СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2021 року м. Харків Справа № 922/254/21

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Чернота Л.Ф., суддя Зубченко І.В. , суддя Радіонова О.О.

За участю секретаря судового засідання: За участю представників сторін: від позивача: від відповідача: Телеснюк І.В. Панасейко О. Ю., довіреність №40-1016/24 від 06.03.2020 року Гудкова Т. А. (адвокат), ордер серії ХВ №659000083 від 07.03.2021 року на надання правової допомоги, свідоцтво №913 від 04.02.2000 року про право на заняття адвокатською діяльністю

розглянувши апеляційну скаргу (вх.№2767Х/3) Комунального підприємства Харківські теплові мережі, м.Харків
на додаткове рішення Господарського суду Харківської області
від27.07.2021 року (повний текст рішення складено і підписано 06.08.2021 року)
у справі за позовом до про №922/254/21 (суддя П. В. Хотеннець) Комунального підприємства Харківські теплові мережі, м.Харків Фізичної особи-підприємця Соколова Олексія Вікторовича, м.Харків стягнення 88 338,84 грн.
В С Т А Н О В И В:

Комунальне підприємство Харківські теплові мережі, м. Харків звернулося до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Фізичної особи - підприємця Соколова Олексія Вікторовича, м. Харків, в якій просило суд стягнути з відповідача 73 272,51 грн. основного боргу, 1 425,44 грн. пені, 8 835,96 грн. інфляційних втрат та 4 804,93 грн. 3% річних.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 15.07.2021 року у справі №922/254/21 у задоволенні позову відмовлено повністю.

У подальшому, від Фізичної особи-підприємця Соколова Олексія Вікторовича до господарського суду Харківської області надійшла заява (вх. №16963 від 20.07.2021) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу, відповідно до якої останній просив суд стягнути з Комунального підприємства Харківські теплові мережі 10 100,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу (том 1, а. с. 47-52).

Додатковим рішенням Господарського суду Харківської області від 27.07.2021 року (повний текст рішення складено і підписано 06.08.2021 року) у справі №922/254/21 заяву (вх. №16963 від 20.07.2021) Фізичної особи-підприємця Соколова Олексія Вікторовича про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу у справі №922/254/21 задоволено повністю.

Стягнуто з Комунального підприємства Харківські теплові мережі, м. Харків на користь Фізичної особи-підприємця Соколова Олексія Вікторовича, м. Харків витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 10 100,00 грн.

Не погодившись із зазначеним рішенням, Комунальне підприємство Харківські теплові мережі, м. Харків 02.09.2021 року звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою №630-102 від 02.09.2021 року, в якій просить суд:

-поновити КП Харківські теплові мережі строк на апеляційне оскарження додаткового рішення Господарського суду Харківської області від 27.07.2021 року у справі №922/254/21 за позовом КП Харківські теплові мережі до ФОП Соколова О. В. про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію;

-скасувати додаткове рішення Господарського суду Харківської області від 27.07.2021 року у справі №922/254/21 за позовом КП Харківські теплові мережі до ФОП Соколова О. В. щодо задоволення заяви ФОП Соколова О. В. про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката;

- ухвалити нове рішення, яким відмовити у стягненні з КП Харківські теплові мережі на користь ФОП Соколова О. В. витрат на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 10 100,00 грн.

Підставами скасування додаткового рішення позивач вважає:

- відсутність в тексті договору та додатковій угоді умови (пункту) щодо форми адвокатського гонорару, сторонами не конкретизовано порядок обчислення адвокатського гонорару;

- помилковість суду першої інстанції стосовно доведеності вартості послуг за надання професійно правничої допомоги (незрозумілість вирахування кількості витраченого часу адвокатом на представництво інтересів в суді, з урахуванням часу ознайомлення з матеріалами справи.

Відповідно до витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 07.09.2021 року визначено колегію у складі: Чернота Л. Ф. головуючий суддя (доповідач), судді: Зубченко І. В., Радіонова О. О.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 09.09.2021 року, визнано причини пропуску встановленого законом процесуального строку поважними. Поновлено Комунальному підприємству Харківські теплові мережі, м. Харків пропущений процесуальний строк для подання апеляційної скарги на додаткове рішення Господарського суду Харківської області від 27.07.2021 року у справі №922/254/21. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою (вх.№2767Х/3) Комунального підприємства Харківські теплові мережі, м. Харків на додаткове рішення Господарського суду Харківської області від 27.07.2021 року у справі №922/254/21. Встановлено учасникам справи строк до 24.09.2021 року включно для надання суду відзиву на апеляційну скаргу з доказами надсилання його копій та доданих до нього документів іншим сторонам у справі. Встановлено учасникам справи строк до 24.09.2021 року включно для подання до Східного апеляційного господарського суду заяв та клопотань (у разі наявності), що пов`язані з розглядом апеляційної скарги Комунального підприємства Харківські теплові мережі, м. Харків із доказами надсилання їх копій іншій стороні у справі. Зупинено дію додаткового рішення Господарського суду Харківської області від 27.07.2021 року (повний текст рішення складено і підписано 06.08.2021 року) у справі №922/254/21. Розгляд апеляційної скарги Комунального підприємства Харківські теплові мережі, м. Харків на додаткове рішення Господарського суду Харківської області від 27.07.2021 року у справі №922/254/21 призначено на "20" жовтня 2021 р. о 15:15 год. Явку представників учасників справи визнано необов`язковою.

23.09.2021 року на поштову адресу суду (в межах строку) від ФОП Соколова О.В. надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач зазначає, що позивач до суду пешої інстанції з клопотанням про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу, та не звертався з таким клопотанням до апеляційного господарського суду. Суд першої інстанції при ухваленні додаткового рішення виходив з критерію реальності адвокатських витрат (встановив їх дійсність та необхідність). А також з критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, матеріали справи містять докази, які підтверджують фактичне здійснення таких витрат відповідачем (договір про надання правничої допомоги, додаткові угоди з переліком та вартістю послуг, акт приймання передачі наданих послуг, розрахунок кількості годин представництва в суді, розписка адвоката про отримання від відповідача коштів за договором). Враховуючи те, що судом першої інстанції були з`ясовані всі обставини за справою, перевірено реальність адвокатських витрат, розумність їхнього розміру співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим адвокатом на виконання робіт, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Представник позивача (апелянта) в судовому засіданні 20.10.2021 наполягав на вимогах, викладених в апеляційній сказі, просив скасувати додаткове рішення Господарського суду Харківської області від 27.07.2021 року у справі №922/254/21 за позовом КП Харківські теплові мережі до ФОП Соколова О. В. щодо задоволення заяви ФОП Соколова О. В. про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката та ухвалити нове рішення, яким відмовити у стягненні з КП Харківські теплові мережі на користь ФОП Соколова О. В. витрат на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 10 100,00 грн.

Представник відповідача надав пояснення аналогічні викладеним у відзиві на апеляційну скаргу, просив апеляційну скаргу Комунального підприємства Харківські теплові мережі, м. Харків за наслідками розгляду заяви ФОП Соколова О.В. про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10100,00 грн. залишити без задоволення. Додаткове рішення господарського суду Харківської області від 27.07.2021 року у справі №922/254/21 залишити без змін.

Відповідно до вимог ст. ст. 222, 223 ГПК України фіксування судового засідання здійснювалося за допомогою технічних засобів фіксації та було складено протокол судового засідання.

У відповідності до вимог частини 1, 2, 4, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши представників сторін, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного додаткового рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що апеляційна скарга Комунального підприємства «Харківські теплові мережі», м. Харків (вх.№2767 Х/3), не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

01 березня 2021 року Фізичною особою - підприємцем Соколовим Олексієм Вікторовичем (клієнтом) та Гудковою Тетяною Андріївною (адвокатом) укладено договір про надання професійної правничої допомоги, у відповідності до якого адвокат приймає доручення клієнта та бере на себе зобов`язання надати клієнту правничу допомогу (том 1, а.с. 188-190).

В подальшому між клієнтом та адвокатом було укладено додаткову угоду № 1 до договору про надання професійної правничої допомоги від 01 березня 2021 року (том 1, а.с. 191-192).

24 травня 2021 року клієнтом та адвокатом було підписано акт приймання-передачі наданих послуг за договором про надання професійної правничої допомоги від 01 березня 2021 року на суму 10100,00 грн. (том 2, а.с.56).

Разом з підписанням сторонами цього акту клієнтом адвокату передано, а адвокатом від клієнта отримано 10100,00 грн готівкою, що підтверджується власноручно написаною адвокатом розпискою. Станом на 24.05.2021 сторони не мають одна до іншої жодних претензій.

Досліджуючи надані відповідачем докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, місцевий господарський суд дійшов висновку, що наданих доказів достатньо для встановлення факту надання адвокатом Гудковою Тетяною Андріївною професійної правничої допомоги позивачу у даній справі.

Однак, позивач вважаючи що судом неповно з`ясовані обставини,що мають значення для справи, неправильно застосовані норми матеріального та процесуального права звернувся за апеляційною скаргою на вказане додаткове рішення.

Надаючи в процесі апеляційного перегляду оцінку обставинам справи в їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновками господарського суду першої інстанції, зважаючи на наступне.

Положеннями статті 59 Конституції України встановлено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до пункту 12 частини третьої статті 2 ГПК України основними засадами (принципами) господарського судочинства, зокрема є: відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Метою запровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективного захисту своїх прав в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Відповідно до статті 131 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.

У відповідності до статті 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Визначення договору про надання правової допомоги міститься в статті 1 вищевказаного Закону, згідно з яким договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

За приписами частини третьої статті 27 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Згідно зі статтею 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з положеннями статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Як зазначила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц, при визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Проте, жодних доказів або аргументів на підтвердження завищення адвокатом вартості години роботи та часу для підготовки процесуальних документів позивачем суду надано не було. Заперечень чи клопотань про зменшення судових витрат до суду першої інстанції не подавалось.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який тим не менш, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині четвертій статті 126 Господарського процесуального кодексу України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат.

Аналогічна правова позиція висвітлена у постановах Касаційного господарського суду від 16.07.2020 у справі № 909/452/19, 02.11.2020 у справі № 922/3548/19 та 18.11.2020 у справі № 923/1121/17.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Частиною 4 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 126 ГПК України). Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі суддів Об`єднаної палати касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, а також вказаної позиції дотримався і Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в постановах від 20.05.2021 у справі №910/14162/17, від 12.04.2021 у справі № 905/716/20, від 11.09.2020 у справі №922/3724/19.

Втім, хоч і законодавство і не вимагає доказів фактичної сплати, а достатньо доказів того, що оплата послуг адвокатів має бути здійснена, що в даному випадку підтверджується відповідним актом розпискою від 24.05.2021. Таким чином, при розгляді питання щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу та винесенні додаткового рішення, суд з`ясував здійснення оплати за юридичні послуги між адвокатом Гудковою Тетяною Андріївною та ФОП Соколовим О. В. (п. 2. Разом з підписанням сторонами цього акту Клієнтом Адвокату передано, а Адвокатом від Клієнта отримано 10100,00 грн. готівкою, що підтверджується власноручно підписаною адвокатом розпискою (том 1, а.с.249).

Крім того, відповідно до процесуального законодавства не вимагається надання доказів фактичної сплати витрат на правничу допомогу. Достатньо доказів, які підтверджують обов`язок клієнта щодо їх сплати, якими і є акти.

Враховуючи вищевикладене судова колегія вважає, що твердження позивача стосовно відсутності в тексті договору та додатковій угоді умови (пункту) щодо форми адвокатського гонорару є необґрунтованими. Оскільки, адвокатський гонорар є однією із умов, яка визначається сторонами договору про надання правової допомоги, тому відсутність у договорі розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару (погодинної оплати або фіксованого розміру) не дає підстав вважати, що сторони при укладенні договору про надання правової допомоги погодили розмір адвокатського гонорару (Постанова КЦС ВС у справі № 522/17845/15-ц від 18.12.2019).

Крім того, за змістом пункту 3.1 договору про надання професійної правничої допомоги від 01.03.2021 врегульовано, що розмір гонорару, який Клієнт сплачує Адвокату за надану в межах цього договору правову допомогу, підстави та умови для його повернення визначаються сторонами окремою додатковою угодою, яка є невід`ємною частиною цього Договору. Така додаткова угода може бути викладена у формі додатку до Договору, який набуває чинності з дня його підписання уповноваженими представниками сторін.

В пункті 1 Додаткової угоді №1 до договору про надання професійної правничої допомоги від 01 березня 2021 р. сторони погодили вартість юридичних послуг (гонорару0 та порядок їх оплати за надання правничої допомоги Адвокатом у справі №922/254/21 за позовом КП «Харківські теплові мережі» до ФОП Соколова О.В. про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді №3890 від 01.08.2008 року.

В пункті 3 сторони врегулювали вартість послуг: назва послуги, кількість витраченого часу (год.)/шт., вартість за год./документ (грн.), вартість всього (грн.) 10100,00 грн. Асаме: після отримання ухвали суду про відкриття провадження аналіз наданихдокументів,консультації, правова оцінка та визначення правової позиції за дві години -2000.00 грн.; Клопотання про перенесення, подача його до суду 1 шт. - 500, 00 грн.; Ознайомлення з позовною заявою та додатками, аналіз законодавства, яке застосовується до правовідносин за дві години (вартість 600, 00 грн.) 1200, 00 грн.; відзив на позовну заяву - 1 шт. 2 000. 00 грн.; Клопотання про виклик свідків 1 шт. 500, 00 грн.; Клопотання про загальний порядок 1 шт.-300,00 грн.; Представництво інтересів у суді першої інстанції за три години -1200,00 грн.

Разом із тим згідно зі статтею 15 ГПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом, у відповідності до вимог статті 16 ГПК України.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 ГПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості; ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Апеляційний господарський суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява №19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 07.11.2019 по справі №905/1795/18.

Судом враховується, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю; суд не має право його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що достатнім для обґрунтування кількості часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, є надання суду документів, які містять інформацію про час, витрачений на вчинення необхідних дій, та обсяг наданих послуг і виконаних робіт, а також їх вартість.

Аналіз матеріалів справи приводить колегію суддів до висновку про те. що зазначений розмір в остаточному (кінцевому) розрахунку не перевищений.

Судова колегія апеляційної інстанції вважає за необхідне врахувати позиції ЄСПЛ, відповідно до якої, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим (справа «Гімайдуліна і інші проти України» від 10.12.2009 року, справа «Бари шевський проти України» від 26.02.2015 року); Аналогічні справи ЄСПЛ «Двох них проти України», «Меріт проти України».

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та ст. 28, 29,30 Правил Адвокатської етики, затвердженої звітно-виборним З`їздом адвокатів України 09.04.2017 р., гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої (правової) допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення, тощо, визначаються в договорі про надання правничої (правової) допомоги.

Отже, необхідною умовою для вирішення питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу є наявність доказів, які підтверджують фактичне здійснення таких витрат учасником справи. Даний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду у справі №910/8682/18 від 14 листопада 2018 року від якого Об`єднана Палата у постанові від 03 листопада 2019 року у справі №922/445/19 не відступила через відмінність у нормативно-правовому регулюванні.

Суд апеляційної інстанції враховуєправові висновки, викладені у постанові КГС ВС від 09.07.2019 року у справі №923/726/18 стосовно того, що від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконання робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою, але не доказів обґрунтування часу, витраченого фахівцем в галузі права.

Крім того, у постанові ВП ВС від 09.04.2019 року у справі № 826/2689/15 роз`яснив, що сторона, яка заявляє про відшкодування витрат на правничу допомогу, не зобов`язана доводити обґрунтованість їх ринкової вартості.

У постанові КАС ВС від 16.04.2019 року у справі №727/4597/19 Верховний Суд роз`яснив, що законодавством України не встановлено відповідних вимог до розрахункового документа який повинен надати адвокат при сплаті клієнтом послуг.

Крім того, у постанові ВС від 22.11.2019 року у справі №902/347/18 Верховний Суд роз`яснив, що суд враховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, за власною ініціативою.

Стосовно тверджень позивача про незрозумілість вирахування кількості витраченого часу адвокатом на представництво інтересів в суді, з урахуванням часу ознайомлення з матеріалами справи, судова колегія вважає за необхідне зазначити наступне.

Представник відповідача (адвокат Гудкова Т.А.) приймала участь у всіх судових засіданнях суду першої інстанції, що відображено у листі фіксації осіб, що прибули в судове засідання та протоколів судових засідань від 09.03.2021, 07.04.2021, 13.04.2021, 25.04.2021, 26.04.2021, 25.05.2021, 15.06.2021, 23.06.2021, 30.07.2021, 12.07.2021, 15.07.2021 (том 1, а.с.95, 96, 197-198, 217-218, 234-236, 324-236, 252-254; том 2, а.с.15-23, 32-33, 36-38).

Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Таким чином, беручи на себе обов`язок щодо здійснення представництва інтересів клієнта в суді, адвокат бере на себе відповідальність не лише за якусь одну дію, наприклад написання процесуального документу чи виступ у суді, а бере на себе обов`язок по вчиненню комплексу дій, метою яких є забезпечення реалізації та захисту прав і обов`язків клієнта.

Отже, участь у судовому засіданні являє собою не формальну присутність на ньому, а підготовку адвоката до цього засідання, витрачений час на дорогу до судового засідання та у зворотному напрямку, його очікування та безпосередня участь у судовому засіданні.

Такі стадії представництва інтересів у суді, як прибуття на судове засідання та очікування цього засідання є невідворотними та не залежать від волі чи бажання адвоката. При цьому паралельно, вчиняти якісь інші дії на шляху до суду чи під залом судового засідання адвокат не може та витрачає на це свій робочий час.

З огляду на що колегія суддів вважає, що такі стадії, як прибуття до суду чи іншої установ та очікування є складовими правничої допомоги, які в комплексі з іншими видами правничої допомоги сприяють забезпеченню захисту прав та інтересів клієнта.

З урахуванням наведеного час, який адвокат витрачає на дорогу для участі у судовому засіданні, є складовою правничої допомоги і підлягає компенсації нарівні з іншими витратами. Аналогічна правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 25 травня 2021 року у справі №910/7586/21.

За таких обставин, висновки суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення заяви представника відповідача та розподіл витрат на професійну правничу допомогу є обґрунтованими та не суперечить висновкам, викладених у вказаних скаржником справах №922/445/19, №915/237/18, №905/1795/18, №904/3583/19, 922/2685/19 в частині застосування статей 126, 129 ГПК України.

Здійснюючи розрахунок судових витрат на професійну правничу допомогу, керуючись критерієм розумності розміру адвокатських витрат, виходячи з логічності та враховуючи рекомендації щодо застосування рекомендованих (мінімальних) ставок адвокатського гонорару, з урахуванням обставин справи, оцінивши наявні у матеріалах справи докази та доводи сторін, перевіривши відповідність заявленої до стягнення суми наданому обсягу адвокатських послуг, судова колегія дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно визначився з наявністю підстав для задоволення заяви відповідача про відшкодування судових витрат на правничу допомогу і стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10100,00 грн.

Керуючись статтями 123, 126, 129, 221, 244, 269, 281, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Комунального підприємства Харківські теплові мережі, м. Харків на додаткове рішення господарського суду Харківської області від 27.07.2021 року у справі №922/254/21 за наслідками розгляду заяви ФОП Соколова О.В. про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10100,00 грн. залишити без задоволення.

2.Додаткове рішення господарського суду Харківської області від 27.07.2021 року у справі №922/254/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, встановлених п.2 ч.3 ст.287 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст складено та підписано 22.10.2021 року.

Головуючий суддя Л.Ф. Чернота

Суддя І.В. Зубченко

Суддя О.О. Радіонова