УХВАЛА

м. Київ

18.10.2021Справа № 910/3795/21
Господарський суд міста Києва у складі судді Грєхової О.А., розглянувши

заяву Першого заступника керівника Київської міської прокуратури в інтересах держави в особі Київської міської ради

про вжиття заходів забезпечення позову

у справі № 910/3795/21

за позовом Першого заступника керівника Київської міської прокуратури в інтересах держави в особі Київської міської ради

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпрекс-Україна»

третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Товариство власників квартир будинку 14/12 по вул. Суворова м. Києва "Літа"

третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Борекс Інвест»

про витребування земельної ділянки

Без повідомлення (виклику) учасників процесу

ВСТАНОВИВ:

Перший заступник керівника Київської міської прокуратури звернувся до Господарського суду міста Києва із позовними вимогами в інтересах держави в особі Київської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "Борекс Інвест" про витребування земельної ділянки.

Позовні вимоги обґрунтовані вибуттям земельної ділянки площею 0,1743 га по вул. Миколи Гайцана, 12/14 у Печерському районі м. Києва (кадастровий номер :82:342:0008) з володіння територіальної громади міста Києва поза волею останньої.

12.10.2021 через відділ діловодства суду від Першого заступника керівника Київської міської прокуратури в інтересах держави в особі Київської міської ради надійшла заява про вжиття заходів забезпечення позову.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд дійшов висновку про необхідність задоволення вказаної заяви, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (ч. 2 ст. 136 ГПК України).

Положеннями частини 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України визначено, що позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

У заяві про забезпечення позову прокурор просить суд вжити заходи забезпечення позову, а саме:

- Накласти арешт на земельну ділянку площею 0,1743 га з кадастровим номером :852:342:0008, розташовану по вул. Миколи Гайцана, 12/14 у Печерському р-ні м. Києва.

- Заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю "Дніпрекс-Україна" та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії щодо земельної ділянки площею 0,1743 га з кадастровим номером :852:342:0008, розташовану по вул. Миколи Гайцана, 12/14 у Печерському р-ні м. Києва, у тому числі: укладати договори купівлі-продажу або іншим способом відчужувати права на вказану земельну ділянку, передавати земельну ділянку у користування третім особам, змінювати межі та цільове призначення, вчиняти поділ земельної ділянки чи її об`єднання з іншими земельними ділянками, вчиняти дії щодо реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна на вказаній земельній ділянці, вчиняти будь-які дії щодо проведення будівельних та вишукувальних робіт щодо будівництва на вказаній земельній ділянці.

- Заборонити органам, які здійснюють реєстрацію речових прав на нерухоме майно, здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо земельної ділянки площею 0,1743 га з кадастровим номером :852:342:0008, розташовану по вул. Миколи Гайцана, 12/14 у Печерському р-ні м. Києва.

Дослідивши матеріали заяви та документи надані заявником в обґрунтування заяви, суд зазначає наступне.

Заходи до забезпечення позову можуть вживатися лише за умов, визначених ст. 136 ГПК України, а саме:

- якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду;

- якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, заявник повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Отже, в кожному конкретному випадку, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суду належить встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову.

При цьому сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Отже, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення господарського суду, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересів), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Так, з огляду на вищевикладені норми процесуального законодавства метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є, зокрема, уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Слід зазначити, що гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання.

Так, першим заступником керівника Київської міської прокуратури заявлено вимоги про витребування земельної ділянки 0,1743 га з кадастровим номером :852:342:0008, розташовану по вул. Миколи Гайцана, 12/14 у Печерському р-ні м. Києва на користь територіальної громади міста Києва в особі Київської міської ради.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги та необхідність вжиття заходів забезпечення позову, прокурор зазначає, що 03.04.2001 рішенням КМР №254/1231 «Про погодження місць розташування об`єктів» ВАТ «Укртурінвест» погоджено місце розташування офісно-житлових прибудов до будинку № 12/14 на вул. Гайцана, 12 у Печерському районі м. Києва на землях міської забудови.

Рішенням КМР від 14.07.2005 №778/3353 «Про передачу відкритому акціонерному товариству «Укртурінвест» земельної ділянки для будівництва, експлуатації та обслуговування офісно-житлової прибудови до будинку по вул. М. Гайцана, 12/14 у Печорському районі м. Києва» передано в оренду земельну ділянку площею 0,17 га.

15.02.2006 за актом приймання-передачі земельної ділянки, складеного відповідно до договору оренди від 13.02.2006, КМР (орендодавець) передала, а ВАТ «Укртурінвест» (орендар) прийняв в оренду земельну ділянку по вул. Миколи Гайцана, 12/14 в Печерському районі м. Києва, розміром 0,1743 га, за цільовим призначенням - для будівництва, експлуатації та обслуговування офісно-житлової прибудови до будинку кадастровий номер земельної ділянки - :82:342:0008. Місце розташування земельної ділянки, що передається в оренду, зазначене на плані земельної ділянки, що є невід`ємною частиною до договору оренди земельної ділянки.

Рішенням Київської міської ради від 08.02.2007 №125/786 «Про продаж земельної ділянки відкритому акціонерному товариству «Укртурінвест» для будівництва, експлуатації та обслуговування офісно-житлової прибудови до будинку по вул. М. Гайцана, 12/14 у Печерському районі м. Києва» затверджено умови продажу земельної ділянки та вирішено після сплати повної вартості земельної ділянки оформити та видати ВАТ «Укртурінвест» в установленому законом порядку державний акт на право власності на земельну ділянку.

02.04.2007 КМР та ВАТ «Укртурінвест» укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, за умовами якого ВАТ «Укртурінвест» купив земельну ділянку за адресою вул. Миколи Гайцана, 12/14 у Печерському районі м. Києва, площею 1 743 кв.м.

На підставі зазначеного договору купівлі-продажу ВАТ «Укртурінвест» видано державний акт на право власності на земельну ділянку по вул. Миколи Гайцана, 12/14 (серія КВ № 1375421 державна реєстрація за № 02-8-00194 від 30.10.2008).

Постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 19.12.2011 зі справи № 2-а-2235/11, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 11.12.2012 та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 12.11.2013, задоволено позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до КМР, за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ВАТ «Укртурінвест» визнано протиправними та скасовано пункт 4 рішення КМР від 03.04.2001 № 254/1231 «Про погодження місця розташування об`єктів», а також рішення від 14.07.2005 №778/3353 «Про передачу відкритому акціонерному товариству «Укртурінвест» земельної ділянки для будівництва, експлуатації та обслуговування офісно-житлової прибудови до будинку по вул. М.Гайцана, 12/14 у Печерському районі м. Києва » та рішення КМР від 08.02.2007 №125/786 «Про продаж земельної ділянки відкритому акціонерному товариству «Укртурінвест» для будівництва, експлуатації та обслуговування офісно-житлової прибудови до будинку по вул. М. Гайцана, 12/14 у Печорському районі м. Києва ».

Рішенням Господарського суду міста Києва від 21.10.2015 у справі № 910/15932/14 позов Товариства власників квартир «Літа» до Київської міської ради і Відкритого акціонерного товариства «Укртурінвест», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів Державне агентство земельних ресурсів України про визнання державного акту на право власності на земельну ділянку та договору купівлі-продажу недійсними, скасування державної реєстрації державного акта на право власності на землю задоволено повністю. Визнано недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки несільськогосподарського призначення від 02.04.2007, укладений між Київською міською радою та ВАТ "Укртурінвест", засвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравченко Н.П., зареєстрований у реєстрі за № 224. Визнано недійсним державний акт серії КВ № 137542 на право власності на земельну ділянку площею 0,1743 га, виданий ВАТ "Укртурінвест", зареєстрований у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 02-8-00194.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 14.12.2017 рішення Господарського суду міста Києва від 21.10.2015 скасовано. Прийнято нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 03.04.2018 постанову Київського апеляційного господарського суду від 14.12.2017 скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 13.06.2018 рішення Господарського суду міста Києва від 21.10.2015 скасовано, ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 05.12.2018 постанову Київського апеляційного господарського суду від 13.06.2018 скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

За наслідками нового розгляду апеляційна інстанція оскаржуваною постановою від 25.06.2019 рішення Господарського суду міста Києва від 21.10.2015 залишила без змін.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 25.09.2019 постанову Північного апеляційного господарського суду від 25.06.2019 та рішення Господарського суду міста Києва від 21.10.2015 у справі №910/15932/14 залишено без змін.

Прокурор зазначає, що з метою ухилення від повернення земельної ділянки територіальній громаді міста ВАТ «Укртурінвест» 31.05.2013 під час розгляду судового спору у справі № 2-а-2235/11 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, зареєстрованого в реєстрі за № 1223 відчужило земельну ділянку площею 0,1743 га з кадастровим номером :852:342:0008, розташовану по вул. Миколи Гайцана, 12/14 у Печерському р-ні м. Києва ТОВ «Борекс Інвест».

На момент подання позову земельна ділянка площею 0,1743 га з кадастровим номером :82:342:0008 була зареєстрована за Товариством з обмеженою відповідальністю "Борекс Інвест" (Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №24735022 від 09.03.2021).

Однак, в ході розгляду справи прокурору стало відомо, що 20.05.2021 ТОВ «Борекс Інвест» відчужило земельну ділянку площею 0,1743 га з кадастровим номером :852:342:0008, розташовану по вул. Миколи Гайцана, 12/14 у Печерському р-ні м. Києва ТОВ «Дніпрекс-Україна» на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки за № 786. Цільове призначення земельної ділянки - для будівництва, експлуатації та обслуговування офісно-житлової прибудови до будинку, що підтверджується Інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

Таким чином, відповідач ТОВ «Борекс Інвест» вже після відкриття провадження у справі № 910/3795/21 відчужив земельну ділянку, яка є предметом у цій справі. Вказане свідчить про вчинення дій з метою ухилення від повернення земельної ділянки територіальній громаді міста.

На думку прокурора невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду та ефективний захист і поновлення порушених прав та інтересів територіальної громади міста Києва, які полягають у забезпеченні повернення законному власнику прав на ділянку.

Судом враховано, що статтею 136 ГПК України передбачено можливість забезпечення позову не лише у разі, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити виконання рішення суду, а також у разі, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду і ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Тобто, за замістом частини 2 статті 136 ГПК України у вирішенні питання щодо забезпечення позову слід також враховувати за захистом якого порушеного чи оспорюваного права або інтересу звертається позивач, не обмежуючись лише неможливістю виконання рішення суду та позовними вимогами.

Оцінивши наведені першим заступником керівника Київської місцевої прокуратури обґрунтування та представлені заявником документи, з огляду на наявні у ТОВ "Дніпрекс-Україна" провомочності володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, суд дійшов висновку про наявність обґрунтованого припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а також захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких Перший заступник керівника Київської міської прокуратури звернувся до суду.

Заходи забезпечення позову, які Перший заступник керівника Київської місцевої прокуратури просить вжити у поданій заяві, стосуються земельної ділянки, яка є предметом є предметом спору у цій справі.

Як зазначено судом вище, приписами ст. 137 Господарського процесуального кодексу України визначено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно, що належить відповідачу чи іншим особам.

Під арештом майна розуміється накладання заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження до визначення подальшої долі цього майна.

Зважаючи на наведені обставини, враховуючи наведені у позові мотивування щодо вибуття земельної ділянки із комунальної власності, з огляду на неодноразове відчуження земельної ділянки, а також враховуючи обґрунтовану можливість відчуження спірної земельної ділянки або її використання з порушенням встановлених законодавством обмежень, суд вважає обґрунтованими доводи заявника про те, що виправданим, адекватним та співмірним заходом забезпечення позову буде накладення арешту на земельну ділянку площею 0,1743 га з кадастровим номером :852:342:0008, розташовану по вул. Миколи Гайцана, 12/14 у Печерському р-ні м. Києва та встановлення заборони здійснювати будь-які дії із зазначеною земельною ділянкою, у тому числі укладати договори купівлі-продажу або іншим способом відчужувати права на вказану земельну ділянку, передавати земельну ділянку у користування третім особам, змінювати межі та цільове призначення, вчиняти поділ земельної ділянки чи її об`єднання з іншими земельними ділянками, вчиняти дії щодо реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна на вказаній земельній ділянці, вчиняти будь-які дії щодо проведення будівельних та вишукувальних робіт щодо будівництва на вказаній земельній ділянці, та органам, які здійснюють реєстрацію речових прав на нерухоме майно, здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо земельної ділянки площею.

Таким чином, способи забезпечення позову, які просить заявник, відповідає заходам забезпечення позову, встановленим у ст. 137 Господарського процесуального кодексу України, предмету позову, принципам розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову, не порушують права та законні інтереси осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що обрані прокурором заходи забезпечення позову спрямовані на запобігання виникненню можливих перешкод для виконання рішення суду у разі задоволення позову, у той час як невжиття таких заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду у даній справі у разі задоволення позову.

Крім того, немає підстав вважати, що застосування таких заходів призведе до невиправданого обмеження прав відповідача чи третіх осіб, оскільки земельна ділянка залишається в володінні та користуванні відповідача, а можливість розпоряджатися обмежується на певний час.

При цьому суд зауважує, що забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів позивача, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судового рішення у випадку задоволення позову.

Суд враховує, що одним із завдань господарського судочинства у відповідності до вимог статті 2 Господарського процесуального кодексу України є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів юридичних осіб.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи.

Основним завданням процесуальних норм, які регламентують вжиття судом заходів забезпечення позову, є досягнення балансу між правом позивача на захист свого порушеного права та правом відповідача заперечувати проти адресованих йому вимог у будь-який дозволений законом спосіб. Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

У п. 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) 119961 ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути "ефективним" як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02).

Ефективний засіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову.

Заходи щодо забезпечення позову мають застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

З огляду на викладене вище, у даному випадку, за висновками суду, застосування обраного заявником заходу забезпечення позову направлено, насамперед, на забезпечення дійсної ефективності судового захисту, забезпечення ефективного вирішення існуючого спору та реального виконання рішення суду.

Наведене підтверджує наявність обґрунтованих підстав для вжиття заходів до забезпечення позову.

Водночас суд зазначає, що за змістом норм Господарського процесуального кодексу України, під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

У відповідності до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Надавши оцінку наявним у матеріалам справи доказам відповідно до вимог ст.86 ГПК України, керуючись ст.136, 137 ГПК України, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на земельну ділянку площею 0,1743 га з кадастровим номером :852:342:0008, розташовану по вул. Миколи Гайцана, 12/14 у Печерському р-ні м. Києва; заборони Товариству з обмеженою відповідальністю "Дніпрекс-Україна" (02055, м. Київ, вул. Анни Ахматової, б. 5, кв. 19, ідентифікаційний код 44133770) та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії щодо земельної ділянки площею 0,1743 га з кадастровим номером :852:342:0008, розташовану по вул. Миколи Гайцана, 12/14 у Печерському р-ні м. Києва, у тому числі: укладати договори купівлі-продажу або іншим способом відчужувати права на вказану земельну ділянку, передавати земельну ділянку у користування третім особам, змінювати межі та цільове призначення, вчиняти поділ земельної ділянки чи її об`єднання з іншими земельними ділянками, вчиняти дії щодо реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна на вказаній земельній ділянці, вчиняти будь-які дії щодо проведення будівельних та вишукувальних робіт щодо будівництва на вказаній земельній ділянці; заборони органам, які здійснюють реєстрацію речових прав на нерухоме майно, здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо земельної ділянки площею 0,1743 га з кадастровим номером :852:342:0008, розташовану по вул. Миколи Гайцана, 12/14 у Печерському р-ні м. Києва.

За таких обставин, суд задовольняє заяву Першого заступника керівника Київської міської прокуратури в інтересах держави в особі Київської міської ради про вжиття заходів забезпечення позову.

Згідно із приписами ч. 6 ст. 140 ГПК України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст. 136, 137, 138, 140, 232, 235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Заяву Першого заступника керівника Київської міської прокуратури в інтересах держави в особі Київської міської ради про вжиття заходів забезпечення позову задовольнити.

2. З метою забезпечення позову у справі №910/3795/21:

- Накласти арешт на земельну ділянку площею 0,1743 га з кадастровим номером :852:342:0008, розташовану по вул. Миколи Гайцана, 12/14 у Печерському р-ні м. Києва.

- Заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю "Дніпрекс-Україна" (02055, м. Київ, вул. Анни Ахматової, б. 5, кв. 19, ідентифікаційний код 44133770) та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії щодо земельної ділянки площею 0,1743 га з кадастровим номером :852:342:0008, розташовану по вул. Миколи Гайцана, 12/14 у Печерському р-ні м. Києва, у тому числі: укладати договори купівлі-продажу або іншим способом відчужувати права на вказану земельну ділянку, передавати земельну ділянку у користування третім особам, змінювати межі та цільове призначення, вчиняти поділ земельної ділянки чи її об`єднання з іншими земельними ділянками, вчиняти дії щодо реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна на вказаній земельній ділянці, вчиняти будь-які дії щодо проведення будівельних та вишукувальних робіт щодо будівництва на вказаній земельній ділянці.

- Заборонити органам, які здійснюють реєстрацію речових прав на нерухоме майно, здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо земельної ділянки площею 0,1743 га з кадастровим номером :852:342:0008, розташовану по вул. Миколи Гайцана, 12/14 у Печерському р-ні м. Києва.

Стягувач: Київська міська рада (01044, місто Київ, вул. Хрещатик, б. 36; ідентифікаційний код 22883141).

Боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпрекс-Україна" (02055, місто Київ, вул. Анни Ахматової, б. 5, кв. 19, ідентифікаційний код 44133770)

Відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" дана ухвала є виконавчим документом та підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому чинним законодавством України для виконання судових рішень.

Строк пред`явлення вказаної ухвали до виконання - до 18.10.2024.

Ухвала набирає законної сили 18.10.2021 та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня набрання нею законної сили.

Суддя О.А.Грєхова