ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.09.2021 Справа № 914/2389/21

місто Львів

Господарський суд Львівської області у складі судді Тараса РИМА,

за участю секретаря судового засідання Лілії БЕРНАЦЬКОЇ,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Захід Нео Буд" (далі Товариство, Позивач),
до відповідача:Приватного підприємства "Архіміджбуд" (далі Підприємство, Відповідач),
про:стягнення 78'648,66 грн,
за участю представників:
позивача:Кавчук Андрій Вікторович адвокат,
відповідача:не з`явився.
I. Процедури.

1. На розгляд Господарського суду Львівської області надійшов позов Товариства до Підприємства про стягнення 78'648,66 гривень.

2. Позивач обґрунтував підсудність справи Господарському суду Львівської області положеннями частини 3 статті 29 Господарського процесуального кодексу України. Зокрема, позови у спорах, що виникають з діяльності філії юридичної особи, можуть пред`являтися за місцезнаходженням таких філій. Оскільки договір, за яким виникли правовідносини між Позивачем та Відповідачем, укладений Львівською філією Підприємства, Позивач пред`явив позов до Господарського суду Львівської області.

3. Суд погодився з правильністю визначення підсудності. Окрім частини 3 статті 29 Господарського процесуального кодексу України, позов може розглядатися Господарським судом Львівської області на підставі частини 5 статті 29 Господарського процесуального кодексу України. Адже у спірному договорі визначено, що роботи за ним підлягають виконанню у місті Львові.

4. Відповідно до частини 1 статті 45 Господарського процесуального кодексу України сторонами у судовому процесі позивачами і відповідачами можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу. Частиною 2 статті 4 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що юридичні особи та фізичні особи підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. Узагальнюючи, сторонами у справі можуть бути юридичні особи, фізичні особи підприємці та фізичні особи, що не є підприємцями.

5. Відповідно до частин 1 та 3 статті 95 Господарського процесуального кодексу України філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій. Філії не є юридичними особами.

6. Згідно з частиною 3 статті 45 Господарського процесуального кодексу України відповідачами є особи, яким пред`явлено позовну вимогу. Так, Позивач пред`явив позов до Підприємства, яке є юридичною особою. Натомість Львівська філія Підприємства не є юридичною особою. Позовні вимоги до неї Позивач не пред`являв та не може пред`явити. Отже, відповідачем у справі є саме Підприємство.

7. Ухвалою від 09.08.2021 суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, а перше судове засідання для розгляду справи по суті призначив на 15.09.2021.

8. Відповідач 27.08.2021 отримав ухвалу про відкриття провадження у справі за своєю юридичною адресою (трек-номер поштового відправлення 792). Таким чином, відповідач належно та завчасно повідомлений про відкриття провадження, час та місце розгляду справи.

9. У судове засідання 15.09.2021 відповідач не з`явився, причин неявки не повідомив суду, що стало причиною для відкладення судового засідання на 29.09.2021. Ухвалу-виклик у судове засідання надіслав Відповідачеві на юридичну адресу (трек номер 769), а також додатково на адресу Львівської філії (трек-номер 785). Відомостей про отримання ухвали за юридичною адресою станом на 01.10.2021 немає на офіційному веб-сайті АТ "Укрпошта". Водночас за адресою Львівської філії Відповідача ухвалу-виклик було вручено 25.09.2021. Крім того, надіслав Відповідачеві телефонограму (а. с. 50). Телефонограму прийняв керівник Відповідача Бігун Андрій Ількович.

10. У судове засідання 29.09.2021 Відповідач повторно не з`явився. На електронну адресу суду надійшло клопотання від імені Відповідача про відкладення розгляду справи у зв`язку з хворобою представника. Клопотання не підписане електронним цифровим підписом, що не дає змогу суду ідентифікувати відправника.

11. Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 202 Господарського процесуального кодексу України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

12. Зважаючи на обізнаність Відповідача з судовим розглядом справи, відсутністю підстав для відкладення справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності Відповідача.

II. аргументи сторін.

Позиція позивача (а. с. 1-7).

13. На виконання умов договору № 05/12/18 від 05.12.2018 Позивач виконав, а Відповідач прийняв роботи вартістю 235'094,33 гривень. Натомість Відповідач сплатив лише частину вартості виконаних робіт 175'000,00 гривень.

14. Предметом позову є стягнення 78'648,66 грн, з яких:

14.1. 60'094,33 грн основного боргу.

14.2. 5'339,34 грн пені.

14.3. 4'381,12 грн 3% річних.

14.4. 8'833,87 грн інфляційних втрат.

15. Підставою позову є порушення Відповідачем зобов`язання в частині своєчасності оплати виконаних робіт.

16. Позивач зазначив у позові, що попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат складається з таких сум:

16.1. 2'270,00 грн витрат на оплату судового збору.

16.2. 15'000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Заперечення відповідача.

17. На електронну адресу суду 29.09.2021 надійшов відзив на позовну заяву. Відзив не підписаний електронним цифровим підписом. Отже, суд не має змоги встановити факт підписання відзиву Відповідачем. Крім того, строк на подання відзиву пропущений, клопотання про поновлення строку до суду не надходило.

III. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА.

18. Зважаючи на аргументи сторін, для вирішення спору суду необхідно встановити такі обставини справи:

18.1. Виникнення між сторонами договірних правовідносин з виконання робіт.

18.2. Виконання Позивачем робіт та їх оплата Відповідачем.

18.3. Правомірність та правильність нарахування 3% річних, інфляційних втрат та пені.

Виникнення між сторонами договірних правовідносин з виконання робіт.

19. Частиною 1 статті 837 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

20. Позивач та Відповідач уклали договір на виконання робіт (надання послуг) № 05/12/18 від 05.12.2018 (далі Договір від 05.12.2018) (а. с. 9-11). Згідно з пунктом 1.1 Договору від 05.12.2018 виконавець зобов`язується власними силами і засобами, в обумовлений строк у відповідності до замовлення і вимог проектно-кошторисної документації, будівельних норм та правил виконати роботи "Будівництво дитячо-спортивного майданчика на вул. Тернова, 15 у м. Львів", а замовник зобов`язується прийняти й оплатити виконані роботи в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі.

21. Сторони затвердили договірну ціну у розмірі 235'094,33 грн (а. с. 13-14).

Виконання Позивачем робіт та їх оплата Відповідачем.

22. Згідно з календарним планом виконання робіт (а. с. 12) роботи повинні бути виконані упродовж грудня 2018 року лютого 2019 року.

23. Пунктом 5.1 Договору від 05.12.2018 встановлено, що виконану згідно з цим договором роботу виконавець здає замовникові за актом приймання виконаних будівельних робіт за формо № КБ-2в. Сторони 28.02.2019 підписали акт приймання виконаних будівельних робіт за лютий 2019 року на суму 235'094,33 грн (а. с. 16-19).

24. Зважаючи на вказане, Позивач виконав роботи відповідно до умов Договору від 05.12.2018.

25. Відповідно до частини 2 статті 530 Цивільного кодексу України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

26. Пунктом 1.7 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" встановлено, що якщо у договорі або законі не встановлено строку (терміну), у який повинно бути виконано грошове зобов`язання, судам необхідно виходити з приписів частини другої статті 530 ЦК України. Цією нормою передбачено, між іншим, і можливість виникнення обов`язку негайного виконання; такий обов`язок випливає, наприклад, з припису частини першої статті 692 ЦК України, якою визначено, що покупець за договором купівлі-продажу повинен оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього; відтак якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлено інший строк оплати товару, відповідна оплата має бути здійснена боржником негайно після такого прийняття, незалежно від того, чи пред`явив йому кредитор пов`язану з цим вимогу. При цьому передбачена законом відповідальність за невиконання грошового зобов`язання підлягає застосуванню починаючи з дня, наступного за днем прийняття товару, якщо інше не вбачається з укладеного сторонами договору. Відповідні висновки випливають зі змісту частини другої статті 530 Цивільного кодексу України.

27. Відповідно до частини 1 статті 854 Цивільного кодексу України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

28. Частиною 4 статті 879 Цивільного кодексу України встановлено, що оплата робіт провадиться після прийняття замовником збудованого об`єкта (виконаних робіт), якщо інший порядок розрахунків не встановлений за погодженням сторін.

29. Отже, Цивільний кодекс України встановлює обов`язок негайної оплати виконаних робіт.

30. Відповідач сплатив Позивачеві 175'000,00 грн, що підтверджується такими платіжними дорученнями:

30.1. № 27 від 07.12.2018 на суму 75'000,00 грн (а. с. 20).

30.2. № 53 від 04.01.2019 на суму 100'000,00 грн (а. с. 21).

31. Доказів оплати решти вартості виконаних робіт у розмірі 60'094,33 грн немає в матеріалах справи.

32. Отже, позовні вимоги про стягнення 60'094,33 грн основної заборгованості є обґрунтованими і такими, що підлягають до задоволення.

Правомірність та правильність нарахування 3% річних, інфляційних втрат та пені.

33. Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

34. Здійснивши перевірку розрахунку 3% річних, суд погоджується з правильністю такого. Отже, до стягнення підлягає 4'381,12 грн 3% річних.

35. У розрахунку інфляційних втрат суд виявив помилку та здійснив перерахунок.

Період заборгованостіСума боргу (грн.)Сукупний індекс інфляції за періодІнфляційне збільшення суми боргу
01.03.2019 - 04.08.202160094.331.1468763.57
36. Отже, до стягнення підлягає 8'763,57 грн інфляційних втрат.

37. Пунктом 8.4 Договору від 05.12.2018 встановлено, що за порушення терміну оплати прийнятих робіт за умови наявного фінансування, замовник сплачує пеню в розмірі однієї облікової ставки НБУ вартості робіт за кожен день протермінування оплати.

38. Суд погоджується з правильністю розрахунку пені Позивача, а тому до стягнення підлягає 5'339,34 грн пені.

IV. Судові витрати.

Розподіл витрат на оплату судового збору.

39. Відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на Відповідача.

Розподіл витрат на професійну правничу допомогу.

40. Положення частин 2 та 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України встановлюють, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

41. Відповідно до частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом 5 днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

42. На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивач надав суду:

42.1. Ордери на надання правничої (правової) допомоги.

42.2. Договір про надання правової допомоги № 27-07/21 від 27.07.2021 (а. с. 22-24). Згідно з пунктами 3.1 та 3.6 цього договору винагорода адвоката становить 15'000,00 гривень (50% протягом 5 днів з моменту укладення договору, 50% протягом 5 днів з моменту ухвалення судом рішення)

42.3. Рахунок на оплату 7'500,00 грн від 27.07.2021 (а. с. 25).

42.4. Платіжне доручення № 3032 від 02.08.2021 на 7'500,00 грн (а. с. 26).

43. Суд вважає витрати позивача на професійну правову допомогу обґрунтованими, співмірними зі складністю справи та наданими адвокатом послугами, часом, витраченим адвокатом на надання відповідних послуг, обсягом наданих адвокатом послуг та ціною позову. Отже, витрати на професійну правову допомогу у розмірі 14 986,59 грн (пропорційно розміру задоволених позовних вимог) покладаються на відповідача.

44. Згідно з позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 20.11.2020 у справі № 910/13071/19 втручання суду у договірні відносини між адвокатом і його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам, в іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору.

45. Відповідач не обґрунтував та не надав доказів невідповідності витрат Позивача на професійну правничу допомогу фактично наданим послугам.

Враховуючи наведене, керуючись статтями 73, 74, 76, 77, 78, 79, 91, 114, 238, Господарського процесуального кодексу України, суд

Вирішив:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного підприємства "Архіміджбуд" (адреса: 77352, Івано-Франківська область, Калуський район, село Підмихайля, вулиця Скородинського, будинок 127; ідентифікаційний код 37638114) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Захід Нео Буд" (адреса: 79020, Львівська область, місто Львів, вулиця Панча, будинок 7А, офіс 27; ідентифікаційний код 40452418) 60'094 (шістдесят тисяч дев`яносто чотири) грн 33 коп. основного боргу, 5'339 (п`ять тисяч триста тридцять дев`ять) грн 34 коп. пені, 4'381 (чотири тисячі триста вісімдесят одна) грн 12 коп. 3% річних, 8'763 (вісім тисяч сімсот шістдесят три) грн 57 коп. інфляційних втрат, 2'267 (дві тисячі двісті шістдесят сім) грн 97 коп. витрат на оплату судового збору та 14'986 (чотирнадцять тисяч дев`ятсот вісімдесят шість) грн 59 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

3. Відмовити в задоволенні решти позовних вимог.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції в порядку та строки, які визначені статтями 254, 256 Господарського процесуального кодексу України. Апеляційну скаргу можна подати безпосередньо до Західного апеляційного господарського суду.

Повний текст рішення складено 04.10.2021.

Суддя Т.Я. Рим