ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

22.09.2021 Справа № 905/462/21

Господарський суд Донецької області у складі судді Бокової Ю.В., при секретарі судового засідання (помічнику судді) Фроловій Т.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Міст Експрес" (79035, місто Львів, вулиця Зелена, будинок 147; )

до відповідача: фізичної особи-підприємця Піховкіної Ірини Ігорівни ( АДРЕСА_1 ; ІПН: НОМЕР_1 )

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: товариства з обмеженою відповідальністю "Міст Інфоцентр" (79035, місто Львів, вулиця Зелена, будинок 147; )

про стягнення помилково перерахованих коштів у розмірі 60 000,00 грн.,

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

від третьої особи: не з`явився

С У Т Ь С П О Р У

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Міст Експрес" звернулось до Господарського суду Донецької області з позовом до фізичної особи-підприємця Піховкіної Ірини Ігорівни про стягнення помилково перерахованих коштів у розмірі 60 000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 01.04.2020 між товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Міст Експрес" та фізичною особою-підприємцем Піховкіною Іриною Ігорівною було укладено агентські договори №А/2020/4/4 від 01.04.2020, №А/2020/3/5 від 02.03.2020 та №А/2020/3/3 від 02.03.2020. Разом із тим, під час перерахування грошових коштів в загальному розмірі 60 000,00 грн. товариству з обмеженою відповідальністю "Міст Інфоцентр", позивачем помилково їх перераховано на банківський рахунок відповідача.

Представник позивача під час розгляду даної справи наполягав на задоволенні позовних вимог у повному обсязі. У відповіді на відзив (т.2, а.с. 1-7) позивач наголошує на тому, що між ТОВ "Торговий Дім "Міст Експрес" та ФОП Піховкіною І.І. було укладено лише один агентський договір №А/2020/4/4 від 01.04.2020. Інші договори, а саме № А/2020/3/4 та А/2020/3/3 були укладені між відповідачем та ТОВ "Міст Інфоцентр". Позивач наголошував на тому, що лист про розірвання, на який посилається відповідач, стосувався договору № А/2020/4/4 від 01.04.2020, а позов пред`явлений в межах інших договорів. Крім того, у відповідача перед позивачем виникла заборгованість в сумі 91 365,69 грн. за вказаним договором.

Представник відповідача під час розгляду даної справи проти задоволення позовних вимог заперечував. У відзиві на позовну заяву (т. 1, а.с. 188-190) відповідач наполягав на тому, що між сторонами дійсно існували господарські правовідносини, і всі кошти які перераховувались відповідачу, не були в межах бухгалтерської помилки, а саме в рамках господарських правовідносин сторін. Відділення відповідача були закриті за ініціативою позивача, а договір розірваний відповідно до листа позивача про розірвання договору № 06082020/1 від 06.08.2020.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився. 29.06.2021 на адресу суду надійшли пояснення, в яких представник третьої особи підтримав позовні вимоги, відповідно до яких між ТОВ «Міст Інфоцентр» та фізичною особою-підприємцем Піховкіною І.І. було укладено агентські договори №А/2020/3/4 від 02.03.2020 та №А/2020/3/3 від 02.03.2020, проте Піховкіною І.І. дані договори не виконувались, а між сторонами не було підписано жодного акту приймання-передачі виконаних робіт.

Стаття 42 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони. При цьому, норми вказаної статті зобов`язують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Як зазначено в ч.1 ст.202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

При цьому, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Суд вважає за можливе розглянути спір за наявними в справі матеріалами, оскільки їх цілком достатньо для правильної юридичної кваліфікації спірних правовідносин, а відсутність належним чином повідомлених представників сторін істотним чином не впливає на таку кваліфікацію і не перешкоджає розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши обставини спору, доводи учасників судового процесу суд, -

В С Т А Н О В И В

01.04.2020 між товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Міст Експрес" (далі - принципал) та фізичною особою-підприємцем Піховкіною Іриною Ігорівною (далі - агент) було укладено агентський договір №А/2020/4/4 (далі - договір), згідно з п.1.1. якого агент зобов`язується відповідно до стандартів якості принципала, під контролем останнього, надавати послуги з організації групових та/або індивідуальних відправлень вантажів, а саме, приймання вантажів для відправки по Україні та за кордон та їх зберігання до передачі принципалу; зберігання прийнятих від принципала вантажів та здійснення видачі вантажів одержувачам; здійснення контролю та/або організації проведення одержувачами/відправниками вантажів платежів у визначений Принципалом спосіб до моменту видачі вантажів; а також додаткові послуги, пов`язані з виконанням предмету договору, в т.ч. з приймання від одержувачів повернених вантажів і передачі таких вантажів принципалу та повернення принципалу не вручених одержувачам вантажів. Агент також зобов`язався здійснювати пошук клієнтів, сприяти продажу послуг, а за окремої домовленості сторін - також виконувати адресну доставку (забір) вантажів одержувачам (далі - послуги).

Найменування послуг та їх ціна зазначається в додатку №1 до Договору (п.1.3. договору).

За змістом п.1.4. договору агент надає послуги на території населених пунктів за адресами: Харківська область, м.Балаклія, вул.1-го Травня, 9; Харківська область, смт.Слобожанське, Балаклійське шосе, 8; Харківська область, м.Лозова, вул.Севастопольська, 2б; Харківська область, м.Первомайський, Ѕ мікрорайон, 55; Київська область, с.Бортничі, вул.Геофізиків, 12; м.Київ, вул.Науки, 57.

Відповідно до п.2.1. договору його ціна складається з вартості послуг, наданих за договором, за тарифами, визначеними у додатку №1 до Договору.

За умовою п.2.3. договору розрахунок та оплата агенту за надані послуги провадиться за звітній місяць на підставі акту наданих послуг, протягом 30 календарних днів з дня підписання сторонами акту наданих послуг в порядку, передбаченому договором.

Згідно з п.2.4. договору оплата послуг здійснюється шляхом перерахуванням принципалом коштів на розрахунковий рахунок агента або в іншому порядку, додатково погодженому сторонами.

Агент, маючи доступ до програмного забезпечення принципала, своєчасно вносить в програму інформацію про надані ним послуги. Агент в термін до 5 числа кожного місяця, наступного за звітним, передає принципалу два підписаних примірники акту наданих послуг за звітний місяць. В акті наданих послуг зазначається перелік наданих послуг, їх кількість (обсяг), диференційована вартість, проміжок часу, протягом якого послуги надавались (взірець, встановлений додатком №2 до договору). Акт наданих послуг вважається погодженим принципалом за наявності на ньому підпису останнього (підп.2.5.1. Договору).

Відповідно до п.п. 3.1.1. договору агент зобов`язаний вчасно та якісно надавати послуги із суворим дотриманням узгодженого графіку роботи, доставки та оформлення всіх супровідних документів.

Згідно з п.п.3.2.1. договору агент має право отримувати оплату за надані послуги у порядку та на умовах, визначених договором.

Договір набуває чинності з моменту підписання його всіма сторонами і діє до 31.12.2021 включно, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань в частині розрахунків (п.7.1. договору).

Згідно з п.8.6. договору будь-які усні домовленості щодо договору виключаються.

Додатками до договору, що є його невід`ємними частинами, є: Додаток №1: Найменування послуг та ціни на послуги. Санкції та рекламації; Додаток №2: Зразок Акту наданих послуг; Додаток №3: Перелік осіб, які залучаються Агентом для надання послуг Принципалу; Додаток №4: Зразок довіреності (п.9.1. договору).

Вищезазначений договір підписаний представниками сторін без зауважень, підписи скріплені печатками.

Також 02.03.2020 між товариством з обмеженою відповідальністю «Міст Інфоцентр» та фізичною особою-підприємцем Піховкіною Іриною Ігорівною було укладено агентські договори № А/2020/3/3 та №А/2020/3/4, згідно з п.1.1. яких агент зобов`язується відповідно до стандартів якості принципала, під контролем останнього, надавати послуги з організації групових та/або індивідуальних відправлень вантажів, а саме, приймання вантажів для відправки по Україні та за кордон та їх зберігання до передачі принципалу; зберігання прийнятих від принципала вантажів та здійснення видачі вантажів одержувачам; здійснення контролю та/або організації проведення одержувачами/відправниками вантажів платежів у визначений Принципалом спосіб до моменту видачі вантажів; а також додаткові послуги, пов`язані з виконанням предмету договору, в т.ч. з приймання від одержувачів повернених вантажів і передачі таких вантажів принципалу та повернення принципалу не вручених одержувачам вантажів. Агент також зобов`язався здійснювати пошук клієнтів, сприяти продажу послуг, а за окремої домовленості сторін - також виконувати адресну доставку (забір) вантажів одержувачам (далі - послуги).

Вищезазначені договори підписаний представниками сторін без зауважень, підписи скріплені печатками.

Як вбачається з матеріалів справи, 25.03.2020 позивачем на підставі платіжного доручення № було перераховано відповідачу грошові кошти в сумі 25 000,00 грн. із зазначенням платежу: «оплата згідно агентського договору № А/2020/3/3 від 02.03.2020», а також грошові кошти в сумі 25 000,00 грн. на підставі платіжного доручення № із зазначенням платежу: «оплата агентського договору №А/2020/3/4 від 02.03.2020».

Також 30.04.2020 позивачем на підставі платіжного доручення № було перераховано відповідачу грошові кошти в сумі 10 000,00 грн. із зазначенням платежу: «оплата згідно агентського договору № А/2020/3/3 від 02.03.2020».

Позивач зазначає, що перерахування вказаних грошових коштів відповідачу відбулося помилково, оскільки агентські договори № А/2020/3/3 та № №А/2020/3/4 від 02.03.2020 укладені між ТОВ «Міст Інфоцентр» та ФОП Піховкіною Іриною Ігорівною. Крім того, грошові кошти в сумі 60 000,00 грн., перераховані на підставі вищезазначених платіжних доручень не можуть бути зараховані в рахунок виконання зобов`язань за агентським договором № А/2020/4/4 від 01.04.2020, який укладений між позивачем та ФОП Піховкіною Іриною Ігорівною, оскільки останньою не було виконано зобов`язань з надання послуг за вказаним договором навіть на суму авансу 31365,69грн.

Позивач звертався до відповідача з вимогою вих. № П2701/2021-1 від 27.01.2021 про повернення помилково сплачених грошових коштів в сумі 60 000,00 грн., перерахованих на підставі платіжних доручень № від 25.03.2020, № від 25.03.2020 та № від 30.04.2020, яка залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Наведені обставини зумовили звернення позивача із даним позовом до суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів.

Оцінюючи правомірність заявлених позовних вимог суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.1212 Цивільного України, на яку посилається позивач як на підставу заявлених вимог визначено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення глави 83 Цивільного кодексу України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події (ч.2 ст.1212 Цивільного кодексу України).

Аналіз ст.1212 Цивільного кодексу України дає підстави для висновку, що передбачений нею вид позадоговірних зобов`язань виникає за таких умов: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали.

Відсутність правової підстави - це такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення i його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Крім того згідно з п.3 ч.3 ст.1212 Цивільного кодексу України положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні. Однак необхідною умовою для цього є відсутність або відпадіння достатньої правової підстави.

Отже, для виникнення зобов`язання, передбаченого ст.1212 Цивільного кодексу України, важливим є сам факт безпідставного набуття або збереження, а не конкретна підстава, за якої це відбулося.

Тобто у разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, ст.1212 Цивільного кодексу України може бути застосована тільки після того, якщо така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена, або була відсутня взагалі (аналогічний висновок викладений у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 30.08.2018 у справі № 334/2517/16-ц та від 13.01.2021 у справі № 539/3403/17).

Подібний висновок також сформульовано у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.01.2021 у справі № 910/16334/19.

Таким чином, вирішення питання про стягнення безпідставно набутих коштів залежить від висновків про наявність/відсутність між сторонами договірних правовідносин, на підставі яких здійснено відповідне перерахування заявлених до стягнення коштів.

Відповідно до абз. 2 п.п. 1.24. ст. 1 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", помилковий переказ - це рух певної суми коштів, внаслідок якого з вини банку або іншого суб`єкта переказу відбувається її списання з рахунку неналежного платника та/або зарахування на рахунок неналежного отримувача чи видача йому цієї суми у готівковій формі.

Згідно абз. 2 п.п. 1.23. ст. 1 вищезазначеного Закону, неналежним отримувачем є особа, якій без законних підстав зарахована сума переказу на її рахунок або видана їй у готівковій формі.

Рішенням Господарського суду Донецької області від 02.07.2021 по справі №905/2171/20, яке набрало законної сили 25.08.2021, позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Міст Експрес" до фізичної особи-підприємця Піховкіної Ірини Ігорівни про стягнення 31365,69 грн. задоволені у повному обсязі.

Під час прийняття вказаного рішення судом було встановлено, що агентський договір №А/2020/4/4 від 01.04.2020, укладений між товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Міст Експрес" та фізичною особою-підприємцем Піховкіною Іриною Ігорівною є розірваним з 30.10.2020, а послуги за вказаним договором на суму отриманого авансу в розмірі 31 365,69 грн. відповідачем надані не були.

Згідно ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, за висновком суду, у фізичної особи-підприємця Піховкіної Ірини Ігорівни були відсутні підстави для зарахування грошових коштів в сумі 60 000,00 грн., перерахованих позивачем на підставі платіжних доручень № від 25.03.2020, № від 25.03.2020 та № від 30.04.2020, в рахунок погашення заборгованості за агентським договором №А/2020/4/4 від 01.04.2020. Доказів існування інших договірних правовідносин із позивачем відповідачем під час розгляду даної справи не надано.

Крім того, як вбачається зі змісту платіжних доручень № від 25.03.2020 на суму 25 000,00 грн. та №№ від 30.04.2020 на суму 10 000,00 грн., призначення платежу позивачем було зазначено наступне: «оплата згідно агентського договору №А/2020/3/3 від 02.03.2020». Водночас, вказаний договір був укладений між фізичною особою-підприємцем Піховкіною Іриною Ігорівною та товариством з обмеженою відповідальністю «Міст Інфоцентр», яке є самостійною юридичною особою.

Приймаючи до уваги вищевикладене суд дійшов висновку, що фізична особа-підприємець Піховкіна Ірина Ігорівна є неналежним отримувачем грошових коштів в сумі 60 000,00 грн., перерахованих позивачем на підставі платіжних доручень № від 25.03.2020, № від 25.03.2020 та № від 30.04.2020, через відсутність правових підстав для їх набуття, у зв`язку з чим суд задовольняє позовні вимоги про стягнення помилково перерахованих коштів у розмірі 60 000,00 грн. у повному обсязі.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Згідно ч.1-4 ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судовий збір відповідно до ст. ст. 123, 129 Господарського процесуального кодексу України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 42, 46, 73, 74, 76-79, 86, 91, 123, 126, 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Міст Експрес"до фізичної особи-підприємця Піховкіної Ірини Ігорівни, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, товариства з обмеженою відповідальністю "Міст Інфоцентр" про стягнення помилково перерахованих коштів у розмірі 60 000,00 грн., задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця Піховкіної Ірини Ігорівни ( АДРЕСА_1 ; ІПН: НОМЕР_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Міст Експрес" (79035, місто Львів, вулиця Зелена, будинок 147; ) помилково перераховані кошти у розмірі 60 000,00 грн., судовий збір в сумі 2270,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

У судовому засіданні 22.09.2021 проголошено та підписано вступну та резолютивну частину рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 04.10.2021.

Повідомити учасників справи про можливість ознайомитись з електронною копією судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень за його веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя Ю.В. Бокова