ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" жовтня 2021 р. Справа№ 910/4535/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Куксова В.В.

суддів: Шаптали Є.Ю.

Яковлєва М.Л.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕМБУДРЕСТАВРАЦІЯ"

на ухвалу Господарського суду міста Києва

від 07.05.2021

у справі №910/4535/20 (суддя Данилова М.В.)

за позовом заступника керівника Київської місцевої прокуратури № 3 в інтересах держави в особі Київської міської ради

до Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма "РЕМБУДРЕСТАВРАЦІЯ"

про розірвання договору та повернення земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.05.2021 повернуто заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма "Рембудреставрація" про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню без розгляду.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю "РЕМБУДРЕСТАВРАЦІЯ" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду міста Києва від 07.05.2021 у справі №910/4535/20 скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Підставою для скасування ухвали суду скаржник зазначив, що ним при подачі заяви про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, в порядку ст. 328 ГПК України виконано вимоги процесуального закону та надано належні докази направлення примірників заяви iншим учасникам справи (провадження).

Також скаржник звернувся з заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 07.05.2021 у справі №910/4535/20, обґрунтовуючи заяву тим, що копію ухвали отримано скаржником 24.05.2021, що підтверджується копією конверта.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.06.2021 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕМБУДРЕСТАВРАЦІЯ" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 07.05.2021 у справі №910/4535/20 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді (судді-доповідача) Куксова В.В., суддів: Шаптали Є.Ю., Яковлєва М.Л.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.06.2021 відкладено вирішення питання щодо апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕМБУДРЕСТАВРАЦІЯ" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 07.05.2021 у справі №910/4535/20 до надходження матеріалів справи. Витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/4535/20.

Від Господарського суду Черкаської області надійшли матеріали справи №910/4535/20 за позовом Заступника керівника Київської місцевої прокуратури № 3 в інтересах держави в особі Київської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма "РЕМБУДРЕСТАВРАЦІЯ" про розірвання договору та повернення земельної ділянки.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.06.2021 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕМБУДРЕСТАВРАЦІЯ" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 07.05.2021 у справі №910/4535/20 - залишено без руху, надано скаржнику строк не більше десяти днів з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги, зазначених у її мотивувальній частині.

Від скаржника через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів надійшла заява про усунення недоліків, до якої додано платіжне доручення № 143 від 07.07.2021 про сплату судового збору в розмірі 2270,00 грн.

Головуючий суддя Куксов В.В. перебував у щорічній відпустці з 12.07.2021 по 20.08.2021.

Суддя Яковлєв М.Л. перебував у щорічній відпустці з 02.08.2021 по 01.09.2021.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.09.2021 задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕМБУДРЕСТАВРАЦІЯ" про поновлення строку для подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду міста Києва від 07.05.2021 у справі №910/4535/20. Відновлено Товариству з обмеженою відповідальністю "РЕМБУДРЕСТАВРАЦІЯ" строк для подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду міста Києва від 07.05.2021 у справі №910/4535/20. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕМБУДРЕСТАВРАЦІЯ" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 07.05.2021 у справі №910/4535/20. Роз`яснено учасникам апеляційного провадження, що апеляційна скарга буде розглянута без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч. 2 ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 1,5,6,8,9,12,18,31,32,33,34 частини першої статті 255 цього кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення (виклику) учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 8 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до п. п. 4, 5 ч. 3 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує категорію та складність справи, обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо.

Відповідно до ст. 269, ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених при перегляді справ в порядку апеляційного провадження.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, дослідивши надані до матеріалів справи докази в їх сукупності, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Заступник керівника Київської місцевої прокуратури № 3 в інтересах держави в особі Київської міської ради звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної фірми "РЕМБУДРЕСТАВРАЦІЯ" про розірвання договору оренди земельної ділянки та повернення земельної ділянки.

Позовні вимоги обґрунтовані істотним порушенням відповідачем умов договору оренди земельної ділянки №62-6-00223 від 26.04.2005 в редакції угоди про поновлення договору оренди земельної ділянки від 27.04.2016, що проявилось у систематичній несплаті орендної плати (більше 6 місяців), у зв`язку з чим за відповідачем обліковується податковий борг у розмірі 293 554, 81 грн. та у порушенні строків забудови земельної ділянки у термін, передбачений договором. Обґрунтовуючи підстави звернення з даним позовом, прокурор вказував на бездіяльність Київської міської ради, якою не вжито заходів цивільно-правового реагування щодо повернення землі територіальній громаді, у зв`язку з чим, відповідно до ст.131-1 Конституції Українита ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" наявні підстави для вжиття Київською місцевою прокуратурою № 3 заходів представницького характеру шляхом пред`явлення даного позову з метою захисту інтересів держави.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 02.11.2020, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 17.02.2021 (колегія суддів у складі: Мальченко А.О. - головуючий, Чорногуз М.Г., Агрикова О.В.), позов задоволено повністю. Розірвано договір оренди земельної ділянки (вул. Електротехнічна, 5 у Деснянському районі м. Києва, 0,9849 га., кадастровий номер: :62:020:0030) від 21.04.2005, укладений між Київською міською радою та ТОВ ВКФ "РЕМБУДРЕСТАВРАЦІЯ", посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щербаковим В.З., зареєстрований в реєстрі за № 308, зареєстрований Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), про що зроблено запис від 26.04.2005 за №62-6-00223 у редакції угоди про поновлення договору оренди земельної ділянки від 27.04.2016, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравченко Н.П., зареєстрованої в реєстрі за № 116. Зобов`язано ТОВ ВКФ "РЕМБУДРЕСТАВРАЦІЯ" повернути Київській міській раді земельну ділянку (вул. Електротехнічна, 5 у Деснянському районі м. Києва, 0,9849, кадастровий номер: :62:020:0030) у стані, придатному для її подальшого використання.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 20.04.2021 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма "РЕМБУДРЕСТАВРАЦІЯ" залишено без задоволення. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 17.02.2021 та рішення Господарського суду міста Києва від 02.11.2020 у справі № 910/4535/20 залишено без змін.

05.05.2021 через відділ діловодства суду першої інстанції від Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма «РЕМБУДРЕСТАВРАЦІЯ» надійшла заява про визнання наказу Господарського суду міста Києва від 15.12.2020 у справі №910/4535/20 таким, що не підлягає виконанню, яку обґрунтовано тим, що наказ від 15.12.2020 у справі №910/4535/20 фактично було видано до набрання законної сили рішенням Господарського суду міста Києва від 02.11.2020, а тому такий виконавчий документ має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню, оскільки виданий передчасно.

Суд першої інстанції обґрунтовував оскаржувану ухвалу тим, що належним доказом відправлення учасникам справи позовної заяви та доданих до неї документів є опис вкладення в поштовий конверт та документ, що підтверджує надання поштових послуг, надані в оригіналі та позивачем не надано належних доказів відправлення учасникам справи копії позовної заяви з додатками, а у суду відсутній обов`язок самостійно здійснювати таке надіслання задля дотримання засад господарського судочинства.

Проте, колегія суддів апеляційного господарського суду не погоджується з такими висновками, викладеними в ухвалі місцевого господарського суду, та вважає їх такими, що не відповідають обставинам справи, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 Господарського процесуального кодексу України будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити:

1) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає заяву, клопотання або заперечення, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для такої фізичної особи), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України;

2) найменування суду, до якого вона подається;

3) номер справи, прізвище та ініціали судді (суддів), якщо заява (клопотання, заперечення) подається після постановлення ухвали про відкриття провадження у справі;

4) зміст питання, яке має бути розглянуто судом, та прохання заявника;

5) підстави заяви (клопотання, заперечення);

6) перелік документів та інших доказів (за наявності), що додаються до заяви (клопотання, заперечення);

7) інші відомості, які вимагаються цим Кодексом.

Також, ч. 2 ст. 170 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що до заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).

Згідно з ч. 1 ст. 172 Господарського процесуального кодексу України позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Відповідно до п. 61 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270, у разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв`язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв`язку повинен зазначити номер поштового відправлення. За бажанням відправника на примірнику опису, що вкладається до поштового відправлення, вартість предметів може не зазначатися.

Враховуючи те, що відповідачем до заяви про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню додано опис вкладення встановленої форми, на якому наявні: підпис працівника поштового зв`язку, календарний штемпель, правильна адреса позивача і найменування вкладення - заява від 30.04.2021 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню в порядку ст. 328 ГПК України (з додатками), такий документ має враховуватися господарським судом під час прийняття даної заяви.

Той факт, що розрахунковий документ, встановленої відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" форми та змісту (касовий чек, товарний чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо) підтверджує факт надання послуг поштового зв`язку, не означає, що лише вказані документи можуть бути належним доказом направлення стороні поштового відправлення.

Інші документи (в даному випадку опис вкладення), які відповідають встановленій законодавством формі та містять необхідну інформацію, за допомогою якої можна визначити факт існування певних обставин, також необхідно враховувати в якості належного доказу поштового відправлення.

Повернувши заяву від 30.04.2021 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню в порядку ст. 328 ГПК України (з додатками) у даному випадку, суд першої інстанції не обґрунтував з посиланням на приписи чинного законодавства висновок про те, що лише розрахунковий документ може бути належним доказом направлення іншій стороні поштового відправлення.

Отже, не звернувши уваги на наведені обставини, суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про повернення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма "Рембудреставрація" про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню без розгляду.

У відповідності з п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Крім того, колегія суддів зазначає, що відповідно до рішення Конституційного Суду України від 25.12.1997 № 9 - зазначено, що кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку. Суд не може відмовити у правосудді, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що їх права і свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 01.12.2004 № 18-рп/2004 поняття «порушене право», за захистом якого особа може звертатися до суду і яке вживається в низці законів України, має той самий зміст, що й поняття «охоронюваний законом інтерес». Щодо останнього, то в цьому ж Рішенні Конституційний Суд України зазначив, що поняття «охоронюваний законом інтерес» означає правовий феномен, який: а) виходить за межі змісту суб`єктивного права; б) є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб`єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що згідно із ч. 1 ст. 4 ГПК України, право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

За таких обставин, ухвала суду першої інстанції прийнята з порушенням норм матеріального права та підлягає скасуванню.

Згідно зі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд враховує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у контексті конкретних обставин справи.

Згідно з ст. 17 Закону України "Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

За змістом рішення Європейського суду з прав людини у справі "Кузнєцов та інші проти Російської Федерації" зазначено, що одним із завдань вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті, вмотивоване рішення дає можливість стороні апелювати проти нього, нарівні з можливістю перегляду рішення судом апеляційної інстанції.

Така позиція є усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи "Серявін та інші проти України", "Проніна проти України") і з неї випливає, що ігнорування судом доречних аргументів сторони є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини зазначає, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).

Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland), №49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

Відповідно до ст. ст. 73, 74, 77 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З огляду на викладене, судова колегія приходить до висновку про те, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕМБУДРЕСТАВРАЦІЯ" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 07.05.2021 у справі №910/4535/20 є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, а справа №910/4535/20 направленню для розгляду до суду першої інстанції.

Оскільки суд апеляційної інстанції не змінює та не ухвалює нового рішення, розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не здійснюється (ч. 14 ст. 129 ГПК), а понесені судові витрати підлягають розподілу за результатами розгляду спору по суті судом першої інстанції.

Керуючись ст. 2, 129, 269, 270, 271 ст. 280-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕМБУДРЕСТАВРАЦІЯ" - задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 07.05.2021 у справі №910/4535/20 скасувати.

3. Справу №910/4535/20 направити для розгляду до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст.287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя В.В. Куксов

Судді Є.Ю. Шаптала

М.Л. Яковлєв