ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" вересня 2021 р. Справа№ 910/3117/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Алданової С.О.

суддів: Кропивної Л.В.

Зубець Л.П.

при секретарі судового засідання Позюбан А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Господарського суду міста Києва від 21.05.2021

у справі № 910/3117/21 (суддя Босий В.П.)

за позовом Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Жовтнева ЦЗФ»

до Акціонерного товариства «Українська залізниця»

про стягнення 28 187,83 грн

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «ДТЕК Жовтнева ЦЗФ» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення 28 187,83 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем в порушення умов договору та положень Статуту залізниць України не було забезпечено збереження вантажу, переданого до перевезення, у зв`язку з цим позивач, посилаючись на приписи ст. 224 ГК України, ст. ст. 22, 611 ЦК України, ст. 113 Статуту залізниць України, просить стягнути збитки у вигляді недостачі поставленого вантажу.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 21.05.2021 у справі № 910/3117/21 позов ПАТ «ДТЕК Жовтнева ЦЗФ» задоволено повністю.

Стягнуто з АТ «Українська залізниця» на користь ПАТ «ДТЕК Жовтнева ЦЗФ» суму збитків, які виникли у зв`язку з незабезпеченням схоронності (збереження) майна (вагонів) при перевезенні, в розмірі 28 187, 83 грн та судовий збір у розмірі 2 270, 00 грн.

Приймаючи рішення у даній справі, місцевий господарський суд, встановивши доведення обставин втрати переданого на перевезення вантажу, керуючись ст. ст. 224, 225, 314 ГК України, ст. ст. 22, 623, 924 ЦК України, ст. ст. 113-115, 129, 130 Статуту залізниць України, дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, АТ «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця» АТ «Українська залізниця» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішенням Господарського суду міста Києва від 21.05.2021 у справі № 910/3117/21 та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що оскаржуване рішення прийнято місцевим господарським судом при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, з неправильним застосуванням норм матеріального права. Так, апелянт зазначає, що при ухваленні оскаржуваного рішення суд першої інстанції не надав належної оцінки запереченням відповідача в частині того, що комерційним актом зафіксовано факт наявності зазорів, що можуть спонукати втрати вантажу. Відповідно такий вагон не підготовлений до перевезення сипучого вантажу дрібних фракцій, через що сталась його втрата. Також апелянт зазначає, що позивачем до матеріалів справи долучено не належні докази щодо вартості вантажу, а саме довідки, оскільки вони видані ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», яке не є відправником спірного вантажу.

Також в прохальній частині апеляційної скарги відповідач просить в порядку п.6 ч.1 ст 267 ГПК України витребувати у АТ «ДТЕК Західенерго», як власника вантажу, з усіма додатками належним чином засвідчену копію договору від 27.01.2016, платіжні доручення або інші фінансові документи, що підтверджують кількість та вартість відправленого вантажу за накладними №51997601, №51952158, №51991388, №52017027, №52017001, та №52092152.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.06.2021, справа № 910/3117/21 передана на розгляд колегії суддів у складі: Алданова С.О. (головуючий), Владимиренко С.В., Ткаченко Б.О.

У зв`язку з перебуванням на лікарняному судді Ткаченка Б.О., який входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем, відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.06.2021, для розгляду апеляційної скарги у даній справі визначено колегію суддів у складі: Алданова С.О. (головуючий), Владимиренко С.В., Кропивна Л.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.06.2021 справу № 910/3117/21 прийнято до провадження визначеним складом суду; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою АТ «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця» АТ «Українська залізниця» на рішення Господарського суду міста Києва від 21.05.2021 у справі № 910/3117/21; запропоновано учасникам справи подати відзив, заперечення на апеляційну скаргу та інші заяви/клопотання протягом 10 днів з дня отримання даної ухвали; розгляд справи призначено у відкритому судовому засіданні на 12.07.2021.

В межах встановлених судом процесуальних строків письмового відзиву на апеляційну скаргу від позивача не надходило, що у відповідності до ч. 3 ст. 263 ГПК України не перешкоджає перегляду оскаржуваного судового рішення першої інстанції в апеляційному порядку з огляду на обставини належного повідомлення сторони про судовий розгляд справи апеляційною інстанцією.

У зв`язку з перебуванням у відпустці судді Владимиренко С.В., яка входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем, відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.07.2021, для розгляду апеляційної скарги у даній справі визначено колегію суддів у складі: Алданова С.О. (головуючий), Кропивна Л.В., Зубець Л.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2021 справу № 910/3117/21 прийнято до провадження визначеним складом суду та задоволено клопотання апелянта про участь його представника в режимі відеоконференції.

У зв`язку з неявкою представників позивача в судовому засіданні оголошено перерву до 27.09.2021.

Представник позивача в судове засідання 27.09.2021 не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить наявне в матеріалах справи повідомлення про вручення рекомендованого відправлення, за яким 21.07.2021 позивачем отримано рекомендовану кореспонденцію суду. Клопотань та заяв до початку судового розгляду справи від даного учасника справи не надходило, про поважність причин неприбуття в судове засідання не повідомлялось.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 120 ГПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Згідно п. 3 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення, зокрема, є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення.

За змістом ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції, з метою дотримання прав сторін на судовий розгляд справи упродовж розумного строку, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, враховуючи те, що явка представників сторін обов`язковою не визнавалась, а участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, зважаючи на відсутність обґрунтованих клопотань про відкладення розгляду справи, дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представника позивача, який належним чином повідомлений про судовий розгляд справи в апеляційному порядку.

Колегія суддів, заслухавши думку представника відповідача щодо заявленого ним клопотання про витребування нових доказів, дослідивши матеріали справи дійшла висновку про його відхилення з мотивів викладених у мотивувальній частині даної постанови.

Представник відповідача, який приймав участь в судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку, підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити, оскаржуване рішення скасувати, прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Відповідно до ст. 269, ч. 1 ст. 270 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених при перегляді справ в порядку апеляційного провадження.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази в їх сукупності, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Матеріалами справи підтверджується, що в листопаді-грудні 2020 року ПАТ «ДТЕК Жовтнева ЦЗФ» здійснено відправку вугілля кам`яного на адресу ДТЕК Добротвірська ТЕС та ДТЕК Бурштинська ТЕС залізничним транспортом, що підтверджується залізничними накладними №51977601, №51952158, №51991388, №52017027, №52017001, №52092152 та №38080859.

На станціях Добротвір, Бурштин та Клепарів Львівської залізниці проведено комісійну перевірку маси вантажу та за результатами зважування виявлено, що частину вантажу у вагонах №№56316243, 52539103, 61605770, 53542015, 63783542, 67716209, 56259955, 61014650, 63379515 та 53527503 було втрачено, про що складено комерційні акти №371009/51 від 05.12.2020, №388103/556 від 04.12.2020, №388103/562 від 05.12.2020, №388103/569 від 07.12.2020, №388103/570 від 07.12.2020, №388103/571 від 07.12.2020, №388103/579 від 07.12.2020, №388103/618 від 13.12.2020 та №370400/24/622 від 15.12.2020.

Так, зі змісту комерційного акту №371009/51 від 05.12.2020, складеного на станції Добротвір Львівської залізниці, вбачається, що загальна маса вантажу у вагоні №56316243, яка значиться у документах, становить 68 400 кг, а в дійсності маса вантажу у вказаному вагоні при прибутті становила 66 800 кг, а маса вантажу у вагоні №52539103, яка значиться у документах, становить 69 400 кг, а в дійсності маса вантажу у вказаному вагоні при прибутті становила 67 800 кг. Вага визначена відправником на вагонних вагах (150 т). Вказаний комерційний акт також містить опис виявленого вантажу з недостачею, а саме: на станції Покровськ Донецької залізниці була проведена перевірка маси вантажу у ваганах №56316243 та №52539103. Вагон №56316243 за документом значиться вантаж: «вугілля кам`яне марки г-газовий, вантаж в твердому вигляді, насипом, вантаж вкатано катком, марковано поперечними лініями трикутної форми», брутто відсутнє, тара 22 100 кг, нетто 68 400 кг. При переважуванні виявилось, що фактична маса брутто склала 88 900 кг, тара 22 100 кг, нетто 66 800 кг, що менше документа на 1 600 кг. У місцях виїмок маркування відсутнє, над 1 люком виїмка 130см х 130см х 20см-30см, над 4-7 люками 600см х 150см-200см х 10см-40см. Вагон №52539103 за документом значиться вантаж: «вугілля кам`яне марки г-газовий, вантаж в твердому вигляді, насипом, вантаж вкатано катком, марковано поперечними лініями трикутної форми», брутто відсутнє, тара 21 500 кг, нетто 69 400 кг. При переважуванні виявилось, що фактична маса брутто склала 89 300 кг, тара 21 500 кг, нетто 67 800 кг, що менше маси, зазначеної в документах на 1 600 кг. Порушено маркування. Над 4-7 люком вантаж потоптано в наявності виїмки 500см х 280см х 10см-40см. Слідів просипання вантажу на станційних коліях не виявлено.

Зі змісту комерційного акту №388103/556 від 04.12.2020, складеного на станції Бурштин Львівської залізниці, вбачається, що загальна маса вантажу у вагоні №61605770, яка значиться у документах, становить 69 000 кг, а в дійсності маса вантажу у вказаному вагоні при прибутті становила 66 400 кг. Вказаний комерційний акт містить опис виявленого вантажу з недостачею, а саме: було проведено контрольне переважування вагону, за документами значиться: «вугілля кам`яне марки г-газовий, насипом, вантаж вкатано катком, марковано поперечними лініями трикутної форми», брутто відсутнє, тара 21 300 кг, нетто 69 000 кг. При переважуванні виявилось, що фактична маса брутто склала 87 700 кг, тара 21 300 кг, нетто 66 400 кг, що менше маси, зазначеної в документах на 2 600 кг. Навантаження вище бортів на 20 см. вкатано, маркування відповідає електронному документу. На поверхні вантажу над 4-7 люками є виїмка 600 см х 280 см х 30см-50см, що відповідає акту загальної форми ст. Покровськ 67080 від 30.11.2020. Маркування в місцях виїмок відсутнє, видно сліди ходіння. При видачі вантажу просипання не було. Вагон бездверний, люки закриті. Вагон технічно справний, складено акт ГУ-106 259 від 04.12.2020.

Зі змісту комерційного акту №388103/562 від 05.12.2020, складеного на станції Бурштин Львівської залізниці, вбачається, що загальна маса вантажу у вагоні №53542015, яка значиться у документах, становить 65 600 кг, а в дійсності маса вантажу у вказаному вагоні при прибутті становила 63 450 кг. Вказаний комерційний акт також містить опис виявленого вантажу з недостачею, а саме: при переважуванні вагона виявлено: вантаж вугілля кам`яне марки г-газове, насипом, закатковане, маркування в формі поперечних полос трикутної форми, по документу брутто не вказано, тара 21 800 кг, нетто 65 600 кг, фактично брутто 85 250 кг, тара 21 800 кг, нетто 63 450 кг, що менше маси, зазначеної в документах на 2 150 кг. Навантаження на рівні бортів, закатовано, маркування не проглядається, видно сліди ходіння. Над 3-7 люками справа виїмка 800см х 200-280 см х 20 см. Виявлені виїмки відповідають акту загальної форми ст. Покровськ 67351 від 02.12.2020 складеному в електронному виді. Вагон бездверний, розвантажувальні люки з обох сторін закриті. Вагон в технічному та комерційному відношенні справний, про що складено акт ГУ-106 265 від 05.12.2020. Просипання вантажу при видачі не було. При повторному зважуванні вагону вага підтвердилась.

В комерційному акті №388103/569 від 07.12.2020, складеному на станції Бурштин Львівської залізниці, зафіксовано, що загальна маса вантажу у вагоні №63783542, яка значиться в документах, становить 66 100 кг, а в дійсності маса вантажу у вказаному вагоні при прибутті становила 64 100 кг. Вказаний комерційний акт також містить опис виявленого вантажу з недостачею, а саме: в документі вказано: вантаж вугілля кам`яне марки г-газове, насипом, вантаж вкатано катком, марковано поперечними лініями трикутної форми. По документу брутто відсутнє, тара 23 200 кг, нетто 66 100 кг. Фактично при переважуванні вагону виявлено: брутто 87 300 кг, тара вагона 23 200 кг, нетто 64 100 кг, що менше маси, зазначеної в документах на 2 000 кг. Навантаження нижче бортів 10-20 см, маркування не проглядається. На поверхні вантажу над 2-7 люками є виїмка 1000см х 250см х 20см-30см, що відповідає акту загальної форми ст. Покровськ 67524 від 04.12.2020. При видачі вантажу просипання не було. Вагон бездверний, люки закриті. Вагон технічно справний, складений акт ГУ-106 272 від 07.12.2020.

В комерційному акті №388103/570 від 07.12.2020, складеному на станції Бурштин Львівської залізниці, зафіксовано, що загальна маса вантажу у вагоні №67716209, яка значиться у документах, становить 68 600 кг, а в дійсності маса вантажу у вказаному вагоні при прибутті становила 65 950 кг. Вказаний комерційний акт також містить опис виявленого вантажу з недостачею, а саме: в документі вказано: вантаж вугілля кам`яне марки г-газове, насипом, вантаж вкатано катком, марковано поперечними лініями трикутної форми. По документу брутто відсутнє, тара 23 550 кг, нетто 68 600 кг. Фактично при переважуванні вагону виявлено: брутто 89 500 кг, тара вагона 23 550 кг, нетто 65 950 кг, що менше маси, зазначеної в документах на 2 650 кг. Навантаження нижче бортів 20 см, маркування не проглядається. На поверхні вантажу над 1-7 люками є виїмка 1100см х 250см-280см х 20см-30см, що відповідає акту загальної форми ст. Покровськ 67523 від 04.12.2020. При видачі вантажу просипання не було. Вагон бездверний, люка закриті. Вагон технічно справний, складений акт ГУ-106 273 від 07.12.2020.

В комерційному акті №388103/571 від 07.12.2020, складеному на станції Бурштин Львівської залізниці, зафіксовано, що загальна маса вантажу у вагоні №56259955, яка значиться у документах, становить 65 000 кг, а в дійсності маса вантажу у вказаному вагоні при прибутті становила 62 700 кг. Вказаний комерційний акт також містить опис виявленого вантажу з недостачею, а саме: в документі вказано: вантаж вугілля кам`яне марки г-газове, насипом, вантаж вкатано катком, марковано поперечними лініями трикутної форми. По документу брутто відсутнє, тара 22 100 кг, нетто 65 000 кг. Фактично при переважуванні вагону виявлено: брутто 84 800 кг, тара вагона 22 100 кг, нетто 62 700 кг, що менше маси, зазначеної в документах на 2 300 кг. Навантаження нижче бортів 10 см, маркування не проглядається. На поверхні вантажу над 1-6 люками є виїмка 1000см х 250см-280см х 20см-30см, над 7 люком скоси до торця 150см х 280см х 80 см, що відповідає акту загальної форми ст. Покровськ 67522 від 04.12.2020. При видачі вантажу просипання не було. Вагон бездверний, люка закриті. Вагон технічно справний, складений акт ГУ-106 274 від 07.12.2020.

В комерційному акті №388103/579 від 07.12.2020, складеному на станції Бурштин Львівської залізниці, зафіксовано, що загальна маса вантажу у вагоні №61014650, яка значиться у документах, становить 68 000 кг, а в дійсності маса вантажу у вказаному вагоні при прибутті становила 64 850 кг. Вказаний комерційний акт також містить опис виявленого вантажу з недостачею, а саме: в документі вказано: вантаж вкатано катком, марковано поперечними лініями трикутної форми. По документу брутто відсутнє, тара 21 950 кг, нетто 68 000 кг., фактично при переважуванні вагону виявлено: брутто 86 800 кг, тара вагона 21 950 кг, нетто 64 850 кг, що менше маси, зазначеної в документах на 3 150 кг. При комерційному огляді даного вагона виявлено навантаження вище бортів 10 см та нижче бортів 30 см, не марковано, потоптано, що не відповідає перевізному документу. На поверхні вантажу виїмка з 1 по 7 люками 1050см х 280 см х 20см-40см. Дані виїмки відповідають акту загальної форми 40442 ст. Покровськ від 04.12.2020. Вагон у технічному відношенні справний, про що складений акт ГУ-106 275 від 07.12.2020, бездверний, люки закриті. При видачі вантажу просипання не було.

В комерційному акті №388103/618 від 13.12.2020, складеному на станції Бурштин Львівської залізниці, зафіксовано, що загальна маса вантажу у вагоні №63379515, яка значиться у документах, становить 68 300 кг, а в дійсності маса вантажу у вказаному вагоні при прибутті становила 66 250 кг. Вказаний комерційний акт також містить опис виявленого вантажу з недостачею, а саме: в документі вказано: вантаж вугілля кам`яне марки г-газове, насипом, вантаж вкатано катком, марковано поперечними лініями трикутної форми. По документу брутто відсутнє, тара 22 800 кг, нетто 68 300 кг. Фактично при переважуванні вагону виявлено: брутто 89 050 кг, тара вагона 22 800 кг, нетто 66 250 кг, що менше маси, зазначеної в документах на 2 050 кг. Навантаження нижче бортів 20 см, вкатано, маркування відповідає електронному документу. На поверхні вантажу над 1-6 люками є виїмка 900см х 280см х 30см-40см, видно сліди ходіння. Виявлена виїмка відповідає акту загальної форми ст. Покровськ 68045 від 10.12.2020 в місцях виїмки маркування відсутнє. При видачі вантажу просипання не було, вагон бездверний, люка закриті. Вагон в технічному та комерційному відношенні справний, складено акт ГУ-106 305 від 13.12.2020.

В комерційному акті №370400/24/622 від 15.12.2020, складеному на станції Клепарів Львівської залізниці, зафіксовано, що загальна маса вантажу у вагоні №53527503, яка значиться у документах, становить 68 700 кг, а в дійсності маса вантажу у вказаному вагоні при прибутті становила 65 550 кг. Вказаний комерційний акт також містить опис виявленого вантажу з недостачею, а саме: в документі вказано: на основі акту загальної форми 3217 від 12.12.2020 станції Здолбунів та акту 10072 від 13.12.2020 станції Клепарів Львівської залізниці, проведено комісійне зважування на 150-ти тонних тензометричних вагонних вагах, що пройшли держпровірку 29.10.2020, вагона №53527503 з вантажем вугілля кам`яне, по накладній вказаній на звороті даного акту (у групі з восьми вагонів), відчеплений від основної відправки та слідує по досильній накладній №38080859. У перевізному документі вантажовідправника на вагон: брутто не вказано, тара 21 550 кг, нетто 68 700 кг. Фактично встановлено: брутто 87 100 кг, тара 21 550 кг (з документу), нетто 65 550 кг, що менше маси, зазначеної в документах на 3 150 кг, нестача у вагоні поміститись могла. Нещільне прилягання, над 1 та 2 люками по ходу поїзда. На хребтовій балці вантаж не виявлено. Вагон прибув технічно справний про що було складено акт № 25 від 13.12.2020.

Після видачі вантажу вантажоодержувачами останні передали право на пред`явлення позовних вимог до залізниці вантажовідправнику - ПАТ "ДТЕК Октябрська ЦЗФ", що підтверджується відповідними переуступними написами у залізничних накладних.

Згідно з довідками відправника ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» вартість 1 тонни відвантаженого вугілля становить: по накладній №51977601 від 01.12.2020 - 1884,46 грн з ПДВ, по накладній №51952158 від 29.11.2020 - 1779,66 грн з ПДВ, по накладній №51991388 від 02.12.2020 - 1301,62 грн з ПДВ, по накладній №52017027 від 03.12.2020 - 1855,25 грн з ПДВ, по накладній №52017001 від 03.12.2020 - 1 451,64 грн з ПДВ, по накладній №52092152 від 09.12.2020 - 1732,63 грн з ПДВ.

Посилаючись на складені комерційні акти та норми чинного законодавства, позивач просив стягнути з відповідача 28 187,83 грн вартості недостачі вантажу, визначеної на підставі довідок про вартість вантажу з урахуванням норми природної втрати вантажу.

Таким чином, причиною виникнення спору у справі стало питання щодо наявності підстав для стягнення з відповідача збитків у зв`язку з втратою прийнятого ним до перевезення вантажу.

Одним з способів захисту цивільних прав та інтересів передбачено відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди (п. 8 ч. 2 ст. 16 ЦК України).

За приписами ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права має право на їх відшкодування. Збитками, згідно ч. 2 цієї статті, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до ст. 224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Для застосування такого виду цивільно-правової відповідальності, як відшкодування збитків, передбаченої ст. 224 ГК України, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: 1) протиправність діяння боржника, тобто поведінка боржника має порушувати як приписи законодавства так і умови договору; 2) наявність збитків та їх розміру; 3) причинного зв`язку між порушенням стороною зобов`язання, що випливає з договору, та збитками; 4) наявність вини порушника зобов`язання, тобто особа, яка порушила зобов`язання несе відповідальність лише за наявності вини, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відсутність хоча б одного із вищеперелічених елементів, утворюючих склад цивільного правопорушення, звільняє боржника від відповідальності за порушення у сфері господарської діяльності, оскільки його поведінка не може бути кваліфікована як правопорушення.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 307 ГК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства. Перевізники зобов`язані забезпечувати вантажовідправників бланками перевізних документів згідно з правилами здійснення відповідних перевезень.

Статтею 908 ЦК України передбачено, що перевезення вантажу здійснюється за договором перевезення; загальні умови визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Згідно ст. 909 ЦК України укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної.

Положеннями ч. 5 ст. 307 ГК України, які кореспондуються з положеннями ч. 2 ст. 908 та ст. 920 ЦК України, визначено, що умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 № 457 затверджено Статут залізниць України, який визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом (ст. 2 Статуту).

Статтями 22, 23 Статуту залізниць України унормовано, що за договором залізничного перевезення вантажу залізниця зобов`язується доставити ввірений їй вантажовідправником вантаж у пункт призначення в зазначений термін і видати його одержувачу, а відправник - сплатити за перевезення встановлену плату. Відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Станція призначення видає накладну одержувачу разом з вантажем. Під час перевезення масових вантажів у випадках, передбачених правилами, допускається оформлення однієї накладної (комплекту перевізних документів) на перевезення цілого маршруту або групи вагонів чи комплекту контейнерів.

Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини (ст. 924 ЦК України).

Відповідно до ст. 23 Закону України "Про залізничний транспорт" перевізники несуть відповідальність за зберігання вантажу, багажу, вантажобагажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу, а також за дотримання терміну їх доставки в межах, визначених Статутом залізниць України. За незбереження (втрату, нестачу, псування, пошкодження) прийнятого до перевезень вантажу, багажу, вантажобагажу перевізники несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з незалежних від них причин.

Згідно з абз. 1 ст. 114 Статуту залізниць України залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, а саме: а) за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі; б) за втрату вантажу, який здано до перевезення з оголошеною вартістю,- у розмірі оголошеної вартості, а якщо залізниця доведе, що оголошена вартість перевищує дійсну, - у розмірах дійсної вартості; в) за псування і пошкодження - у розмірах тієї суми, на яку було знижено його вартість.

Згідно ст. 113 Статуту залізниць України за незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезення вантажу, багажу, вантажобагажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин.

Статтею 127 Статуту залізниць України передбачено, що залізниця несе матеріальну відповідальність за втрату, недостачу, псування або пошкодження прийнятого до перевезення багажу, вантажобагажу, а також за прострочення його доставки, якщо не доведе, що втрата, недостача, псування, пошкодження, прострочення відбулися не з її вини.

Згідно зі ст. 129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Відповідно до п. 31 Статуту залізниць України залізниця зобов`язана подавати під завантаження справні, придатні для перевезення відповідного вантажу, очищені від залишків вантажу, сміття, реквізиту, а у необхідних випадках - продезінфіковані вагони та контейнери. Додаткова підготовка вагонів та контейнерів під завантаження вантажів, що потребують особливих умов перевезення і зберігання, може здійснюватися залізницею на підставі договору за рахунок відправника. Під наливання повинні подаватися цистерни та бункерні напіввагони, що відповідають роду наливного вантажу. Підготовка під наливання спеціальних цистерн та бункерних напіввагонів усіх форм власності здійснюється відправником. Придатність рухомого складу для перевезення вантажу в комерційному відношенні визначається: вагонів - відправником, якщо завантаження здійснюється його засобами, або залізницею, якщо завантаження здійснюється засобами залізниці; контейнерів, цистерн та бункерних напіввагонів - відправником.

Пунктом 32 Статуту залізниць України передбачено, що вантажі повинні завантажуватись без перевищення вантажопідйомності вагона (контейнера). У разі завантаження вагонів (контейнерів) понад їх вантажопідйомність організація, яка провадила навантаження (відправник, залізниця, порт), зобов`язана вивантажити надлишок. Відправник зобов`язаний підготувати вантаж з урахуванням його схоронності під час транспортування і здійснювати навантаження з виконанням Технічних умов. Перелік вантажів, перевезення яких допускається на відкритому рухомому складі, встановлюється Правилами.

Правила перевезень вантажу у вагонах відкритого типу затверджені наказом Міністерства транспорту України № 542 від 20.08.2001. Пунктом 5 цих Правил передбачено, що перед навантаженням вантажів, які містять дрібні фракції, відправник зобов`язаний пересвідчитися, що перевезення у наданому вагоні не призведе до втрати вантажу. Якщо втрата можлива через конструктивні зазори, відправник зобов`язаний вжити додаткових заходів щодо їх ущільнення, для чого йому залізницею надається безоплатний час користування вагонами до 30 хвилин на всю одночасно подану групу вагонів. У разі навантаження у вагони відкритого типу вантажів, які містять дрібні фракції, відправник повинен вжити заходів щодо запобігання видуванню або просипанню дрібних часток вантажу під час перевезення, особливо у випадках навантаження вище рівня бортів вагона (із «шапкою»). Такі заходи розроблюються відправником окремо для кожного виду вантажу. Поверхня вантажу у всіх випадках розрівнюється і ущільнюється. Для розрівнювання і ущільнення вантажу відправник може використовувати механізовані установки та інші пристрої.

Оскільки незбереження вантажу може бути наслідком як технічної несправності вагона або контейнера, так і їх непридатності для перевезення певного вантажу (тобто у комерційному відношенні), то господарським судам у вирішенні спорів слід розмежовувати відповідні поняття. Вагон (контейнер) може бути цілком справним, але таким, що не забезпечить збереження якості певного вантажу, наприклад, має стійкий запах, що впливає на завантажені до нього продовольчі товари. Саме в такому випадку йдеться про непридатність вагона (контейнера) у комерційному відношенні. Згідно з зазначеною статтею Статуту придатність вагона чи контейнера для перевезення відповідного вантажу у комерційному відношенні визначається відправником або залізницею, якщо вона здійснює завантаження. Отже, якщо псування вантажу є наслідком комерційної несправності вагона (контейнера), відповідальність за це несе той, хто завантажив продукцію у вагон (контейнер).

У випадках, коли під завантаження подано несправний за своїм технічним станом або не придатний в комерційному відношенні вагон або контейнер, відправник повинен відмовитись від їх використання. Якщо він цього не зробив, відповідальність за втрату, недостачу, псування або пошкодження вантажу, що сталися внаслідок технічної несправності рухомого складу, покладається на відправника.

Аналогічна позиція викладена в постановах Верховного Суду від 23.01.2018 у справі № 905/96/17, від 26.03.2018 у справі № 905/748/17.

З комерційного акту №370400/24/622 від 15.12.2020 вбачається, що під час огляду вагону №53527503 встановлено нещільне прилягання, над 1 та 2 люками по ходу поїзда.

Наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 № 334 затверджено Правила складання актів (стаття 129 Статуту), відповідно до п. 1 яких при перевезеннях у залежності від обставин, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, відправника, одержувача, пасажира, складаються комерційні акти (додаток 1) та акти загальної форми (додаток 6) до Правил користування вагонами та контейнерами, затверджених наказом Мінтрансу від 25.02.99 № 113.

Відповідно до п. 9 Правил складання актів у комерційному акті детально описуються стан вантажу або багажу і обставини, за яких виявлена незбереженість, а також обставини, які могли бути причиною виникнення незбереженості вантажу, багажу чи вантажобагажу. Ніякі припущення та висновки про причини незбереженості або про вину відправника і залізниці до акта не вносяться.

У даному випадку Північний апеляційний господарський суд звертається до категорії стандарту доказування та зазначає, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц.

Водночас, ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції не врахував вищезазначених відомостей стосовно непридатності для перевезення певного вантажу, зокрема, наявних щілин, нещільного прилягання кришки, зазори, тощо. Зазначені недоліки свідчать про непридатність для перевезення повного вантажу (зокрема, сипучого типу). У зв`язку з цим висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог в повному обсязі без належного дослідження обставин непридатності вагону для перевезення певного вантажу визнаються передчасними. Відтак, в цій частині приймаються доводи скаржника.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 314 ГК України у транспортних кодексах чи статутах можуть бути передбачені випадки, коли доведення вини перевізника у втраті, нестачі або пошкодженні вантажу покладається на одержувача або відправника.

Згідно ст. 924 Цивільного кодексу України, ст. 314 Господарського кодексу України та ст. ст. 114 і 115 Статуту залізниця відповідає за незбереження прийнятого до перевезення вантажу у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи в розмірі тієї суми, на яку було знижено його вартість. Вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу, зокрема, договору або контракту купівлі-продажу, специфікації на вантаж, довідки відправника про кількість, ціну і вартість відправленого вантажу, підписаної головним (старшим) бухгалтером, копії податкової накладної. Вартість вантажу, що перевозиться з оголошеною вартістю, визначається у такому ж порядку.

З наявних у справі довідок про вартість вугільної продукції №1/7061 від 21.12.2020, №1/6915 від 14.12.2020, №1/7215 від 30.12.2020, №1/7216 від 30.12.2020, №1/7055 від 21.12.2020 та №1/156 від 12.01.2021 вбачається, що їх складено ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля». Однак, згідно представлених до матеріалів справи залізничних накладних вказане товариство не було відправником вантажу, а також не надано жодних підтверджуючих доказів того, що останній є власником вантажу, про що зазначалось у позовній заяві. За встановленого, колегія суддів приходить до висновку, що наданні ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» довідки про вартість вугільної продукції не можуть вважатися належним та допустимим доказом в розумінні ст. ст. 73 - 79 ГПК України на підтвердження дійсної вартості втраченого товару. Відповідно, висновки місцевого господарського суду щодо вірно проведеного позивачем розрахунку вартості втраченого вантажу, тобто визначення розміру збитків, на підставі вищенаведених документів є необґрунтованим.

Колегія суддів також визнає помилковим посилання скаржника на необхідність доведення позивачем обставин укладення договору купівлі-продажу кам`яного вугілля та обставин оплати вартості відправленого вантажу за залізничними накладними, оскільки позивач у цій справі не був власником майна, а виступав виконавцем за договором збагачення вугілля та вантажовідправником; права на подання позову були передані йому отримувачем вугілля (згідно з написами на залізничних накладних), що не заперечувалося під час розгляду справи і не суперечить положенням статті 133 Статуту залізниць України (аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 10.08.2018 у справі №910/22324/16, від 16.11.2019 у справі №910/16904/18, від 05.02.2020 у справі №910/3868/19). За наведеного, клопотання відповідача, що було заявлено в апеляційній скарзі, визнається необґрунтованим.

Враховуючи вищевстановлене в сукупності, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про порушення саме скаржником правил перевезення вантажу, яке зумовило втрату вантажу, оскільки матеріалами справи підтверджується непридатність вагонів, а не технічна несправність вагонів, в яких здійснювалося перевезення. До того ж, судом першої інстанції не надано належної оцінки наданим довідкам для визначення вартості вантажу, оскільки вони не відповідають вимогам положень чинного законодавства, що є окремою підставою для відмови у позову. Відтак оскаржуване рішення прийнято при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи.

Відповідно до ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення, зокрема, є нез`ясування обставин, що мають значення для справи.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення Господарського суду міста Києва від 21.05.2021, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 277 ГПК України, - скасуванню. Суд апеляційної інстанції ухвалює нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Оскільки суд апеляційної інстанції дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги та прийняття нового рішення у даній справі, судовий збір, що був сплачений учасниками справи у зв`язку з розглядом справи в місцевому господарському суді та суді апеляційної інстанції, згідно приписів ст. 129 ГПК України, покладається на позивача.

Керуючись ст. ст. 129, 269, п. 2 ч. 1 ст. 275, ст. ст. 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Господарського суду міста Києва 21.05.2021 у справі №910/3117/21 задовольнити.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 21.05.2021 у справі №910/3117/21 скасувати, ухвалити нове рішення.

3. В задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Жовтнева ЦЗФ» до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення 28 187,83 грн, - відмовити.

4. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Жовтнева ЦЗФ» (85043, Донецька область, Добропільський район, м. Білицьке, вул. Красноармійська 1/А, ідентифікаційний код 00176549) на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця» (03680, м. Київ, вул. Єжі Гедройця, 5, ідентифікаційний код 40075815) 3 153 (три тисячі сто п`ятдесят три) грн витрат зі сплати судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

5. Доручити Господарському суду міста Києва видати наказ на виконання постанови Північного апеляційного господарського суду.

6. Справу №910/3117/21 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, що визначені в ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Головуючий суддя С.О. Алданова

Судді Л.В. Кропивна

Л.П. Зубець

Повний текст постанови складено 05.10.2021