ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.10.2021м. ДніпроСправа № 904/7266/21
За позовом Приватного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний завод", 49064,м.Дніпро, вул. Маяковського, 3,

до Акціонерного товариства "Українська залізниця", 03150, м. Київ, вул.Єжі Гедройця, 5, в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця", 49038, пр. Дмитра Яворницького, 108,

про стягнення вартості нестачі вантажу у розмірі 11 215,46грн.

Суддя Панна С.П.

Без виклику (повідомлення) учасників

С У Т Ь С П О Р У:

Приватне акціонерне товариство "Дніпровський металургійний завод" звернулося з позовом до Акціонерного товариства "Українська залізниця" ьв особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця", в якому просить суд стягнути з Відповідача на свою користь вартість нестачі вантажу у розмірі 11215,46грн. та суму сплаченого судового збору в розмірі 2 270,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 10.03.2021 зі станцій відправлення на адресу вантажоодержувача, Приватного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний завод" залізничним транспортом був відправлений вантаж - вугілля кам`яне Г (Г-1) 0-100 мм навалом, вантаж промаркований шляхом нанесення поперечних полос катком за залізничною накладною №45633625, станція призначення "Діївка" Придніпровської залізниці. На Станції призначення "Діївка" Придніпровської залізниці була проведена комісійна видача позивачу вантажу, та встановлено недостачу вантажу у розмірі 5,1 т., що підтверджується комерційним актом. За вирахуванням 2% норми природної втрати нестача вантажу складає 3,8т., а сума вартості нестачі вантажу складає 11215,46 грн.

Відповідач не скористався правом на подання відзиву на позов. Ухвалу суду про відкриття провадження у справі, в якій запропоновано відповідачеві подати відзив на позов протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі отримано відповідачем 02.09.2021, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Ухвалою суду від 16.08.2021 відкрито провадження у справі, ухвалено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними у справі матеріалами. Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Предметом доказування є встановлення обставин перевезення вантажу, обставин втрати вантажу, визначення вартості втраченого вантажу, наявність вини відповідача у втраті вантажу.

21.11.2019 між Приватним акціонерним товариством "Дніпровський металургійний завод" (покупець та/або вантажоодержувач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Біт-Оіл" (постачальник) укладено договір постачання вугільної продукції №2111-19, відповідно до п.1.1 якого постачальник постачає, а покупець придбає вугільну продукцію (надалі - продукція), номенклатурний перелік, асортимент, кількість, ціна, вартість товару та інші умови узгоджуються сторонами в Специфікаціях (Додатках), які після їх підписання є невід`ємною частиною даного договору.

Відповідно до п.п. 2.1, 2.2 договору одиницею виміру продукції приймається метрична тонна. Кількісні та якісні показники повинні відповідати показникам у Додатках (Специфікаціях) до цього договору з урахуванням розміру базової похибки випробування встановленої ДСТУ 4096-2002.

Згідно з п. 4.1 договору ціна за одиницю продукції є договірною та визначається у Додатках (Специфікаціях) до договору. Вугілля постачається за ціною з ПДВ. Вартість продукції зазначається у Додатках (Специфікаціях) до цього договору без урахування знижок та приплат (п.4.3 договору).

У відповідності з п. 3.1 договору постачальник поставляє продукцію в залізничних вагонах на умовах визначених Додатками (Специфікаціями), за адресами та реквізитами вказаними Покупцем у письмових повідомленнях.

Відповідно до п. 3.4 договору право власності на товар, а також всі пов`язані з ним ризики переходять від постачальника до покупця у відповідності до умов переходу права власності на товар, визначений у Специфікаціях (Додатках). Датою поставки продукції вважається дата відмітки в залізничній накладній про прибуття товару на станцію призначення, якщо інші умови поставки не узгоджені у Специфікації (додатку) до договору.

Розрахунки по цьому договору здійснюються в національній валюті України, шляхом прямого перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника за продукцію, що поставляється, протягом 30 (тридцяти) календарних днів від дати поставки, (п. п. 5.1, 5.2. договору).

Згідно з п. 7.1 договору продукція, що відвантажена постачальником, транспортується залізницею у відкритих піввагонах, завантажується до вагонів навалом із нанесенням маркування.

Пунктом 12.6 договору визначено, що цей договір набуває чинності з моменту його підписання і діє 31.12.2020, а в частині невиконання зобов`язань сторін - до повного їх виконання. Якщо за 30 днів до закінчення терміну дії договору жодна із сторін не висловить бажання розірвати цей договір, то він автоматично пролонгується на кожній наступній календарний рік.

Так, 25.02.2021 сторонами підписано Специфікацію №16 до договору постачання вугільної продукції №2111-19, якою погоджено поставку Продукції - вугілля кам`яне марки Г (Г1) 0-100 мм, в кількості 5 000 т, ціна за одиницю 2459,53 грн. без ПДВ. Загальною вартістю 14 757 180,00 грн. з ПДВ.

Згідно з п. 2 Специфікації, умови постачання: залізничним транспортом на умовах СРТ станція призначення.

Вантажовідправником від постачальника, згідно п. 4 Специфікації до договору та товаросупровідних документів, є ТОВ "ЗФ" Богучарская".

Станція відправлення: "Гродовка" Донецької залізниці; Код станції: 482108.

10.03.2021 відповідно до Специфікації №16 від 25.02.2021 року зі станцій відправлення на адресу вантажоодержувача ПрАТ "ДМЗ" залізничним транспортом був відправлений вантаж: вугілля кам`яне Г (Г1) 0-100 мм навалом, вантаж промаркований шляхом нанесення поперечних полос катком. станція призначення - "ст. Дівка" Придніпровської залізниці (код вантажоодержувача - 3171; код станції - 451400).

Вантаж оплачений позивачем, що підтверджують платіжним дорученням № 345562 від 01.04.2021 на суму 191843,34 грн. .

Вантаж був відправлений вантажовідправником та прибув на станцію вантажоодержувача у вагонах за залізничною накладною №45633625 у вагоні №53790044.

Відповідно до положень статей 2, 3, 6, 37 Статуту залізниць України (далі-Статут) Статут визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, підприємств, які користуються залізничним транспортом; Статутом регламентуються організація та основні умови перевезення вантажів; дія Статуту поширюється на перевезення залізничним транспортом, в тому числі і вантажів; під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса, яка визначається останнім.

Накладна - основний перевізний документ, який надається залізниці відправником разом з вантажем, вона є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача.

Уклавши з залізницею угоду на перевезення вантажу, відправник визнав тим самим обмеження та особливості, що встановлені Статутом, щодо меж відповідальності перевізника і вантажовідправника та погодився з ними.

За положеннями статті 129 Статуту обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами і актами загальної форми, які складають станції залізниць; комерційний акт складається для засвідчення в тому числі невідповідності маси вантажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах.

За залізничною накладною маса вантажу у вагоні №5379044 склала - 65000 кг, тара 22000 кг.

Під час видачі вантажу на станції Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці у вагоні №53790044 виявлено вагову недостачу, про що складено комерційний акт №450003/78 від 10.03.2021.

Так, відповідно до комерційного акту №451400/80 від 12.03.2021 на станції Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці проведена комерційна видача вантажу вантажоодержувачу, прибувшого відправкою, вказаною на лицьовій стороні цього акту, прийомозвавальником ОСОБА_1 ,, начальником района вантажної служби ЗЦ по КХВ ОСОБА_3, весовщиком ЖДЦ ОСОБА_4, ВОХР ОСОБА_2, у присутності начальника станції Діївка Голубова С.М. зі зважуванням вагона на справних тензометричних вагонних вагах вантажоодержувача №053 огляд перевірка 20.01.2021. За документом у вагоні №53790044 основна відправка №53191565 досилка №45633625 значиться тара 22000 кг., нетто 65000 кг. Фактично виявилось брутто 81900 кг., тара з документа 22000 кг., нетто 59900 кг., що менше документа на 5100 кг. Навантаження вантажу від рівня до низу бортів на 40 см. Не рівномірне, не марковане. Маються поглиблення праворуч за рухом поїзду над 1-2 люками довжиною 3,0м., шириною 1,5-2,0 см., глибиною 0,2-0,3 м., над 3 люком довжиною 1,5 м., шириною 1,0-1,5 м., глибиною 0,2-0,3 м., над 4-7 люками довжиною 6,0м., шириною 2,0-2,5 м., глибиною 0,2-0,5 м. В технічному відношенні вагон справний. Вагон без торцевих дверей, розвантажувальні люки з обох сторін закриті. Течі вантажу немає. При повторному зважуванні вагону ага підтвердилась. Вантаж, якого бракує в вагоні вміститися зміг би. Зав. вантажним двором за штатним розкладом немає.

З наведеного вбачається, що вказаним актом встановлено, що при переважуванні вагону, виявилося, що маса вантажу у вищевказаному вагоні не відповідає масі, вказаній відправником у накладній, а саме: брутто 81900 кг., тара з документа 22000 кг., нетто 59900 кг., що менше документа на 5100 кг.

Недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення. Загальна сума відшкодування збитку за не збережений вантаж в усіх випадках не може перевищувати суми, яка сплачується за повністю втрачений вантаж. Оскільки спірний вагон з вугіллям кам`яним був прийнятий залізницею для перевезення без зауважень до вантажовідправника, відповідно до положень ст. 110 Статуту залізниці України відповідальність за збереження вантажу з часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі вантажоодержувачу, покладається на залізницю.

Відповідно до пункту 27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644, вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто; при видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) становить:1% маси, зазначеної в перевізних документах, а саме: при перевезенні мінерального палива.

Оскільки вантаж - вугілля кам`яне не поіменоване в алфавіті, є мінеральним твердим паливом тому норма недостачі становить 1% маси, зазначеної у перевізних документах.

Разом з цим, у п. 6.1 договору постачання вугільної продукції сторони погодили, що під час визначення кількості - під партією розуміється кількість продукції відвантаженої за однією залізничною накладною (квитанцією), при цьому приймається норма природного убутку та похибка вагів 2% від маси нетто продукції, вказаної у залізничній накладній.

Отже, з урахуванням норми природної втрати (2%) відповідальна недостача вугілля з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення складає 3,8т.

Відповідно до Специфікації № 16 від 25.02.2021 до договору №2111-19 від 21.11.2019 від 11.01.2020 та акту прийому-передачі вугільної продукції №75 від 11.03.2021 вартість 1т вугілля Г (Г1) 0-100мм становить 2459,53 грн. без ПДВ

Таким чином, за розрахунком позивача, вартість вагової недостачі вугілля з урахуванням норми природної втрати становить 11215,46 грн.

Згідно зі статтею 924 Цивільного кодексу України перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало; перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Також відповідно до частин 1, 2 та 3 статті 314 Господарського кодексу України перевізник несе відповідальність за втрату, нестачу та пошкодження прийнятого до перевезення вантажу, якщо не доведе, що втрата, нестача або пошкодження сталися не з його вини; у транспортних кодексах чи статутах можуть бути передбачені випадки, коли доведення вини перевізника у втраті, нестачі або пошкодженні вантажу покладається на одержувача або відправника; за шкоду, заподіяну при перевезенні вантажу, перевізник відповідає: у разі втрати або нестачі вантажу - в розмірі вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає; у разі пошкодження вантажу - в розмірі суми, на яку зменшилася його вартість; у разі втрати вантажу, зданого до перевезення з оголошенням його цінності, - у розмірі оголошеної цінності, якщо не буде доведено, що вона є нижчою від дійсної вартості вантажу.

Статтею 23 Закону України від 04.07.1996 №273/96-ВР "Про залізничний транспорт" передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання зобов`язань за договором про організацію перевезень вантажів перевізники несуть відповідальність за неповну і несвоєчасну подачу вагонів і контейнерів для виконання плану перевезень, а вантажовідправники - за невикористання наданих транспортних засобів у порядку та розмірах, що визначаються Статутом залізниць України; перевізники також несуть відповідальність за зберігання вантажу, багажу, вантажобагажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу, а також за дотримання терміну їх доставки в межах, визначених Статутом залізниць України; за незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезень вантажу, багажу, вантажобагажу перевізники несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин.

Згідно статті 110 Статуту залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами іншому підприємству; обов`язки збереження, супроводження та охорони особливо цінних та небезпечних вантажів, перелік яких встановлюється Правилами, покладаються на відправника.

Відповідно до статті 31 Статуту залізниця зобов`язана подавати під завантаження справні, придатні для перевезення відповідного вантажу, очищені від залишків вантажу, сміття, реквізиту, а у необхідних випадках - продезінфіковані вагони та контейнери; оскільки незбереження вантажу може бути наслідком як технічної несправності вагона або контейнера, так і їх непридатності для перевезення певного вантажу (тобто у комерційному відношенні), то господарським судам у вирішенні спорів слід розмежовувати відповідні поняття; вагон (контейнер) може бути цілком справним, але таким, що не забезпечить збереження якості певного вантажу, наприклад, має стійкий запах, що впливає на завантажені до нього продовольчі товари; саме в такому випадку йдеться про непридатність вагона (контейнера) у комерційному відношенні; згідно з зазначеною статтею Статуту придатність вагона чи контейнера для перевезення відповідного вантажу у комерційному відношенні визначається відправником або залізницею, якщо вона здійснює завантаження; отже, якщо псування вантажу є наслідком комерційної несправності вагона (контейнера), відповідальність за це несе той, хто завантажив продукцію у вагон (контейнер); у випадках, коли під завантаження подано несправний за своїм технічним станом вагон або контейнер, відправник повинен відмовитись від їх використання; якщо він цього не зробив, відповідальність за втрату, недостачу, псування або пошкодження вантажу, що сталися внаслідок технічної несправності рухомого складу, покладається на відправника; винятки з цього правила можуть мати місце тоді, коли з матеріалів справи вбачається, що технічна несправність мала прихований характер або виникла у процесі перевезення вантажу; прихованими є такі технічні несправності, які не могли бути виявлені відправником під час звичайного огляду вагону або контейнера; у такому разі відповідальність за незбереження вантажу покладається на залізницю; якщо незбереження вантажу сталося внаслідок того, що вагон чи контейнер поряд з прихованими несправностями або з несправностями, які виникли під час транспортування, мали ще й такі, які могли бути виявлені до завантаження, господарський суд може вирішити питання про покладення відповідальності як на залізницю, так і на відправника; для правильного вирішення питань щодо відповідальності за незбереження вантажу внаслідок технічної несправності рухомого складу господарський суд повинен провести досконале дослідження не тільки комерційного акта, але й акта про технічний стан вагону або контейнера і дати їм відповідну оцінку (пункт 3.9 роз`яснень Вищого господарського суду України від 29.09.2008 №04-5/225 "Про внесення змін та доповнень до роз`яснення президії Вищого господарського суду України від 29.05.2002р. "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею").

З урахуванням викладеного відповідальність за вагову недостачу вугільної продукції - вугілля кам`яного у спірному вагону слід покласти на відповідача.

Відповідно до ст. 130 Статуту право на пред`явлення до залізниці претензій та позовів мають у разі недостачі, псування або пошкодження вантажу - одержувач - за умови пред`явлення накладної, комерційного акту і документа, що засвідчує кількість і вартість відправленого вантажу.

З урахуванням викладеного позовні вимоги підлягають задоволенню і з відповідача підлягає стягненню вартість недостачі вантажу у розмірі 11215,46 грн.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача у розмірі 2270,00 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 46, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Приватного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний завод" до Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" про стягнення вартості нестачі вантажу у розмірі 11 215,46грн. - задовольнити повністю.

Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Єжи Гедройця (Тверська), 5, ідентифікаційний код 40075815) в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (49605, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 108, ідентифікаційний код 40081237) на користь Приватного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний завод" (49064, м. Дніпро, вул. Маяковського, 3, ідентифікаційний код 05393056) вартість нестачі вантажу у розмірі 11215,46 грн. (одинадцять тисяч двісті п`ятнадцять грн.. 46 коп.) та витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 2270,00 грн. (дві тисячі двісті сімдесят грн. 00 коп.).

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Центрального апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 19.10.2021

Суддя С.П. Панна