21.09.2021Справа № 922/2949/20
За заявами Товариства з обмеженою відповідальністю "Просто.ТВ";
Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська телекомунікаційна група";
про ухвалення додаткового рішення.
За позовом Громадська спілка "Коаліція аудіовізуальних і музичних прав" в інтересах Приватного підприємства "Світова музика";
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Просто.ТВ" (відповідач 1);
Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська телекомунікаційна група" (відповідач 2);
про стягнення коштів.
За участю представників сторін:
Від позивача: не з`явилися;
Від відповідача 1: Ляшенко В.І., довіреність АІ № 1085015 від 25.01.21;
Від відповідача 2: Ляшенко В.І., довіреність АІ № 1085016 від 25.01.21.
11 вересня 2020 року Громадська спілка "Коаліція аудіовізуальних і музичних прав" в інтересах Приватного підприємства "Світова музика" звернулась до господарського суду Харківської області з позовною заявою про солідарне стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Просто.ТВ" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська телекомунікаційна група" на користь Громадської спілки "Коаліція аудіовізуальних і музичних прав" суму компенсації за порушення майнових авторських прав в розмірі 445 109,58 грн, а також судові витрати щодо сплати судового збору та надання професійної правничої допомоги у розмірі 36 676,65 грн.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 31.08.2021 року у задоволенні позову Громадської спілки "Коаліція аудіовізуальних і музичних прав" в інтересах Приватного підприємства "Світова музика" відмовлено повністю.

До Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю "Просто.ТВ" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська телекомунікаційна група" надійшла заява про ухвалення додаткового рішення.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 13.09.2021 призначив судове засідання для ухвалення додаткового рішення у справі № 922/2949/20 на 21.09.2021.

У засіданні суду 21.09.2021 представник відповідача 1 та відповідача 2 наполягав на задоволенні заяв та покладення заявлених витрат на позивача у повному обсязі.

Представник позивача в судове засідання не з`явився.

Судом було проголошено вступну та резолютивну частини додаткового рішення.

Приймаючи додаткове рішення у справі № 922/2949/20, суд виходив з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 221 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Частиною 3 ст. 221 ГПК України встановлено, що у випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

За змістом пункту 1 частини четвертої статті 129 ГПК України у разі відмови в позові судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 2 ст. 126 ГПК України закріплено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 3 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним з: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 126 ГПК України).

За приписами ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи (до яких у тому числі відносяться й витрати на професійну правничу допомогу), покладаються: у разі відмови в позові - на позивача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч. 5 ст. 126 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (ч. 8 ст. 129 ГПК України).

В судовому засіданні 31.08.2021 представник відповідача 1 та відповідача 2 зробив усну заяву про подання доказів розміру судових витрат протягом 5 днів після ухвалення рішення суду у справі № 922/2949/20.

Відповідно до поданої заяви про ухвалення додаткового рішення у справі представником відповідачів зазначено, що розмір фактично понесених витрат, які він просить покласти на позивача, становить 15 000,00 грн. витрат на правничу допомогу та 378,62 грн. поштових витрат на користь відповідача 1 та 15 000,00 грн. витрат на правничу допомогу та 187,24 грн. поштових витрат на користь відповідача 2.

На підтвердження понесених судових витрат відповідач 1 долучив до матеріалів справи:

- копію договору про надання правової допомоги від 02.09.2020, укладеного між ТОВ «ПРОСТО.ТВ» та адвокатом Ляшенко В.І.;

- копію додатку до договору про надання правової допомоги «Розмір винагороди (гонорару);

- копію додаткової угоди № 1 від 06.10.2020 до договору про надання правової допомоги;

- копію акту приймання-передачі правової (правничої) допомоги від 01.09.2021 до договору про надання правової допомоги на суму 15 000,00 грн;

- копії описів вкладення та фіскальних чеків поштового оператора «Укрпошта».

На підтвердження понесених судових витрат відповідач 2 долучив до матеріалів справи:

- копію договору про надання правової допомоги від 01.07.2020, укладеного між ТОВ "Українська телекомунікаційна група" та адвокатом Ляшенко В.І.;

- копію додатку до договору про надання правової допомоги «Розмір винагороди (гонорару);

- копію додаткової угоди № 1 від 06.10.2020 до договору про надання правової допомоги;

- копію акту приймання-передачі правової (правничої) допомоги від 01.09.2021 до договору про надання правової допомоги на суму 15 000,00 грн;

- копії описів вкладення та фіскальних чеків поштового оператора «Укрпошта».

За змістом п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частинною 2 ст. 901 Цивільного кодексу України встановлено, що положення цієї глави (глави 63 "Послуги. Загальні положення" підрозділу 1 розділу III Книги п`ятої цього Кодексу) можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Згідно з ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Визначаючи суму відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції.

Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України").

У рішенні ЄСПЛ "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

З матеріалів справи вбачається, що представництво інтересів як відповідача 1 так і відповідача 2 у справі № 922/2949/20 здійснював адвокат Ляшенко В.І., у зв`язку з чим представництво сторін в судових засіданнях, виготовлення клопотань, заяв по суті, заперечень у даній справі з аналогічними позовними вимогами та предметом доказування не потребувало значних зусиль та великого обсягу витраченого часу, у тому числі, враховуючи, що послуги правової допомоги відповідача 1 у справі 922/2949/20 згідно акту від 01.09.2021 є ідентичними з переліком наданих послуг відповідачу 2 згідно акту від 01.09.2021.

Розподіляючи витрати, понесені відповідачами на професійну правничу допомогу, суд враховує, що подані документи не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з позивача, оскільки цей розмір має бути не лише доведений, документально обґрунтований, а й відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Дослідивши опис наданих послуг адвоката, приймаючи до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, їх значення для спору, відповідність запропонованої адвокатом правової позиці правовим висновкам суду, відображеним у рішенні, суд дійшов до висновку, що заявлений до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу не є співмірним із складністю справи та наданими адвокатом послугами, витраченим часом, обсягом цих послуг. Таким чином, за висновками суду, заявлений адвокатом до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000 грн. на користь кожного з відповідачів не відповідає критеріям, що наведені у частині 4 статті 126 ГПК України.

Зважаючи на складність справи, надані послуги, принципи співмірності та розумності судових витрат, суд вважає за належне стягнути з Громадської спілки "Коаліція аудіовізуальних і музичних прав" , як винної сторони у виникненні даного спору, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Просто.ТВ" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська телекомунікаційна група" по 7 500,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Стосовно ж покладення на позивача поштових витрат відповідачів, то вони не підлягають задоволенню, оскільки не є судовими витратами у розумінні статті 123 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Просто.ТВ" про ухвалення додаткового рішення у справі № 922/2949/20 задовольнити частково.

2. Стягнути з Громадської спілки "Коаліція аудіовізуальних і музичних прав" (01021, місто Київ, вулиця Шовковична, будинок 10, оф. 28, ідентифікаційний код 43080257) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Просто.ТВ" (08623, Київська область, Васильківський район, смт. Калинівка, вул. Центральна, 65, ідентифікаційний код 42374143) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 500 (сім тисяч п`ятсот) грн 00 коп.

3. У задоволенні іншої частини заяви відмовити.

4. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська телекомунікаційна група" про ухвалення додаткового рішення у справі № 922/2949/20 задовольнити частково.

5. Стягнути з Громадської спілки "Коаліція аудіовізуальних і музичних прав" (01021, місто Київ, вулиця Шовковична, будинок 10, оф. 28, ідентифікаційний код 43080257) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська телекомунікаційна група" (08623, Київська область, Васильківський район, смт. Калинівка, вул. Центральна, 57, поверх 2, ідентифікаційний код 37184109) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 500 (сім тисяч п`ятсот) грн 00 коп.

6. У задоволенні іншої частини заяви відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення, відповідно до ст.ст. 256, 257, п.п.17.5 п. 17 Розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України, може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги через Господарський суд міста Києва протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 27.09.2021 р.

Суддя О.В. Мандриченко