РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

05.10.2021 Справа № 910/13535/21
Господарський суд міста Києва у складі судді Удалової О.Г., за участю секретаря судового засідання Бортнюк М.В., розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали господарської справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Піві Прогресівка-Гамма»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Арт Буд Експерт»

про стягнення 814 900,23 грн,

За участю представників сторін:

від позивача Кобець Р.Ю. (адвокат за ордером АІ № 1143013 від 17.08.2021)

від відповідача Абрамчук М.С. (адвокат за ордером КС № 890954 від 23.09.2021)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У серпні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Піві Прогресівка-Гамма» (далі - ТОВ «Піві Прогресівка-Гамма», позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Арт Буд Експерт» (далі - ТОВ «Арт Буд Експерт», відповідач) про стягнення 814 900,23 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не повернув невикористані грошові кошти, які були перераховані в якості авансу за договором від 15.03.2021 № 15/03/2021 на виконання робіт з будівництва під`їзної дороги на Території Ташинської сільської ради, Березанського району, Миколаївської області.

У зв`язку з розірванням вище вказаного договору, позивач звертається з вимогою про стягнення з відповідача безпідставно набутих грошових коштів у розмірі 814 900,23 грн, в порядку статті 1212 Цивільного кодексу України.

Ухвалами Господарського суду міста Києва від 25.08.2021 відкрито провадження у справі № 910/13535/21 та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 23.09.2021; відмовлено у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову.

22.09.2021 від позивача, через відділ діловодства суду засобами електронного зв`язку, надійшла заява про ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді.

У судове засідання з розгляду справи по суті 23.09.2021 з`явилися представники сторін, надали пояснення по справі, відповідачем подано клопотання про поновлення процесуального строку на подачу відзиву на позовну заяву, суд долучив клопотання до матеріалів справи і повідомив, що процесуальний строк відповідачем не пропущений; судом оголошено перерву в судовому засіданні до 05.10.2021.

У судове засідання з розгляду справи по суті 05.10.2021 з`явилися представники сторін, надали пояснення по справі.

Зважаючи на відсутність підстав для відкладення розгляду справи та наявність у матеріалах справи доказів, необхідних і достатніх для вирішення спору по суті, суд вважав за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні 05.10.2021 було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши надані документи та матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив:

15.03.2021 між ТОВ «Піві Прогресівка-Гамма» (замовник) та ТОВ «Арт Буд Експерт» (виконавець) був укладений договір № 15/03/2021 на виконання робіт з будівництва під`їзної дороги на Території Ташинської сільської ради, Березанського району, Миколаївської області (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1. договору виконавець зобов`язується власними та (або) залученими силами виконати комплекс робіт з будівництва дороги (технологічних проїздів) згідно робочих креслень (стадії Р): 021118/3-АД «Нове будівництво комплексу будівель та споруд: фотогальванічна електростанція «Піві Прогресівка-Гамма» на території Ташинської сільської ради (за межами населених пунктів), Березанського району, Миколаївської області. Під`їзна дорога (технологічний проїзд) V категорії від дороги загального користування 0150303 Прогресівка-Краснопілля до трансформаторної підстанції ПС 330 Прогресівка; та 04/08/20-АД Міжплощадочна дорога (технологічний проїзд) V категорії; (надалі - «об`єкт») відповідно до затвердженої проектної документації та в обумовлений цим договором термін (надалі - «роботи»), а замовник зобов`язується надати виконавцеві фронт робіт (будівельний майданчик), передати затверджену проектну документацію, прийняти об`єкт після робіт та оплатити їх вартість.

Згідно з п. 2.2. договору дата початку робіт (далі - дата початку робіт) за договором - наступний робочий день після настання останньої з наступних подій: підписання сторонами цього договору; перерахування авансу на поточний рахунок виконавця згідно з п. 5.2. цього договору; надання замовником вихідних даних, а саме: проект будівництва доріг, топографічна зйомка в форматі DWG.

Розрахунки за договором проводяться шляхом перерахування відповідних коштів з банківського рахунку замовника на банківський рахунок виконавця. Замовник протягом 5 (п`яти) банківських днів після підписання договору перераховує виконавцю попередню оплату (аванс) у розмірі 2 515 963,75 грн (два мільйони п`ятсот п`ятнадцять тисяч дев`ятсот шістдесят три гривні 75 копійок), в т.ч. ПДВ (надалі - «аванс) (п.п. 5.1.-5.2.1 договору).

Пунктом 11.1. договору сторони погодили, що розірвання договору можливе: за згодою сторін; на вимогу замовника у будь-який момент без необхідності зазначення причин (при цьому, якщо причиною розірвання договору на вимогу замовника не є невиконання/неналежне виконання виконавцем умов цього договору, замовник сплачує виконавцю частину робіт, яка була виконана на момент надіслання повідомлення про розірвання).

Цей договір набирає чинності з дати його підписання і діє до повного виконання сторонами своїх договірних зобов`язань (п. 13.1. договору).

Судом встановлено, що позивач на виконання умов договору, перерахував на рахунок відповідача аванс у розмірі 2 515 963,75 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 31.03.2021 № 58.

Разом з тим, у зв`язку зі значним порушенням строків проведення будівельних робіт та неможливістю закінчити їх в передбачені договором строки, позивачем було ініційовано переговори щодо дострокового припинення договору та призначена робоча зустріч з відповідачем на 26.05.2021, що підтверджується електронною перепискою від 20.05.2021 і 24.05.2021.

Того ж дня, на електронну адресу позивача були направлені акти приймання виконаних будівельних робіт № 1 на суму 943 899,10 грн і № 1/1 на суму 757 164,42 грн, на загальну суму 1 701 063,52 грн.

Таким чином, залишилася невикористана сума авансу у розмірі 814 900,23 грн.

Як зазначає позивач, 26.05.2021 за результатами робочої зустрічі було прийнято рішення про дострокове припинення договору та повернення відповідачем частини невикористаного авансу.

07.06.2021 позивачем було направлено на адресу відповідача лист, в якому повторно повідомлено ТОВ «Арт Буд Експерт», що договір є припиненим і Товариство має повернути залишок авансу.

Вказаний лист був отриманий представником відповідача 10.06.2021, про що свідчить витяг з Укрпошти, проте залишений без відповіді і належного реагування.

30.07.2021 позивач звернувся до відповідача з досудовою вимогою № 156 про повернення грошових коштів.

Вказана вимога отримана представником відповідача 05.08.2021, про що свідчить витяг з Укрпошти, проте залишена без відповіді і належного реагування.

У зв`язку з викладеним позивач звернувся до суду про стягнення з відповідача 814 900,23 грн безпідставно отриманих грошових коштів.

Відповідно до ч. 1 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Частиною 2 ст. 849 передбачено, що якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 25.02.2021 № 904/7804/16.

Загальні підстави для виникнення зобов`язань у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України.

Відповідно до статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події (частина друга статті 1212 ЦК України).

Аналіз статті 1212 ЦК України дає підстави для висновку, що передбачений нею вид позадоговірних зобов`язань виникає за таких умов: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали (аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 910/1238/17).

Відсутність правової підстави - це такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення i його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Крім того, згідно з пунктом 3 частини третьої статті 1212 ЦК України положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні. Однак необхідною умовою для цього є відсутність або відпадіння достатньої правової підстави (висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2018 у справі № 910/9072/17).

Отже, для виникнення зобов`язання, передбаченого статтею 1212 ЦК України, важливим є сам факт безпідставного набуття або збереження, а не конкретна підстава, за якої це відбулося.

Тобто у разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, якщо така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена, або була відсутня взагалі (аналогічний висновок викладений у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 30.08.2018 у справі № 334/2517/16-ц та від 13.01.2021 у справі № 539/3403/17).

Подібний висновок також сформульовано у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.01.2021 у справі № 910/16334/19.

Приписами ст.ст. 11, 202 Цивільного кодексу України унормовано, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Матеріалами справи встановлено, що спірні кошти в розмірі 814 900,23 грн були перераховані позивачем відповідачу як авансовий платіж за договором від 15.03.2021 № 15/03/2021 на виконання робіт з будівництва під`їзної дороги на Території Ташинської сільської ради, Березанського району, Миколаївської області.

Разом з тим, укладений сторонами договір був розірваний з 26.05.2021.

З огляду на наведене, враховуючи відсутність між сторонами будь-яких господарських правовідносин, на підставі яких у позивача існує обов`язок по перерахуванню відповідачу грошових коштів, суд дійшов висновку, що відповідач є особою, яка набула майно (грошові кошти) без достатньої правової підстави у розумінні ст. 1212 ЦК України, і, як наслідок, зобов`язана повернути позивачу це майно (кошти).

Відповідно до ст. 1213 ЦК України, набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно.

Стаття 598 ЦК України встановлює, що зобов`язання припиняється на підставах, встановлених договором або законом.

Відповідачем доказів повернення позивачу безпідставно набутих грошових коштів в розмірі 814 900,23 грн суду не надано, в матеріалах справи такі докази відсутні.

За таких обставин суд дійшов висновку, що заявлені вимоги про стягнення з відповідача безпідставно набутих грошових коштів в розмірі 814 900,23 грн є обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, такими засобами, як письмові, речові електронні докази.

Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 91 Господарського процесуального кодексу України).

Крім того, докази, надані стороною спору на підтвердження своїх вимог або заперечень, повинні відповідати критеріям належності, допустимості, достовірності та вірогідності, встановленим ст.ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України.

Так, положеннями ст. 76 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України допустимість доказів полягає в тому, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 78 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ст. 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 1 ст. 202 Господарського кодексу України встановлено, що господарське зобов`язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Відповідач доказів, які б підтверджували повернення ним грошових коштів позивачу або спростовували доводи останнього, суду не надав.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати з урахуванням положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються судом на відповідача у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Арт Буд Експерт» (01042, м. Київ, б-р Марії Приймаченко, 1/27, оф. 304/3, ідентифікаційний код 41220687) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Піві Прогресівка-Гамма» (57400, Миколаївська обл., смт Березанка, вул. Центральна, 35, оф. 1, ідентифікаційний код 41827704) грошові кошти в розмірі 814 900,23 грн. (вісімсот чотирнадцять тисяч дев`ятсот грн 23 коп.) та витрати по сплаті судового збору в розмірі 12 223,50 грн. (дванадцять тисяч двісті двадцять три грн 50 коп.).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 07.10.2021.

Суддя О.Г. Удалова