізниці" в частині повної та своєчасної оплати за користування вагонами та збору за зберігання вантажів.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 12.07.2021, в редакції ухвали від 03.08.2021, позовні вимоги задоволено у повному обсязі.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" плату за користування вагонами в сумі 40 888,44 грн. та збір за зберігання вантажів в сумі 2482,68 грн. та судовий збір у розмірі 2 270,00 грн.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду у повному обсязі, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулось Приватне акціонерне товариство "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат", в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, нез"ясування обставин справи, зокрема наявності вини залізниці у простою ванні вагонів на станції призначення Інгулець, оскільки останньою не забирались вагони пред"явлені комбінатом до перевезення, просить рішення господарського суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

При цьому в апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що:

- обґрунтовуючи затримання вагонів на станції призначення Інгулець, з причин, що залежать від ПрАТ "ІНГЗК", позивач послався на акти загальної форми №№ 4082, 4087, 4089, 4093, 4094, 4095 від 24.10.2020, №: 4096 від 25.10.2020, №№ 4123, 4132, 4135 від 27.10.2020, №№ 4143, 4144, 4146, 4149, 4151, 4152 від 28.10.2020, №№ 4160, 4161, 4162, 4166 від 29.10.2020, при цьому суд першої інстанції не взяв до уваги, що на час затримки вагонів на станції Інгулець за вказаними актами відповідачем були пред`явлені станції до перевезення вагони, які не забирались станцією; вказує, що на час складання актів пред`явлені Відповідачем вагони не були прийняті залізницею, про що були зроблені застереження в самих актах та в повідомленнях про затримку вагонів, копії яких додані Позивачем до позовної заяви. Неприйняття станцією пред`явлених до перевезення вагонів унеможливило прийняття Відповідачем вагонів, що прибули на його адресу.

Таким чином, затримка вагонів, які відображені в Актах загальної форми ГУ-23 №№ 4082, 4087, 4089, 4093, 4094, 4095 від 24.10.2020, №: 4096 від 25.10.2020, №№ 4123, 4132, 4135 від 27.10.2020, №№ 4143, 4144, 4146, 4149, 4151, 4152 від 28.10.2020, №№ 4160, 4161, 4162, 4166 від 29.10.2020, на станції Інгулець відбувалась не з причин, що залежать від Відповідача, а з причин, що залежать від позивача, що виключає його вину, а відтак, покладення на нього відповідальності у вигляді сплати збору зберігання вантажу і плати за користування вагонами.

Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" у відзиві на апеляційну скаргу проти її задоволення заперечила, вважає рішення законним і обґрунтованим, ухваленим на підставі з"ясування обставин справи і поданих у справі доказів. Звертає увагу, що посилання Відповідача на те, що він не має можливості прийняти від залізниці вагони, які прибули на його адресу, через те, що залізниця не забрала кілька вагонів після вивантаження, є хибним, оскільки як видно з п. 2 Договору, розгорнута довжина під`їзної колії Відповідача складає 50624,66 погонних метрів, відтак, Відповідач має достатній колійний розвиток своєї під`їзної колії.

Наголошу, що Відповідач у апеляційній скарзі зазначив, що 24.10.2020 ним було пред`явлено залізниці до здачі 2 порожні на піввагони, 1 цистерну, 10 напіввагонів з металевим брухтом та 1 критий вагон - разом 14 вагонів, про що ним було зазначено у кожному акті загальної форми, який залізниця складала у цю добу для засвідчення затримки вагонів на коліях станції в очікуванні забирання їх на під`їзну колію Відповідача. У той же час 24.10.2020 були затримані і простоювали на коліях станції Інгулець з причини неприйняття їх Відповідачем відповідно до актів загальної форми: № 4082 від 24.10.2020 - 49 вагонів, № 4087 від 24.10.2020 - 50 вагонів, № 4089 від 24.10.2020 - 50 вагонів, № 4093 від 24.10.2020 - 49 вагонів, № 4094 від 24.10.2020 - 35 вагонів, № 4095 від 24.10.2020 - 34 вагони, № 4096 від 25.10.2020 - 42 вагони - разом 309 вагонів.

Також, 27.10.2020 Відповідачем було пред`явлено залізниці до здачі 1 напіввагон у ремонт, 2 напіввагони з металевим брухтом та 2 цистерни - разом 5 вагонів. У той же час 27.10.2020 були затримані і простоювали на коліях станції Інгулець з причини неприйняття їх Відповідачем відповідно до актів загальної форми: № 4123 від 27.10.2020 - 56 вагонів, № 4132 від 27.10.2020 - 47 вагонів, № 4135 від 27.10.2020 - 58 вагонів - разом 141 вагон. Таким чином, очевидно, що кількість вагонів, що не приймались вчасно залізницею та комбінатом є неспівмірною.

Стверджує, що відповідно до договору про експлуатацію під"їзної колії довжина під`їзної колії складає 50624,66 погонних метрів, вагони здаються на під`їзну колію у тій кількості, в якій прибули на станцію Інгулець, але не більше 260 осей (тобто 60-65 вагонів в одній групі) за повідомленнями, які передає прийомоздавальник станції Інгулець по телефону прийомоздавальнику залізничного цеху ПрАТ «ІнГЗК» не пізніше, ніж за 2 години до пред`явлення вагонів до здавання. Таким чином, відповідач має технічну можливість приймати на під`їзну колію значну кількість вагонів. Тому твердження Відповідача, що наявність на під`їзній колії кількох неприйнятих залізницею вагонів унеможливило приймання порожніх вагонів, які постійно прибували на його адресу, не ґрунтується на доказах та фактичних даних.

Разом з тим, договори про забезпечення порожніми вагонами Відповідач укладає з власниками вагонів та операторами без участі залізниці і сам планує їх кількість та строки їх доставки. Задача залізниці полягає у тому, аби доставити відправлені вагони на адресу вантажоодержувача - у даному випадку Відповідача, та передати йому у встановленому порядку. Тому у випадку надходження на його адресу від власників надмірної кількості порожніх вагонів, вина залізниці відсутня.

У відзиві позивач просить також продовжити процесуальний строк, встановлений судом для подання відзиву на апеляційну скаргу, та прийняти цей відзив до розгляду. Обґрунтовуючи пропуск строку наголошує на тимчасовому обмеженні щодо відправлення судом поштової кореспонденції.

Розглянувши вказане клопотання, колегія суддів встановила наступне.

Відповідно до ст. 113 Господарського процесуального кодексу України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

За приписами ч.4 ст.262 ГПК України в ухвалі про відкриття апеляційного провадження зазначається строк для подання учасниками справи відзиву на апеляційну скаргу та вирішується питання про витребування матеріалів справи. Якщо разом з апеляційною скаргою подано заяви чи клопотання, суд в ухвалі про відкриття апеляційного провадження встановлює строк, протягом якого учасники справи мають подати свої заперечення щодо поданих заяв чи клопотань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Частинами 1 та 2 ст. 114 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій. Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства.

Статтею 119 Господарського процесуального кодексу України регламентовано, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи.

Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк.

Пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію.

Зі змісту наведеної норми випливає, що за заявою учасника може бути продовжений тільки строк, який встановлений судом і який не сплив на час звернення учасника справи із заявою. Процесуальний строк може бути продовжений також з ініціативи суду. Разом з тим на відміну від поновлення процесуального строку, вирішення судом питання про продовження процесуального строку не обумовлене вчиненням учасником процесуальної дії. Навпаки, процесуальний закон виходить з того, що процесуальний строк продовжується для вчинення процесуальної дії, яка ще не вчинена.

При цьому, оскільки у тих випадках, коли суду процесуальним законом надано право встановити строк в межах певного строку, встановленого Господарським процесуальним кодексом України, суд також не може продовжити строк понад встановлений Господарським процесуальним кодексом України строк.

Зважаючи на це, вирішуючи питання про поновлення або продовження процесуальних строків, суд має виходити з наведених вище відмінностей між поновленням та продовженням процесуальних строків, враховувати зміст заяви (клопотання) учасника та вчинених ним дій.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 03.12.2018 у справі №904/5995/16.

З урахуванням вищевикладеного, з огляду на подання відзиву на апеляційну скаргу разом з клопотанням, в даному випадку позивач має на увазі поновлення строку для вчинення певної дії.

Відповідно до висновків, наведених у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 07.12.2020 у справі № 1-7/158-09-3124: "Верховний Суд зазначає, що клопотання чи заява про відновлення процесуального строку повинна містити роз`яснення причин пропуску і підстави, з яких заявник вважає ці причини поважними. Також, до клопотання чи заяви повинні бути додані докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у заявника не було можливості. Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій та підтверджені належними доказами. "

Так, в обґрунтування підстав пропуску на вчинення певної процесуальної дії - подання відзиву на апеляційну скаргу, позивачем вказано про тимчасове обмеження судом здійснення відправлення поштової кореспонденції, втім, жодних підстав, як вказане вплинуло на неможливість ним вчасно здійснити певну дію, і доказів в підтвердження цього, не надає. Відтак, позивачем жодним чином не обґрунтовано, як тимчасове обмеження у здійсненні відправлення поштової кореспонденції судом вплинуло на строк вчинення ним процесуальних дій.

При цьому, колегія суддів наголошує, що попри те, що судом не здійснено направлення ухвали про відкриття провадження у справі учасникам процесу засобами поштового зв"язку у паперовій формі, судом здійснено направлення відповідного процесуального документу сторонами засобами електронного зв"язку: на електронну адресу позивача , його регіональної філії - , відповідача - .

Також відповідну ухвалу суду вчасно розміщено у Єдиному державному реєстрі судових рішень ( за посиланням https://reyestr.court.gov.ua/Review/98998085), зокрема ухвалу надіслано судом до Реєстру 16.08.2021, зареєстровано в реєстрі 16.08.2021 та опубліковано 17.08.2021.

Згідно довідок Центрального апеляційного господарського суду ухвалу суду від 16.08.2021 доставлено до вищевказаних електронних скриньок отримувачів 16.08.2021.

Таким чином, позивачем не роз`яснено причин пропуску строку і підстав, з яких заявник вважає ці причини поважними, не доведено відповідними доказами того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у заявника не було можливості.

Відповідно до ст.118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відтак, у поновленні строку для подачі відзиву на апеляційну скаргу суд відмовляє та відповідний відзив до уваги судом апеляційної інстанції не приймається.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.08.2021, справу №904/4359/21 передано колегії суддів у складі: Іванов О.Г. (головуючий, доповідач), Дармін М.О., Березкіна О.В.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 16.08.2021 (колегія суддів у складі: Іванов О.Г. (головуючий, доповідач), Дармін М.О., Березкіна О.В.) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою відповідача на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 12.07.2021 у справі №904/4359/21; з урахуванням суми спору вирішено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, в порядку письмового провадження; сторонам наданий строк для подання відзиву, заяв, клопотань.

18.10.2021 розпорядженням керівника апарату суду відповідно до пункту 2.4.6 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду призначено повторний автоматизований розподіл справи №904/4359/21 у зв`язку з перебуванням у відпустці судді Березкіної О.В.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.10.2021, справу №904/4359/21 передано колегії суддів у складі: Іванов О.Г. (головуючий, доповідач), Дармін М.О., Антонік С.Г.

Ухвалою суду від 18.10.2021 справу №904/4359/21 прийнято до провадження вказаним складом суду.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог частин 1, 2, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Судом першої інстанції та судом апеляційної інстанції встановлені наступні неоспорені обставини справи.

20.03.2020 між Акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі начальника структурного підрозділу "Служба комерційної роботи та маркетингу" Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі - Залізниця, Позивач) та Приватним акціонерним товариством "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" (далі - Власник колії, Відповідач) укладений Договір про експлуатацію залізничної під`їзної колії Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат", яка примикає до станцій Інгулець Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" №ПР/М-20240/НЮдч (далі - Договір, а.с.30-33 т. 1).

Відповідно до пункту 1 Договору згідно зі Статутом залізниць України, Правилами перевезень вантажів залізничним транспортом України і на умовах цього договору експлуатується під`їзна колія, яка належить власнику, що примикає до станції Інгулець Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця": стрілкою №5 до продовження станційної колії №3 та стрілкою №23 до продовження станційної колії № 2.

Під`їзна колія обслуговується власним локомотивом.

Межею під`їзної колії є знаки "Межа під`їзної колії", які встановлено на продовженні колії №3 біля вхідного сигналу "НІ", на продовженні колії №2 біля вхідного сигналу "НІІ".

Згідно з умовами пункту 4 Договору рух поїздів на під`їзній колії здійснюється з додержанням Правил технічної експлуатації залізниць України, Інструкції з руху поїздів і маневрової роботи на залізницях України, Інструкції з сигналізації на залізницях України, Інструкції про порядок обслуговування і організації руху на під`їзній колії.

У пункті 5 Договору сторони погодили, що здавання вагонів для під`їзної колії здійснюється за повідомленням, які передає відповідальний працівник станції Інгулець по телефону відповідальному працівнику залізничного цеху ПРАТ "ІНГЗК" не пізніше, ніж за 2 години до пред`явлення вагонів до здавання, з реєстрацією у "Книзі повідомлень про час подавання вагонів під навантаження або вивантаження" форма ГУ-2.

Відповідно до умов пункт 6 Договору вагони для під`їзної колії власника подаються локомотивом залізниці на одну з колій №1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10 станції Інгулець за вказівкою чергового по залізничній станції Інгулець, де здійснюються передавальні операції з вагонами у технічному та комерційному відношенні. Подальший рух вагонів виконується локомотивом власника колії.

Всі вагони здаються на під`їзну колію у тій кількості, в якій прибули на станцію Інгулець, але не більше 260 осей, вагою не більше 1430 тон (пункт 7 Договору).

Згідно з умовами пункту 10 Договору середньодобова переробна спроможність по основним вантажним фронтам наведена у додатку 1 до Договору.

Час перебування вагонів на під`їзній колії обчислюється з моменту закінчення передавальних операцій при передачі вагонів залізницею власнику колії до моменту закінчення цих операцій при поверненні вагонів залізниці.

У пункті 11 договору сторони погодили, що для під`їзної колії встановлюється загальний термін перебування усіх вагонів - 12,0 годин.

Відповідно пункту 14 Договору власник колії сплачує залізниці:

- за користування вагонами - згідно з Правилами користування вагонами і контейнерами;

- за зберігання вантажів у вагонах - у разі затримки їх з причин, залежних від власника колії, після закінчення терміну безоплатного зберігання, сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї) - згідно з Правилами зберігання вантажів;

- інші збори і плати за додаткові роботи і послуги, які виконує залізниця для власника колії - згідно з діючими нормативними документами.

Збори і плати вносяться на підставі статті 62 Статуту залізниць України у національній валюті України, на умовах попередньої оплати на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання філії "ЄРЦД".

Термін дії Договору №ПР/М-20240/НЮдч від 20.03.2020 з 01.04.2020 до 31.03.2021 (включно).

Доказів припинення чи визнання недійсним вказаного вище Договору сторонами суду не надано.

З матеріалів справи вбачається, що в жовтні 2020 на адресу Відповідача прибув поїзд №1464, індекс 4151-93-4677 у складі 59 порожніх вагонів за залізничними накладними №№ 42421875, 42421883, 42421867, 42421842, 42421859, 42419408, 42419382, 42421925, 42398776, 42421891, 42421909, 42422022, 42422030, 42421990, 42421982, 42421966, 42421974, 42421941, 42421958, 42422071, 42421933, 42422071, 42422063, 42422048, 42422055, 42420114, 42422006, 42442582, 42442590, 42442566, 42442574, 42442681, 42422089, 42442673, 42442665, 42442640, 42442657, 42442616, 42442624, 42442731, 42442756, 42442723, 42442699, 42442715, 42442806, 42442707, 42442798, 42442780, 42442749, 42442772, 42442855, 42442848, 42442830, 42442822, 42442905, 42442897, 42442889, 42442863, 42442871. В перевізних документах станцією призначення зазначено станцію Інгулець Придніпровської залізниці.

24.10.2020 о 6:15 год, у зв`язку з тим, що на станції призначення Інгулець на той час мало місце скупчення вагонів, що прибули на адресу Відповідача раніше, і не були забрані ним на свою під`їзну колію, видано наказ № 669 про затримку вагонів на підходах до станції призначення, а саме на станції Красний Шахтар Придніпровської залізниці.

На виконання наказу на станції Красний Шахтар складено акт про затримку вагонів (початок затримки) № 23 від 24.10.2020 і негайно передано повідомлення № 23 про затримку вагонів на станцію призначення та до інформаційно-обчислювального центру.

Станція призначення Інгулець проінформувала відповідача про затримку вагонів з його вини, видавши йому 24.10.2020 о 7:05 год. копію зазначеного повідомлення.

25.10.2020 видано наказ № 617 про закінчення затримки потяга і станцією затримки Красний Шахтар складено акт про затримку вагонів (кінець затримки) № 20 від 24.10.2020.

Також станцією Красний Шахтар додатково складено акт загальної форми № 23 від 24.10.2020, у якому зазначено момент початку та закінчення затримки вагонів.

Відповідно, період затримки вагонів на станції Красний Шахтар з вини Відповідача на підставі наказу № 669 від 24.10.2020 тривав з 24.10.2020 - 6:15 год до 25.10.2020 - 2:05 і становить 19 год 50 хв.

27.10.2020 о 5:10 год. з тієї ж причини було видано наказ № 675 від 27.10.2020, на виконання якого на станції Красний Шахтар складено акт про затримку вагонів (початок затримки) № 27 від 27.10.2020 і негайно передано повідомлення № 27 про затримку вагонів на станцію призначення та до інформаційно-обчислювального центру залізниці.

Станція призначення Інгулець проінформувала відповідача про затримку вагонів з його вини, передавши йому 27.10.2020 о 6:50 год. копію зазначеного повідомлення. 27.10.2020 видано наказ № 627 про закінчення затримки потяга і станцією Красний Шахтар складено акт про затримку вагонів (кінець затримки) № 21 від 27.10.2020. Також станцією Красний Шахтар додатково складено акт загальної форми № 25 від 27.10.2020, у якому зазначено момент початку та закінчення затримки вагонів.

Відповідно, період затримки вагонів на станції Красний Шахтар з вини відповідача на

підставі наказу № 675 від 27.10.2020 тривав з 27.10.2020 - 5:10 год до 27.10.2020 - 18:00 год. і становить 12 год 50 хв.

28.10.2020 о 10:00 год. з тієї ж причини видано наказ № 681 від 28.10.2020, на виконання якого на станції Красний Шахтар складено акт про затримку вагонів (початок затримки) № 28 від 28.10.2020 і негайно передано повідомлення № 28 про затримку вагонів на станцію призначення та до інформаційно-обчислювального центру залізниці.

Станція призначення Інгулець проінформувала відповідача про затримку вагонів з його вини, передавши йому 28.10.2020 о 11:10 год. копію зазначеного повідомлення.

28.10.2020 видано наказ № 628 про закінчення затримки потяга і станцією затримки Красний Шахтар складено акт про затримку вагонів (кінець затримки) № 23 від 28.10.2020.

Також станцією Красний Шахтар додатково складено акт загальної форми № 26 від 28.10.2020, у якому зазначено момент початку та закінчення затримки вагонів.

Відповідно, період затримки вагонів на станції Красний Шахтар з вини відповідача на підставі наказу № 681 від 28.10.2020 тривав з 28.10.2020 - 10:00 год. до 28.10.2020 - 23:40год і становить 13 год 40 хв.

Після прибуття поїзда на станцію призначення Інгулець та здійснення технічного огляду 4 вагона були прийняті відповідачем без затримки, а інші були підготовлені для передачі на під`їзну колію відповідача пізніше, про що його повідомлено встановленим порядком та зроблено записи у Книзі повідомлень про подавання вагонів під навантаження і вивантаження станції Інгулець.

Оскільки відповідач не був готовий вчасно забрати вагони, вони додатково простоювали на коліях станції призначення, про що з моменту запланованої подачі вагонів складено акти загальної форми та нараховано плату за користування вагонами.

Так, 52 вагони з цього поїзда додатково простоювали на станції Інгулець відповідно до акту загальної форми № 4166 від 29.10.2020 з 29.10.2020 - 12:40 год. до 29.10.2020 - 15:15 год., тобто протягом 2 год 35 хв.

Відповідно до актів, зазначених вище, загальний період затримки вагонів на підходах до станції призначення та на станції призначення Інгулець з вини відповідача склав: для 4 вагонів - 46 год. 20 хв., для 52 вагонів - 48 год. 55 хв.

Після повернення вагонів з під`їзної колії було нараховано плату за користування ними під час простоювання на підставі актів про затримку вагонів на підходах до станції призначення, та включено до відомостей плати за користування вагонами № 30109544, 30109545, 30109546, 30109551, 30109555, 30109556, 01119561, які представник відповідача підписав із зауваженням.

Крім того, за час затримки поїзда на станції Красний Шахтар залізницею нараховано збір за зберігання вантажів протягом 1 доби та включено до накопичувальної картки № 30109063 від 30.10.2020, яку Відповідач також підписав із зауваженням.

Також у жовтні 2020 на адресу ПрАТ "Інгулецький ГЗК" прибував поїзд № 2166, індекс 4005-8-4677 у складі 57 порожніх вагонів. Перевезення було оформлене залізничними накладними №№42477596, 42477422, 42477281, 42477240, 42477240, 42530865, 42560840, 42477612, 42477596, 42531012, 42531004, 42530972, 42530956, 42530931, 42530923, 42530949, 42530915, 42530907, 42530899, 42530881, 42530980, 42530998, 42531129, 42531137, 42531111, 42531103, 42531087, 42531079, 42531061, 42531053, 42531046, 42531038, 42531020, 42531871, 42531889, 42531962, 42531939, 42531913, 42531954, 42531897, 42531947, 42532002, 42531988, 42531988, 42531921, 42531905, 42531996. 42531970, 42532101, 42532093, 42532085, 42532077, 42532069, 42532051, 42532044, 42532036, 42532028,42532119, 42532010. В перевізних документах станцією призначення зазначено станцію Інгулець Придніпровської залізниці.

27.10.2020 р. о 5:05 год., у зв`язку з тим, що на станції призначення Інгулець на той час мало місце скупчення вагонів, що прибули на адресу відповідача раніше, і не були забрані на свою під`їзну колію, було видано наказ № 674 про затримку вагонів на підходах до станції призначення, а саме на станції Красний Шахтар Придніпровської залізниці.

На виконання наказу на станції Красний Шахтар складено акт про затримку вагонів (початок затримки) № 26 від 27.10.2020 і негайно передано повідомлення № 26 про затримку вагонів на станцію призначення та до інформаційно-обчислювального центру залізниці.

Станція призначення Інгулець проінформувала відповідача про затримку вагонів з його вини, передавши йому 27.10.2020 о 6:50 год. копію зазначеного повідомлення.

27.10.2020 видано наказ № 626 про закінчення затримки потяга і станцією затримки Красний Шахтар складено акт про затримку вагонів (кінець затримки) № 22 від 27.10.2020.

Також станцією Красний Шахтар додатково складено акт загальної форми № 24 від 27.10.2020, у якому зазначено момент початку та закінчення затримки вагонів.

Відповідно період затримки вагонів на станції Красний Шахтар з вини відповідача на підставі наказу № 674 від 27.10.2020 тривав з 27.10.2020 - 5:05 год. до 27.10.2020 - 18:00 год. і становить 12 год. 55 хв.

28.10.2020 о 10:05 год. з тієї ж причини видано наказ № 682 від 28.10.2020, на виконання якого на станції Красний Шахтар складено акт про затримку вагонів (початок затримки) № 29 від 28.10.2020 і негайно передано повідомлення № 29 про затримку вагонів на станцію призначення та до інформаційно-обчислювального центру залізниці.

Станція призначення Інгулець проінформувала відповідача про затримку вагонів з його вини, передавши йому 28.10.2020 о 11:10 год. копію зазначеного повідомлення.

28.10.2020 видано наказ № 629 про закінчення затримки потяга і станцією затримки Красний Шахтар складено акт про затримку вагонів (кінець затримки) № 24 від 28.10.2020.

Також станцією Красний Шахтар додатково складено акт загальної форми № 27 від 28.10.2020, у якому зазначено момент початку та закінчення затримки вагонів.

Відповідно, період затримки вагонів на станції Красний Шахтар з вини відповідача на підставі наказу № 682 від 28.10.2020 тривав з 28.10.2020 - 10:05 год. до 28.10.2020 - 23:40 год і становить 13 год 35 хв.

29.10.2020 о 4:35 год. з тієї ж причини видано наказ № 685 від 29.10.2020, на виконання якого на станції Красний Шахтар складено акт про затримку вагонів (початок затримки) № 30 від 29.10.2020 і негайно передано повідомлення № 30 про затримку вагонів на станцію призначення та до інформаційно-обчислювального центру залізниці.

Станція призначення Інгулець проінформувала відповідача про затримку вагонів з його вини, передавши йому 29.10.2020 о 5:50 год. копію зазначеного повідомлення.

29.10.2020 видано наказ № 631 про закінчення затримки потяга і станцією затримки Красний Шахтар складено акт про затримку вагонів (кінець затримки) № 25 від 29.10.2020.

Також станцією Красний Шахтар додатково складено акт загальної форми № 28 від 29.10.2020, у якому зазначено момент початку та закінчення затримки вагонів.

Відповідно період затримки вагонів на станції Красний Шахтар з вини відповідача на підставі наказу № 685 від 29.10.2020 тривав з 29.10.2020 - 4:35 год. до 29.10.2020 - 15:30 год. і становить 10 год 55 хв.

Відповідно до актів, зазначених вище, загальний період затримки вагонів на підходах до станції призначення з вини відповідача склав 37 год. 25 хв.

Після повернення вагонів з під`їзної колії нараховано плату за користування ними під час простоювання на підставі актів про затримку вагонів на підходах до станції призначення, та включено до відомостей плати за користування вагонами № 30109551, 30109552, 30109553, 31109558, 31109560, 01119563, які представник відповідача підписав із зауваженням .

Крім того, за час затримки поїзда на станції Красний Шахтар залізницею нараховано збір за зберігання вантажів протягом 1 доби та включено до накопичувальної картки № 30109063 від 30.10.2020, яку відповідач також підписав із зауваженням.

Також у жовтні 2020 на адресу ПрАТ "Інгулецький ГЗК" прибував поїзд № 2709, індекс 4600-1-4677 у складі 58 порожніх вагонів. Перевезення оформлене залізничними накладними №47398243, 47398086, 47398151, 47398078, 47398060, 47398037, 47398011, 397914, 47397922, 47404819, 47405121, 47398185. В перевізних документах станцією призначення зазначено станцію Інгулець Придніпровської залізниці.

27.10.2020 о 9:40 год. у зв`язку з тим, що на станції призначення Інгулець на той час мало місце скупчення вагонів, що прибули на адресу відповідача раніше, і не були забрані на свою під`їзну колію, видано наказ № 678 про затримку вагонів на підходах до станції призначення, а саме на станції Нікополь Придніпровської залізниці.

На виконання наказу на станції Нікополь складено акт про затримку вагонів (початок затримки) № 45 від 27.10.2020 і негайно передано повідомлення № 45 про затримку вагонів на станцію призначення та до інформаційно-обчислювального центру залізниці.

Станція призначення Інгулець проінформувала відповідача про затримку вагонів з його вини, передавши йому 27.10.2020 о 10:50 год. копію зазначеного повідомлення.

27.10.2020 видано наказ № 622 про закінчення затримки потяга і станцією затримки Нікополь складено акт про затримку вагонів (кінець затримки) № 45 від 27.10.2020.

Також станцією Нікополь додатково складено акт загальної форми № 90 від 27.10.2020, у якому зазначено момент початку та закінчення затримки вагонів.

Відповідно, період затримки вагонів на станції Нікополь з вини відповідача тривав з 27.10.2020 - 9:40 год. до 27.10.2020 - 18:00 год. і становить 8 год. 20 хв.

28.10.2020 о 11:10 год. з тієї ж причини видано наказ № 684 від 28.10.2020, на виконання якого на станції Нікополь складено акт про затримку вагонів (початок затримки) № 46 від 28.10.2020 і негайно передано повідомлення № 46 про затримку вагонів станцію призначення та до інформаційно-обчислювального центру залізниці.

Станція призначення Інгулець проінформувала відповідача про затримку вагонів з його вини, передавши йому 28.10.2020 о 12:00 год. копію зазначеного повідомлення.

28.10.2020 видано наказ № 630 про закінчення затримки потяга і станцією затримки Нікополь складено акт про затримку вагонів (кінець затримки) № 46 від 28.10.2020.

Також станцією Нікополь додатково складено акт загальної форми № 91 від 28.10.2020, у якому зазначено момент початку та закінчення затримки вагонів.

Відповідно період затримки вагонів на станції Нікополь з вини відповідача тривав з 28.10.2020 - 11:10 год. до 28.10.2020 - 23:40 год. і становить 12 год. 30 хв.

Відповідно до актів, зазначених вище, загальний період затримки вагонів на підходах до станції призначення з вини відповідача склав 20 год 50 хв.

Після повернення вагонів з під`їзної колії нараховано плату за користування ними під час простоювання на підставі актів про затримку вагонів на підходах до станції призначення та включено до відомостей плати за користування вагонами № 30109546, 30109548, 30109550, 30109557, 31109559, які представник відповідача підписав із зауваженням.

На станції Інгулець Придніпровської залізниці, відповідно до пункту 8 Правил користування вагонами і контейнерами сторонами складені акти загальної форми ГУ-23: №№4082, 4087, 4089, 4093, 4094, 4095 від 24.10.2020, №4096 від 25.10.2020, №№4123, 4132, 4135 від 27.10.2020, №№4143, 4144, 4146, 4149, 4151, 4152 від 28.10.2020, №№4160, 4161, 4162, 4166 від 29.10.2020, на віднесення на відповідальність вантажовласника Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" стосовно зайнятості колій призначення вагонами у період, який охоплює період з моменту прибуття спірних вагонів на станції підходу і до закінчення їх затримки.

Зазначені акти складені після закінчення затримки вагонів, в них відповідно до пункту 8 Правил користування вагонами та контейнерами вказано час початку та закінчення затримки вагонів, їх номери, акти засвідчені підписами представників як залізниці так і вантажоотримувача, які підписавши їх погодились з даними, зазначеними в цих актах, у тому числі, щодо періоду затримки вагонів.

Про прибуття вагонів на адресу відповідача, Приватне акціонерне товариство "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" своєчасно повідомлено залізницею, що підтверджується повідомленнями про затримку вагонів.

Несвоєчасне вивільнення відповідачем колії станції Інгулець Придніпровської залізниці від вантажу, який вже прибув на його адресу, унеможливило виконання залізницею зобов`язань за договором на перевезення. Через затримку вагонів на станції призначення і на підході до неї з вини відповідача, була знижена пропускна спроможність для перевезення інших поїздів.

Після прибуття спірних вагонів, станцією призначення Інгулець на підставі актів ф.ГУ-23а, ф.ГУ-23 складених станціями Красний Шахтар, Нікополь через затримку вагонів з вини відповідача на підставі наказів №669, 617, 675, 627, 681, 628, 674, 626, 682, 629, 685, 631, 678, 622, 684, 630, нарахована плата за користування вагонами згідно відомостей ГУ-46 №№30109544, 30109545, 30109546, 30109551, 30109555, 30109556, 01119561, 30109551, 30109552, 30109553, 31109558, 31109560, 01119563, 30109546, 30109548, 30109550, 30109557, 31109559 на загальну суму 40 888,44 грн. та збір за зберігання вантажу згідно накопичувальної картки ф.ФДУ-92 №30109063 від 30.10.2020 на суму 2 482,68 грн.

Вищезазначена сума розрахована з урахуванням наявності актів ф.ГУ-23, які підтверджували затримку вагонів на коліях станції призначення за весь час затримки вагонів на підходах до станції призначення.

Відомості плати ф. ГУ-46 та накопичувальні картки ф. ФДУ-92 відповідачем було підписано із запереченнями щодо неможливості приймання вагонів через відсутність вільних шляхів.

Відповідач нараховану плату за користування спірними вагонами у розмірі 40888,44 грн. та збір за зберігання вантажу в сумі 2482,68 грн не сплатив, що і стало підставою звернення позивача з відповідним позовом до господарського суду.

Задовольняючи позовні вимоги у повному обсязі, господарський суд виходив із доведеності позивачем належними та допустимими доказами вини відповідача у зайнятості колій на станції призначення Інгулець, в зв`язку з несвоєчасним забиранням вантажу одержувачем на свою під`їзну колію, зокрема: актами загальної форми ГУ-23, складеними станцією призначення Інгулець Придніпровської залізниці, повідомленнями про прибуття вагонів, переданими відповідачу, зареєстрованими в Книзі повідомлень форми ГУ-2, складеними станцією Інгулець, відомостями про нарахування плати за користування вагонами форми ГУ-46, за якими нарахована плата за користування вагонами. При цьому відсутність своєї вини, за якою відповідач звільняється від відповідальності за нормами ст.121 Статуту та п.16 Правил користування вагонами і контейнерами, відповідачем не доведено.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних мотивів.

При розгляді спору про стягнення залізницею плати за користування вагонами (контейнерами) до предмета доказування належить доведення позивачем належними, допустимими і достатніми доказами факту використання вагонів (контейнерів) для перевезення вантажів замовника послуг з перевезення у відповідний період, а у разі якщо мала місце затримка вагонів на станціях призначення і на підходах до них (якими можуть бути проміжні станції) в очікуванні подання їх під вивантаження, перевантаження, - надання доказів того, що така затримка була спричинена саме з вини вантажоодержувача (власника залізничної під`їзної колії, порту, підприємства). Такий висновок викладений у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.09.2020 у справі № 908/1795/19.

Аналізуючи відносини сторін, колегія суддів зазначає, що вони виникли із договору перевезення, що регламентований главою 64 підрозділу 1 розділу 3 книги 5 Цивільного кодексу України, Господарським кодексом України, спеціальними нормативними актами у сфері перевезення.

Відповідно ст. 307 Господарського кодексу України, положення якої кореспондуються із положеннями ст. 909 Цивільного кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Згідно з ч.5 ст.307 Господарського кодексу України, положення якої кореспондуються з ч. 2 ст. 908 та ст.920 Цивільного кодексу України, умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов`язань.

Положеннями статті 42 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №457 від 06.04.1998, залізниця зобов`язана повідомити одержувача про вантажі, які прибули на його адресу в день прибуття вантажу або до 12-ої години наступного дня. Порядок і способи повідомлення встановлюються начальником станції. Одержувач може визначити спосіб повідомлення. Якщо залізниця не повідомить про прибуття вантажу, одержувач звільняється від внесення плати за користування вагонами (контейнерами) і за зберігання вантажу до того часу, як буде надіслано повідомлення. За угодою між одержувачем і станцією вагони (контейнери) можуть подаватися без попереднього повідомлення.

Відповідно до ст. 46, 47 Статуту залізниць України, одержувач зобов`язаний прийняти і вивезти зі станції вантаж, що надійшов на його адресу; терміни вивезення і порядок зберігання вантажів установлюються Правилами; вантажі, що прибули, зберігаються на станції безкоштовно протягом доби; цей термін обчислюється з 24-ої години дати вивантаження вантажу (контейнера) засобами залізниці або з 24-ої години дати подачі вагонів під вивантаження засобами одержувача; за зберігання вантажу на станції понад зазначений термін справляється плата, встановлена тарифом.

У разі прибуття вантажу на адресу одержувача, поставка якого йому не передбачена планом (договором, контрактом, замовленням, нарядом та ін.), останній зобов`язаний прийняти такий вантаж від станції на відповідальне зберігання.

Для транспортного обслуговування одного або кількох підприємств у взаємодії із залізничним транспортом загального користування призначено під`їзні колії (ст. 64 Статуту).

Статтею 71 Статуту залізниць України визначено, що порядок подачі і забирання вагонів і контейнерів на залізничній під`їзній колії встановлюється договором на експлуатацію залізничної колії (договором на подачу та забирання вагонів).

Згідно ст. 119 Статуту залізниць України, за користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під`їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами - суб`єктами підприємницької діяльності вноситься плата. Порядок визначення плати за користування вагонами (контейнерами) та звільнення вантажовідправника від зазначеної плати у разі затримки забирання вагонів (контейнерів), що виникла з вини залізниці, встановлюється Правилами. Зазначена плата вноситься також за час затримки вагонів на станціях призначення і на підходах до них в очікуванні подання їх під вивантаження, перевантаження з причин, що залежать від вантажоодержувача, власника залізничної під`їзної колії, порту, підприємства. За час затримки на коліях залізниці вагонів, що належать підприємствам чи орендовані ними, стягується 50 відсотків зазначених розмірів плати.

Відповідно до ст. 6 Статуту залізниць України вантаж - матеріальні цінності, які перевозяться залізничним транспортом у спеціально призначеному для цього вантажному рухомому складі.

При цьому порожні власні вагони, які перевозяться залізницею за перевізними документами зі сплатою перевізної плати, мають статус "вантажу", який залізниця зобов`язана доставити на станцію призначення у цілості та збереженості і видати його одержувачу, зазначеному в накладній. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від у справі № 904/7360/17.

Збір за зберігання вантажу нараховується згідно з п. 8 Правил зберігання вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644, відповідно до якого збір за зберігання вантажів у вагонах (контейнерах) у разі затримки їх з вини одержувача (відправника) після закінчення терміну безоплатного зберігання сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї, на прикордонних, припортових станціях тощо).

Відповідно до підпункту 2.1. пункту 2 розділу ІІІ Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 26.03.2009 №317, збір за зберігання власного (орендованого) рухомого складу на своїх осях (з одиниці) справляється в розмірі 5,9 грн. за добу. У всіх випадках неповна доба зберігання вантажів округляється до повної.

Згідно наказу Міністерства інфраструктури України від 11.08.2021 №418 "Про внесення змін до Коефіцієнтів, що застосовуються до тарифів "Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ним послуги", зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 13.08.2021 за № 1070/36692, до тарифів, плат та зборів, що вказані у розділах II і III Збірника тарифів, застосовується коефіцієнт 3, 023.

Відповідно до п. 2.6 Правил розрахунків за перевезення вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644, усі належні залізниці платежі за додаткові послуги, штрафи, які не були включені в перевізні документи і у відомості плати за користування вагонами та контейнерами, включаються в накопичувальні картки, які складаються станціями в трьох примірниках із зазначенням у них відомостей про надані послуги і їх вартість. Ці відомості підтверджуються підписами працівника станції і вантажовласника. Один примірник накопичувальної картки, відомості плати за користування вагонами та контейнерами, за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу надаються вантажовласнику.

Згідно п. 3 розділу ІІ Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 25.02.1999 №113, облік часу користування вагонами і контейнерами та нарахування плати за користування ними провадиться на станціях відправлення та призначення за відомістю плати за користування вагонами форми ГУ-46, відомістю плати за користування контейнерами форми ГУ-46к, які складаються на підставі пам`яток про подавання/забирання вагонів форми ГУ-45, актів про затримку вагонів форми ГУ-23а, актів загальної форми ГУ-23.

Пунктом 4 розділу ІІ Правил користування вагонами і контейнерами передбачено, що відомості плати за користування вагонами (контейнерами) мають підписуватися начальником станції і вантажовласника щоденно або в періоди пред`явлення їх станцією до розрахункового підрозділу, що встановлюються начальником залізниці. У разі непогодження даних, зазначених у відомості, представник вантажовласника зобов`язаний підписати відомість із зауваженнями.

Відповідно п. 6, 7 розділу ІІІ Правил користування вагонами і контейнерами, час користування обчислюється окремо для кожного вагона і контейнера за його номером. Номерному обліку часу користування підлягають усі вагони і контейнери, подані під вантажні операції на місцях загального користування, а на місцях незагального користування - вагони і контейнери парку залізниць України й інших держав, передані на під`їзні колії або орендовані ділянки колій. Усі завантажені вагони, а також порожні вагони, які належать підприємствам, організаціям, портам, установам і громадянам, та орендовані ними, що знаходяться на станціях і на підходах до них в очікуванні подавання під вантажні або інші операції з причин, які залежать від вантажовласника, є такими, що перебувають у користуванні вантажовласника. Час користування вагонами на залізничних під`їзних коліях, що обслуговуються локомотивами власників колій, обчислюється з моменту їх передавання на передавальних коліях.

За приписами п. 8 розділу ІІІ Правил користування вагонами і контейнерами, у разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час (у годинах та хвилинах) початку та закінчення затримки вагонів і їх номери.

Згідно п. 9 розділу ІІІ Правил користування вагонами і контейнерами, про затримку вагонів і контейнерів з вини вантажовласника на підходах до станції призначення залізниця видає наказ. Облік затриманих на підходах вагонів здійснюється станцією, на якій вони простоюють, на підставі акта про затримку вагонів, що складається станцією. Усі дані, вказані в цьому акті, передаються станцією у "Повідомленні про затримку вагонів" до інформаційно-обчислювального центру залізниці та на станцію призначення.

Пунктом 10 розділу ІІІ Правил користування вагонами і контейнерами встановлено, що акт про затримку вагонів складається у трьох екземплярах - один залишається на станції затримки і два додаються до перевізних документів. Станція призначення інформує вантажовласника про затримку вагонів з його вини, передаючи йому копію Повідомлення про затримку вагонів не пізніше двох годин після його отримання (телефонограмою, телеграфом, поштовим зв`язком, через посильних, факсом або іншим способом, установленим начальником станції за погодженням з вантажовласником).

Відповідно до п. 12 розділу ІІІ Правил користування вагонами і контейнерами, загальний час, за який вноситься вантажовласником плата залізниці за користування вагонами, включає час затримки вагонів з його вини та час перебування їх у безпосередньому розпорядженні вантажовласника; час до 30 хвилин не враховується, час 30 хвилин і більше враховується як повна година.

За приписами п. 13 Правил плата за користування стягується з вантажовласника також у разі затримки вагонів (контейнерів) під час перевезення в усіх випадках, крім тих, які залежать від залізниці.

Згідно з п. 14 Правил розмір плати за користування вагонами і контейнерами в залежності від часу користування встановлюється згідно з чинним законодавством.

Пунктом 15 Правил передбачено, що за час перебування на під`їзних коліях та інших місцях незагального користування вагонів, що належать підприємствам чи орендовані ними, плата не вноситься. Якщо такі вагони затримані на станції призначення чи на підходах до неї або на станції відправлення з причин, що залежать від вантажовласника, то плата за користування сплачується в розмірі 50 відсотків.

Згідно наказу Міністерства інфраструктури України від 22.03.2019 №205 "Про внесення змін до Коефіцієнтів, що застосовуються до тарифів "Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ним послуги", зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 29.03.2019 за № 320/33291, до плати за користування вагонами та контейнерами, що вказана в розділі V Збірника тарифів, застосовується коефіцієнт 3,023.

За статтею 129 Статуту обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Згідно пунктом 3 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №334 від 28.05.2002, акти загальної форми складаються (окрім іншого), як у випадку затримки вагонів на станції призначення в очікуванні подачі під вивантаження (перевантаження) з причин, що залежать від одержувача, власника залізничної під`їзної колії, порту, підприємства, так і в інших випадках для засвідчення обставин, що виникли в процесі перевезення вантажу і можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, якщо при цьому не потрібне складання комерційного акта.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що після прибуття вагонів на станцію призначення Інгулець Придніпровської залізниці позивач своєчасно, відповідно до пункту 5 договору, повідомив відповідача про готовність залізниці передати вагони, про що зроблено відповідні записи у Книзі повідомлень про час подавання вагонів під навантаження або вивантаження форми ГУ-2 (т.1, а.с. 138-157).

Факт скупчення вагонів на станції призначення Інгулець доведений позивачем актами загальної форми ГУ-23: №№4082, 4087, 4089, 4093, 4094, 4095 від 24.10.2020, №4096 від 25.10.2020, №№4123, 4132, 4135 від 27.10.2020, №№4143, 4144, 4146, 4149, 4151, 4152 від 28.10.2020, №№4160, 4161, 4162, 4166 від 29.10.2020 (а.с.88, 118-137, т.1), в яких вказаний час початку та закінчення затримки вагонів і їх номери.

За весь час затримки спірних вагонів на підставі актів загальної форми ГУ-23 та згідно з Тарифним керівництвом № 1 позивачем розрахована плата за користування спірними вагонами за Відомостями форми ГУ-46 №№30109544, 30109545, 30109546, 30109551, 30109555, 30109556, 01119561, 30109551, 30109552, 30109553, 31109558, 31109560, 01119563, 30109546, 30109548, 30109550, 30109557, 31109559 на загальну суму 40 888,44 грн. та збір за зберігання вантажу згідно накопичувальної картки ф.ФДУ-92 №30109063 від 30.10.2020 на суму 2 482,68 грн. (а.с. 36-72, т.1).

Розрахунок плати за користування вагонами здійснений позивачем правильно, відповідно до вимог чинного законодавства.

За цих обставин, з урахуванням наведених правових положень, колегія суддів вважає, що позивачем правомірно нараховано відповідачу плату за користування вагонами у розмірі 40888, 44 грн. та збір за зберігання вантажу в сумі 2482,68 грн, що є підставою для задоволення позовних вимог.

Доводи скаржника стосовно того, що під час дії актів №№ 4082, 4087, 4089, 4093, 4094, 4095 від 24.10.2020, №: 4096 від 25.10.2020, №№ 4123, 4132, 4135 від 27.10.2020, №№ 4143, 4144, 4146, 4149, 4151, 4152 від 28.10.2020, №№ 4160, 4161, 4162, 4166 від 29.10.2020, на станції Інгулець за вказаними актами відповідачем були пред`явлені станції до перевезення вагони, які не забирались станцією, що в свою чергу унеможливило прийняття ПрАТ "ІнГЗК" вагонів, які прибули на його адресу, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч.2 ст.614 Цивільного кодексу України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Про готовність вагонів до забирання власник колії повідомляє залізницю. Повідомлення передає начальник зміни цеху зовнішнього транспорту (диспетчер зміни, черговий по станції) або диспетчер виробничого відділу УЗТ по телефону відповідальному працівнику станції примикання залізниці не пізніше, ніж за 2 години до пред`явлення вагонів до здачі залізниці, з наступним наданням письмового повідомлення за формою, встановленою Правилами користування вагонами і контейнерами, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 № 113 (п.8 договору).

Згідно з абз. 5 п. 12 Інструкції оформлення затримки поїздів на підходах до станції призначення на Придніпровській залізниці, (затвердженої наказом начальника залізниці №75/Н від 08.02.2011) при поновленні приймання вагонів вантажовласником, зі станцій затримки у першу чергу повинні відправлятись вагони, які вказані у заявці вантажовласника, з урахуванням поїзної обстановки на дільниці, а за відсутності заявки - враховувати можливість відправлення вагонів, які були затримані першими.

Вантажоодержувач повинен надавати суду документально підтверджені відомості про те, з яких причин готові до передавання на під`їзну колію і оброблені порожні власні вагони на його адресу простоювали на станції призначення більше нормативного часу і не забиралися на під`їзну колію.

Порядок нарахування плати за користування вагонами визначений в Правилах користування вагонами і контейнерами, де зазначено:

- п.12: "Загальний час, за який вноситься вантажовласником плата за користування вагонами, включає час затримки вагонів з його вини та час перебування їх у безпосередньому розпорядженні вантажовласника. Час до 30 хвилин не враховується, час 30 хвилин і більше враховується як повна година.";

- п.6: "Усі завантажені вагони, а також порожні вагони, які належать підприємствам, організаціям, портам, установам і громадянам, та орендовані ними, знаходяться на станціях і на підходах до них в очікуванні подавання під вантажні або інші операції з причин, які залежать від вантажовласника, є такими, що перебувають у користуванні вантажовласника."

Тобто, вагони, які затримані по наказах на станціях підходу та призначення з вини вантажовласника - знаходяться у користуванні вантажовласника. У такому разі, плата за користування вагонами обчислюється за загальний час (з часу передачі наказу на затримку вагонів до часу закінчення затримки на підході до станції призначення, згідно наказу) + (час від початку затримки до часу закінчення затримки на коліях станції призначення).

Плата за користування вагонами розраховується на підставі вимог ст.ст.119, 125 Статуту залізниць України, п.п.3, 4, 5, 6, 8, 9, 10, 12 Правил користування вагонами, затверджених наказом Мінтрансу України від 25.02.1999 №113 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 15.03.1999 за №165/3458, Розділу V Тарифного керівництва №1, затвердженого наказом Мінтрансу №551 від 15.11.1999.

Наявність вільних під`їзних колій на станції за обставин відсутності з боку відповідача доказів на підтвердження прийняття ним передбачених договором та вказаними нормативними документами заходів до забирання вагонів зі станції призначення, що прибули на його адресу, є свідченням саме його вини у такому скупченні внаслідок допущеної бездіяльності у забиранні вагонів зі станції призначення.

Також слід наголосити, що зайнятість приймально-відправних колій по станції призначення згідно технологічного процесу роботи станції планує поїзний диспетчер залізниці з урахуванням підводу під навантаження порожніх вагонів парку "Укрзалізниці" і власних, вагонів з вантажем на адресу підприємства, маневрової роботи, необхідності приймання навантажених маршрутів з Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат", обгону локомотивів, для чого необхідна наявність вільних колій станції тощо.

Підпунктом 14.2.1. пункту 14.2. Інструкції з руху поїздів і маневрової роботи на залізницях України (затвердженої наказом Міністерства транспорту та зв`язків України від 31.08.2005 №507) визначено, що приймання поїздів на станцію має проводитись тільки на вільні колії, які призначені для цього технічно - розпорядчим актом станції.

Відповідно до п. 16.4 Правил технічної експлуатації залізниць України (затверджених наказом Міністерства транспорту України від 20.12.1996 № 411) черговий по станції зобов`язаний забезпечити наявність вільних колій для своєчасного приймання поїздів.

Визначення можливості або неможливості доставити на станцію призначення затримані вагони відноситься до технології роботи залізниці, для чого необхідні спеціальні знання.

Жодним нормативним актом чи будь-яким іншим документом не передбачено, що за умов проведення технологічних операцій з прибуття та відправлення поїздів всі колії станції повинно бути зайнято.

Отже, на станції призначення, окрім зайняття колій під технологічними операціями з вагонами, має бути забезпечено і наявність вільних колій для своєчасного приймання поїздів.

Такий висновок узгоджується з правовими позиціями Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 22.06.2018 у справі №904/7535/17 та колегій суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постановах від 26.06.2020 у справі №908/1925/19, від 23.06.2020 у справі №908/1746/19, від 06.04.2020 у справі №908/1417/19.

Крім того, колегія суддів зауважує, що пунктом 16 Правил користування вагонами і контейнерами визначено випадки, коли вантажовласник звільняється від плати за користування вагонами і контейнерами.

Причина звільнення від плати за користування загонами і контейнерами зазначається у графі "Примітки" відомості плати за користування вагонами (контейнерами).

Як вбачається з відомостей плати за користування загонами, у графі "примітка" містяться лише поодинокі зазначення який тип вагону (власний/орендований), даних щодо інших даних графа "примітка" не містять.

Також, не заповнений пункт 9 "... відповідальність залізниці та форс - мажор" графи "Час користування, год., хв.".

При цьому, при підписанні представником відповідача відомостей, зауважень щодо вищевказаних граф не зафіксовано.

В свою чергу, зауваження Відповідача в актах форми ГУ-23 та відомостях плати за користування вагонами, складених залізницею, не є належним доказом вини залізниці, оскільки такі зауваження позбавляють залізницю лише можливості списати плату у безспірному порядку, в той час, як в судовому порядку Відповідач має довести належними та допустимими доказами обґрунтованість своєї незгоди з актами і відомостями плати за користування вагонами.

Отже, з урахуванням відсутності доказів на підтвердження вживання відповідачем передбачених договором заходів до забирання вагонів зі станції призначення, що прибули на його адресу, вбачається вина останнього у такому скупченні, внаслідок чого спірні вагони затримувалися на станції призначення.

Відповідачем не спростовано доводів позивача та не надано доказів того, що він мав можливість прийняти спірні вагони, а також не доведено наявності обставин, які б могли бути підставою для відмови у позові з огляду на положення статті 121 Статуту та пункту 16 Правил користування вагонами і контейнерами.

Отже, вимоги позивача про стягнення плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу є правомірними та правильно задоволені судом першої інстанції.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 275 та статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За викладених обставин, колегія суддів суду апеляційної інстанції вважає, що розглядаючи справу, суд першої інстанції дав оцінку наявним у справі доказам за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, правильно застосував норми матеріального і процесуального права, що у відповідності до ст. 276 ГПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду - без змін.

Зважаючи на відмову у задоволенні апеляційної скарги, судові витрати, понесені у зв`язку із апеляційним оскарженням, згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на заявника у скарзі і відшкодуванню не підлягають.

Оскільки загальна ціна позову становить 43 371,12 грн., тобто не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, то відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 12 ГПК України дана справа відноситься до категорії малозначних справ, у зв`язку з чим відповідно до ст. 287 ГПК України судові рішення у даній справі не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 269, 275, 276, 282-284 ГПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат", м. Кривий Ріг на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 12.07.2021 у справі № 904/4359/21 - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 12.07.2021 у справі №904/4359/21 - залишити без змін.

Судові витрати Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат", м. Кривий Ріг за подання апеляційної скарги на рішення суду покласти на заявника апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду лише у випадках, передбачених пунктом 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України, протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 18.10.2021.

Головуючий суддя О.Г. Іванов

Суддя М.О. Дармін

Суддя С.Г. Антонік