СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" жовтня 2021 р. м. Харків Справа № 913/105/21

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Плахов О.В., суддя Здоровко Л.М. , суддя Лакіза В.В.

розглянувши апеляційну скаргу Приватного підприємства Айленд, м.Київ (вх.№2119 Л/2) на рішення господарського суду Луганської області від 25.05.2021 у справі №913/105/21 (суддя Шеліхіна Р.М., ухвалене в м.Харкові о 16:33год, дата складення повного тексту 03.06.2021)

за позовом: Лисичанської міської військово-цивільної адміністрації Северодонецького району Луганської області в інтересах територіальної громади міста Лисичанськ Луганської області, м.Лисичанськ Луганської області

до відповідача: Приватного підприємства Айленд, м.Київ

про врегулювання розбіжностей при укладанні договору оренди землі,

ВСТАНОВИВ:

26.02.2021р. Лисичанська міська військово-цивільна адміністрація Северодонецького району Луганської області в інтересах територіальної громади міста Лисичанськ Луганської області звернулась до господарського суду Луганської області з позовом до Приватного підприємства Айленд про визнання укладеним пунктом 13 договору оренди землі від 20.01.2021р. №20-81 в наступній редакції:

У разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором:

- у 10-денний строк сплачується штраф у розмірі 100 відсотків річної орендної плати, встановленої цим договором;

- стягується пеня відповідно до норм глави 12 Податкового кодексу України.

Сторони дійшли згоди, що орендна плата сплачується орендарем з 11.01.2021, а саме з моменту винесення розпорядження керівника військово-цивільної адміністрації міста Лисичанськ Луганської області № 19 від 11.01.2021 Про надання земельної ділянки в оренду, у розмірі передбаченому цим договором.

Орендна плата за період з 11.01.2021 до дати укладання цього договору сплачується у строки, визначені нормами Податкового кодексу України для місячного податкового періоду, а починаючи з дати укладення цього договору - відповідно до норм Податкового кодексу України.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначав про незгоду з запропонованою відповідачем редакцією пункту 13 договору оренди землі від 20.01.2021р. №20-81 викладеною в протоколі розбіжностей від 09.02.2021р., посилаючись на те, що редакція пункту 13 договору оренди землі запропонована Лисичанською міською військово-цивільною адміністрацією Северодонецького району Луганської області відповідає формі Типовому договору оренди землі, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 03.04.2004р. №220.

Рішенням господарського суду Луганської області від 25.05.2021 у справі №913/105/21 позов задоволено повністю; ухвалено вважати укладеним договір оренди землі від 20.01.2021р. №20-81 в частині пункту 13 в наступній редакції:

У разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором:

- у 10-денний строк сплачується штраф у розмірі 100 відсотків річної орендної плати, встановленої цим договором;

- стягується пеня відповідно до норм глави 12 Податкового кодексу України.

Сторони дійшли згоди, що орендна плата сплачується орендарем з 11.01.2021р., а саме з моменту винесення розпорядження керівника військово-цивільної адміністрації міста Лисичанськ Луганської області від 11.01.2021р. № 19 Про надання земельної ділянки в оренду, у розмірі передбаченому дійсним договором.

Орендна плата за період з 11.01.2021р. до дати укладання цього договору сплачується у строки, визначені нормами Податкового кодексу України для місячного податкового періоду, а починаючи з дати укладення цього договору - відповідно до норм Податкового кодексу України.

Відповідні висновки місцевого господарського суду з посиланням на положення статей 83, 90, 93 Земельного кодексу України, статті 14 Закону України Про оренду землі, статей 179, 181 Господарського кодексу України, а також положення постанови Кабінету Міністрів України від 22.11.2017р. № 890 року Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України мотивовані тим, що правовідносини між сторонами по справі підлягають державному регулюванню, а тому спірний договір має бути оформлений відповідно до вимог Земельного кодексу України та Закону України Про оренду землі на основі типового договору.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач звертався до відповідача з протоколом узгодження розбіжностей до спірного договору з урахуванням норм чинного земельного законодавства, в якому пункт 13 договору оренди землі було викладено в редакції за типовою формою, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України, проте, протокол розбіжностей від 09.02.2021р., наданий відповідачем, істотно змінює пункт 13 договору з приводу відповідальності щодо несвоєчасного внесення орендної плати та не відповідає типовій формі договору, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 22.11.2017р. № 890р.

Враховуючи вищевикладене, місцевий господарський суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог Лисичанської міської військово-цивільної адміністрації Северодонецького району Луганської області про врегулювання розбіжностей, що виникли при укладанні договору оренди землі від 20.01.2021р. №20-81.

Приватне підприємство Айленд з рішенням суду першої інстанції не погодилось та звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Луганської області від 25.05.2021 у справі №913/105/21 та прийняти нове рішення, яким вважати укладеним договір оренди землі від 20.01.2021 №20-81 в частині пункту 13 в наступній редакції:

У разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором:

- сплачується штраф у розмірі та у строк, визначені Податковим Кодексом України;

- стягується пеня відповідно до норм глави 12 Податкового кодексу України.

Сторони дійшли згоди, що орендна плата сплачується орендарем з 11.01.2021, а саме з моменту винесення розпорядження керівника військово-цивільної адміністрації міста Лисичанськ Луганської області від 11.01.2021 № 19 Про надання земельної ділянки в оренду, у розмірі передбаченому дійсним договором.

Орендна плата за період з 11.01.2021 до дати укладання цього договору сплачується у строки, визначені нормами Податкового кодексу України для місячного податкового періоду, а починаючи з дати укладення цього договору - відповідно до норм Податкового кодексу України.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на те, що при ухваленні оскаржуваного рішення місцевим господарським судом не було надано належної правової оцінки всім обставинам справи, що призвело до передчасного висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Зокрема, апелянт звертає увагу суду на те, що встановлення в Типовому договорі оренди землі штрафу в розмірі 100% від річної орендної плати, протирічить нормам статті 549 Цивільного кодексу України.

Крім того, нормами Податкового кодексу України встановлено розмір штрафних санкції при несвоєчасному внесенні грошового зобов`язання - відповідно 10% та 20%, що застосовується до спірних правовідносин, оскільки орендна плата за земельні ділянки комунальної власності є загальнодержавним податком -платою за землю.

Отже, на думку апелянта, судом було застосовано до спірних правовідносин не той нормативний акт, який підлягає застосуванню, а саме положення Постанови Кабінету Міністрів України від 03.03.2004р. №220 та постанови Кабінету Міністрів України від 22.11.2017р. № 890 року Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України, замість відповідних норм Податкового кодексу України.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 15.07.2021р. залишено апеляційну скаргу Приватного підприємства Айленд на рішення господарського суду Луганської області від 25.05.2021р. у справі №913/105/21 без руху в порядку статті 260 Господарського процесуального кодексу України, з тих підстав, що апелянтом не надано суду доказів сплати судового збору у встановленому законом розмірі; апелянтом при зверненні з відповідною апеляційною скаргою не було порушено питання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення; не надано доказів на підтвердження направлення копії апеляційної скарги позивачу.

06.08.2021 апелянтом подано до Східного апеляційного господарського суду документи на підтвердження усунення недоліків, що стали підставою для залишення апеляційної скарги без руху, а саме: платіжне доручення на підтвердження сплати судового збору; докази на підтвердження направлення копії апеляційної скарги позивачу; заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження (вх.№9077).

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Східного апеляційного господарського суду від 09.08.2021р., у зв`язку із відпусткою судді Гези Т.Д. та судді Мартюхіної Н.О., для розгляду справи №913/105/21 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Плахов О.В., cуддя Здоровко Л.М., суддя Лакіза В.В.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 10.08.2021р. поновлено Приватному підприємству Айленд строк на апеляційне оскарження рішення господарського суду Луганської області від 25.05.2021р. у справі №913/105/21; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного підприємства Айленд на рішення господарського суду Луганської області від 25.05.2021р. у справі №913/105/21; встановлено сторонам у справі строк до 09.09.2021р. для подання відзиву на апеляційну скаргу з доказами його надсилання та призначено справу до розгляду на 20.09.2021р.

02.09.2021 позивачем подано до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу (вх.№10234), в якому просить суд відмовити в задоволенні апеляційного скарги Приватного підприємства Айленд, рішення господарського суду Луганської області від 25.05.2021 у справі №913/105/21 залишити без змін.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 20.09.2021р. оголошено в судовому засіданні перерву до 04.10.2021р.

30.09.2021р. позивачем подано до апеляційного господарського суду клопотання про розгляд справи за відсутності його представника (вх.№11373).

Враховуючи, що наявних матеріалів справи достатньо для розгляду апеляційної скарги по суті, а також, що сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи (т.1 а.с.146-147), а явка учасників процесу не була визнана обов`язковою, колегія суддів вважає за можливе розглянути скаргу в даному судовому засіданні.

Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційних скаргах доводи апелянтів, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як встановлено місцевим господарським судом та підтверджується матеріалами справи,11.01.2019р. керівником військово-цивільної адміністрації міста Лисичанськ Луганської області було видано розпорядження Про надання земельної ділянки в оренду (надалі Розпорядження т.1 а.с.14) Приватному підприємству АЙЛЕНД строком на 1 рік земельну ділянку з кадастровим номером :17:006:0392, площею 0,2117 га для експлуатації частини будівлі торгово-розважального комплексу за адресою: Луганська область, м. Лисичанськ, просп. Перемоги, буд. 86 та затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки (пункти 1 та 1.2. Розпорядження).

Пунктом 1.3.1 вказаного Розпорядження зобов`язано Приватне підприємство АЙЛЕНД в місячний термін після прийняття зазначеного розпорядження укласти договір оренди землі. Зареєструвати право оренди земельної ділянки у встановленому законодавством порядку

Відповідно до інформації з Витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 14.01.2021р. №14, виданого Відділом Головного управління Держгеокадастру у Луганській області у м. Лисичанську, нормативно грошова оцінка земельної ділянки, площею 2117 кв.м, за кадастровим номером :17:006:0392, цільове призначення: 03.07. для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, яка розташована за адресою: м.Лисичанськ, проспект Перемоги, 86, складає 2625528,66 грн (т.1 а.с.12).

20.01.2021р. Управлінням власності військово-цивільної адміністрації міста Лисичанськ Луганської області було підготовлено проект оренди землі від 20.01.2021р. №20-81 та надано для підписання представнику ПП АЙЛЕНД.

Пунктом 9 вказаного договору визначено, що орендна плата вноситься орендарем в грошовій формі у розмірі 6% суми нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що складає 157531,75грн. за рік.

Пункт 13 вказаного договору було викладено в наступні редакції:

У разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором:

- у 10-денний строк сплачується штраф у розмірі 100 відсотків річної орендної плати, встановленої цим договором;

- стягується пеня відповідно до норм глави 12 Податкового кодексу України.

Сторони дійшли згоди, що орендна плата сплачується орендарем з 11.01.2021, а саме з моменту винесення розпорядження керівника військово-цивільної адміністрації міста Лисичанськ Луганської області від 11.01.2021 № 19 Про надання земельної ділянки в оренду, у розмірі передбаченому дійсним договором..

Орендна плата за період з 11.01.2021 до дати укладання цього договору сплачується у строки, визначені нормами Податкового кодексу України.

Не погодившись з редакцією позивача, Приватним підприємством АЙЛЕНД (відповідачем) було підписано договір від 20.01.2021р. №20-81 з протоколом розбіжностей від 09.02.2021р., та направлено на адресу позивача супровідним листом від 09.02.2021р. (т.1 а.с.18-19), в якому було запропоновано власну редакцію пункту 13 договору, а саме:

У разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором:

- сплачується штраф у розмірі та у строк, визначені нормами Податкового кодексу України;

- стягується пеня відповідно до норм глави 12 Податкового кодексу України.

Сторони дійшли згоди, що орендна плата сплачується орендарем з 11.01.2021р., а саме з моменту винесення розпорядження керівника військово-цивільної адміністрації міста Лисичанськ Луганської області від 11.01.2021р. №19 Про надання земельної ділянки в оренду, у розмірі передбаченому цим договором.

За результатами розгляду протоколу розбіжностей від 09.02.2021р. в частині сплати штрафних санкцій направленого відповідачем на адресу позивача, ним 19.02.2021р. супровідним листом №638/01-21 (т.1 а.с.15-16) було направлено відповідачу протокол узгодження розбіжностей з урахуванням норм чинного земельного законодавства, в якому викладено пункт 13 договору оренди землі в наступній редакції:

У разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором:

- у 10-денний строк сплачується штраф у розмірі 100 відсотків річної орендної плати, встановленої цим договором;

- стягується пеня відповідно до норм глави 12 Податкового кодексу України. Сторони дійшли згоди, що орендна плата сплачується орендарем з 11.01.2021, а саме з моменту винесення розпорядження керівника військово- цивільної адміністрації міста Лисичанськ Луганської області від 11.01.2021р. №19 Про надання земельної ділянки в оренду, у розмірі передбаченому цим договором..

Орендна плата за період з 11.01.2021р. до дати укладання цього договору сплачується у строки, визначені нормами Податкового кодексу України для місячного податкового періоду, а починаючи з дати укладення цього договору - відповідно до норм Податкового кодексу України.

У вказаному супровідному листі позивачем також було попереджено відповідача про намір звернутися до суду у разі не повернення у встановлений законодавством термін укладеного договору оренди землі разом з протоколами розбіжностей.

Факт направлення вказаного листа та доданих до нього документів (двох примірників договору від 20.01.2021р. №20-81 та протоколу узгодження розбіжностей від 09.02.2021р.) підтверджується доданню до позовної заяви копією опису вкладення у цінний лист від 19.02.2021р. (т.1 а.с.17).

Проте, відповіді на вказаний лист надано не було, як і не було повернуто у встановлений законодавством термін укладеного договору оренди землі разом з протоколами розбіжностей, що і стало підставою для звернення 26.02.2021р. Лисичанської міської військово-цивільної адміністрації Северодонецького району Луганської області в інтересах територіальної громади міста Лисичанськ Луганської області звернулась до господарського суду Луганської області з позовом до Приватного підприємства Айленд про визнання укладеним пунктом 13 договору оренди землі від 20.01.2021р. №20-81 в редакції, викладеній в прохальній частині позовної заяви (т.1 а.с.1-26).

Рішенням господарського суду Луганської області від 25.05.2021 у даній справі позов задоволено повністю, з підстав викладених вище (т.1 а.с.95-98).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, судова колегія зазначає, що згідно з частинами 1-3 статті 78 Земельного кодексу України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності.

Частинами 1 та 2 статті 83 Земельного кодексу України визначено, що землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності.

Закон України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначає систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування.

Відповідно до статті 10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

За змістом статті 144 Конституції України, статей 12, 122 Земельного кодексу України, статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до виключної компетенції, зокрема, міських рад належить вирішення питань про надання у користування земельних ділянок із земель комунальної власності відповідних територіальних громад.

Також, відповідно до пункту "в" статті 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, зокрема, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до статті 4 Закону України Про оренду землі, орендодавцями земельних ділянок, що перебувають у комунальній власності, є сільські, селищні, міські ради.

За наведених обставин, Лисичанська міська військово-цивільна адміністрація Северодонецького району Луганської області є саме тим органом місцевого самоврядування, який повноважний представляти відповідну територіальну громаду в питаннях передачі в оренду земель комунальної власності.

Відповідно до абзацу 1 частин 1-2 статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

При цьому, частиною 1 статті 93 Земельного кодексу України, приписи якої кореспондуються зі статтею 1 Закону України "Про оренду землі", визначено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Згідно з частиною 1 статті 6 Закону України "Про оренду землі" орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.

Відповідно до статей 123, 124 Земельного кодексу України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування шляхом, зокрема, укладення договору оренди земельної ділянки.

Відповідно до статті 13 Закону України Про оренду землі, під договором оренди землі розуміється договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно з частиною 2 статті 16 Закону України Про оренду землі укладення договору оренди земельної ділянки із земель державної або комунальної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування - орендодавця, прийнятого у порядку, передбаченому Земельним кодексом України, або за результатами аукціону.

З аналізу вказаних правових норм випливає, що надання земельної ділянки із земель державної або комунальної власності в оренду шляхом укладення відповідного договору здійснюється на підставі рішення ради, прийнятого за результатами розгляду заяви (клопотання) особи, яка бажає отримати земельну ділянку в оренду, поданої відповідно до статті 16 Закону України Про оренду землі.

При цьому, підставою набуття відповідного права є саме рішення ради, яке відповідно до частини 2 статті 126 Земельного кодексу України лише оформлюється договором як документом, що посвідчує право на земельну ділянку.

Як було зазначено вище, 11.01.2019р. керівником військово-цивільної адміністрації міста Лисичанськ Луганської області було видано розпорядження Про надання земельної ділянки в оренду (надалі Розпорядження т.1 а.с.14) Приватному підприємству АЙЛЕНД строком на 1 рік земельної ділянки з кадастровим номером :17:006:0392, площею 0,2117 га для експлуатації частини будівлі торгово-розважального комплексу за адресою: Луганська область, м. Лисичанськ, просп. Перемоги, буд. 86 та затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки (пункти 1 та 1.2. Розпорядження).

Таким чином, органом місцевого самоврядування було висловлено волевиявлення на виникнення орендних земельних правовідносин, що зумовлює можливість передачі цієї земельної ділянки в користування (оренду) відповідачу шляхом укладення з ним відповідного договору оренди.

Відповідно до частини 3 статті 179 Господарського кодексу України укладення господарського договору є обов`язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов`язком для суб`єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов`язковості укладення договору для певних категорій суб`єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

Згідно з частиною 1 статті 187 Господарського кодексу України спори, які виникають при укладанні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обов`язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом. Інші переддоговірні спори можуть бути предметом розгляду суду у разі якщо це передбачено угодою сторін або якщо сторони зобов`язані укласти певний господарський договір на підставі укладеного між ними попереднього договору.

Аналогічні правові норми містяться в статтях 648, 649 Цивільного кодексу України, до яких прямо відсилає норма статті 2 Закону України "Про оренду землі" в контексті правового регулювання відносин, пов`язаних з орендою землі.

Зокрема, відповідно до статті 648 і частини 1 статті 649 Цивільного кодексу України зміст договору, укладеного на підставі правового акта органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, обов`язкового для сторін (сторони) договору, має відповідати цьому акту. Особливості укладення договору на підставі правового акта органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування встановлюються актами цивільного законодавства. Розбіжності, що виникли між сторонами при укладенні договору на підставі правового акта органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування та в інших випадках, встановлених законом, вирішуються судом.

Орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, ЦК України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.

Право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону (стаття 6 Закону України "Про оренду землі").

Наведене узгоджується з положеннями статей 125 та 126 Земельного кодексу України, якими унормовано, що право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права та оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.12.2019р. у справі № 906/961/17.

З моменту укладення між землекористувачем та органом місцевого самоврядування договору оренди землі припиняються адміністративні відносини між цими суб`єктами, та в подальшому виникають договірні відносини, які характеризуються рівністю їх учасників та свободою договору. Такі ознаки не притаманні адміністративним правовідносинам, натомість - притаманні цивільним правовідносинам, які з урахуванням суб`єктного складу можуть бути предметом судового розгляду у відповідному суді загальної юрисдикції або господарському суді.

Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 30.05.2018. у справі № 150/928/14-а, 04.04.2018р. у справі № 539/1957/16-а.

Таким чином, переддоговірні відносини між сторонами з приводу розбіжностей щодо умов договору оренди землі можуть регулюватися положеннями статей 179, 181, 187 Господарського кодексу України, оскільки це узгоджується з нормами статей 648, 649 Цивільного кодексу України та статті 2 Закону України Про оренду землі.

Відповідно до частини 4 статті 179 Господарського кодексу України при укладенні господарських договорів сторони можуть визначити зміст договору на основі типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України, чи у випадках передбачених законом, іншим органом державної влади, коли сторони не можуть відступати від змісту типового договору, але мають право конкретизувати його умови.

Згідно зі статтею 181 Господарського кодексу України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Проект договору може бути запропонований будь-якою з сторін. У разі якщо проект договору викладено як єдиний документ, він надається другій стороні у двох примірниках.

Сторона, яка одержала проект договору, у разі згоди з його умовами оформляє договір відповідно до вимог частини першої цієї статті і повертає один примірник договору другій стороні або надсилає відповідь на лист, факсограму тощо у двадцятиденний строк після одержання договору.

За наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження у договорі, та у двадцятиденний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором.

Сторона, яка одержала протокол розбіжностей до договору, зобов`язана протягом двадцяти днів розглянути його, в цей же строк вжити заходів для врегулювання розбіжностей з другою стороною та включити до договору всі прийняті пропозиції, а ті розбіжності, що залишились неврегульованими, передати в цей же строк до суду, якщо на це є згода другої сторони.

У разі досягнення сторонами згоди щодо всіх або окремих умов, зазначених у протоколі розбіжностей, така згода повинна бути підтверджена у письмовій формі (протоколом узгодження розбіжностей, листами, телеграмами, телетайпограмами тощо).

Якщо сторона, яка одержала протокол розбіжностей щодо умов договору, заснованого на державному замовленні або такого, укладення якого є обов`язковим для сторін на підставі закону, або сторона - виконавець за договором, що в установленому порядку визнаний монополістом на певному ринку товарів (робіт, послуг), яка одержала протокол розбіжностей, не передасть у зазначений двадцятиденний строк до суду розбіжності, що залишилися неврегульованими, то пропозиції другої сторони вважаються прийнятими.

У разі якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов господарського договору, такий договір вважається неукладеним (таким, що не відбувся). Якщо одна із сторін здійснила фактичні дії щодо його виконання, правові наслідки таких дій визначаються нормами Цивільного кодексу України.

Як вбачається з матеріалів справи, 20.01.2021р. Управлінням власності військово-цивільної адміністрації міста Лисичанськ Луганської області (позивачем) було підготовлено проект оренди землі від 20.01.2021р. №20-81 та надано для підписання представнику Приватного підприємства АЙЛЕНД (відповідачу).

Пунктом 9 вказаного договору визначено, що орендна плата вноситься орендарем в грошовій формі у розмірі 6% суми нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що складає 157531,75грн. за рік.

Пункт 13 вказаного договору було викладено в наступні редакції:

У разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором:

- у 10-денний строк сплачується штраф у розмірі 100 відсотків річної орендної плати, встановленої цим договором;

- стягується пеня відповідно до норм глави 12 Податкового кодексу України.

Сторони дійшли згоди, що орендна плата сплачується орендарем з 11.01.2021, а саме з моменту винесення розпорядження керівника військово-цивільної адміністрації міста Лисичанськ Луганської області від 11.01.2021 № 19 Про надання земельної ділянки в оренду, у розмірі передбаченому дійсним договором..

Орендна плата за період з 11.01.2021 до дати укладання цього договору сплачується у строки, визначені нормами Податкового кодексу України.

Не погодившись з редакцією позивача, Приватним підприємством АЙЛЕНД (відповідачем) було підписано договір від 20.01.2021р. №20-81 з протоколом розбіжностей від 09.02.2021р., та направлено на адресу позивача супровідним листом від 09.02.2021р. (т.1 а.с.18-19), в якому було запропоновано власну редакцію пункту 13, а саме:

У разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором:

- сплачується штраф у розмірі та у строк, визначені нормами Податкового кодекса України;

- стягується пеня відповідно до норм глави 12 Податкового кодексу України. Сторони дійшли згоди, що орендна плата сплачується орендарем з 11.01.2021, а саме з моменту винесення розпорядження керівника військово-цивільної адміністрації міста Лисичанськ Луганської області від 11.01.2021 №19 Про надання земельної ділянки в оренду, у розмірі передбаченому цим договором.

Отже, відповідачем було направлено протокол розбіжностей з додержанням строків, визначених частиною 4 статті 181 Господарського кодексу України.

При цьому, судова колегія враховує положення частини 3 статті 179 Господарського кодексу України про обов`язковість укладення договору та положення частини 5 статті 181 Господарського кодексу України щодо зобов`язання сторони, яка одержала протокол розбіжностей до договору, розглянути його протягом двадцяти днів.

За наслідками отримання протоколу розбіжностей до договору, у зв`язку з недосягненням згоди з запропонованою редакцією спірного пункту договору, розбіжності, що залишилися неврегульованими, у визначений законодавством двадцятиденний строк передані позивачем до суду шляхом звернення з даним позовом (позовна заява відповідно відбитку штампу ПАТ Укрпошта направлена на адресу місцевого господарського суду 26.02.2021р.).

З матеріалів справи вбачається, що сторонами у справі не було досягнуто згоди щодо розміру відповідальності, яку понесе орендар в разі несвоєчасного внесення орендної плати та відповідно на розгляд господарського суду першої інстанції позивачем було передано спір про врегулювання розбіжностей, що виникли при укладенні договору, а саме в пункті 13 договору в частині встановлення штрафів та пені у разі невнесення або несвоєчасного внесення орендної плати.

Судова колегія зазначає, що договір оренди земель державної і комунальної власності укладається за типовою формою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 22.11.2017р. №890 Про внесення змін до деяких Ппостанов Кабінету Міністрів України внесено зміни до Типового договору оренди землі щодо встановлення штрафів та пені у разі невнесення орендної плати, а саме пунктом 4 частини 2 встановлено: пункт 14 викласти в такій редакції:

14. У разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором:

у 10-денний строк сплачується штраф у розмірі 100 відсотків річної орендної плати, встановленої цим договором;

стягується пеня у розмірі відсотків несплаченої суми за кожний день прострочення.

Зі змісту доданого до матеріалів справи проекту договору від 20.01.2021р. №20-81 запропонованого орендодавцем (позивачем) вбачається, що орган місцевого самоврядування пропонує до підписання договір оренди землі, в якому вид і розмір відповідальності за несвоєчасну оплату або за несплату орендної плати, повністю відповідає формі типового договору, яку затверджено центральним органом державної влади, і проект угоди містить такі умови: У разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором у 10-денний строк сплачується штраф у розмірі 100 відсотків річної орендної плати, встановленої цим договором….

Отже, запропонована позивачем редакція пункту 13 договору оренди викладена в редакції за типовою формою, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 22.11.2017р. №890.

Натомість, відповідачем запропонована інша редакція пункту 13 договору оренди викладена в протоколі розбіжностей від 09.02.2021р. до договору від 20.01.2021р. №20-81, а саме: У разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором сплачується штраф у розмірі та у строк, визначені нормами Податкового кодекса України….

Як вірно зазначено місцевим господарським судом, вказана редакція істотно змінює пункт 13 договору оренди щодо відповідальності за несвоєчасне внесення орендної плати та не відповідає типовій формі договору, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 22.11.2017р. № 890.

Судова колегія наголошує, що правовідносини між сторонами у даній справі підлягають державному регулюванню, а тому спірний договір має бути оформлено відповідно до вимог Земельного кодексу України та Закону України Про оренду землі на основі типового договору, отже прийняття пропозиції відповідача щодо зміни умов пункту 13 договору оренди землі, призведе до порушення позивачем чинного законодавства в сфері земельних правовідносин.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками місцевого господарського суду про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог Лисичанської міської військово-цивільної адміністрації Северодонецького району Луганської області про врегулювання розбіжностей, що виникли при укладанні договору оренди землі від 20.01.2021р. №20-81, оскільки запропонована позивачем редакція пункту 13 договору оренди землі від 20.01.2021р. №20-81 повністю відповідає типовій формі договору оренди землі і не може бути змінена.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частина 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (стаття 76 Господарського процесуального кодексу України).

Таким чином, апелянтом не надано до суду належних і допустимих доказів на підтвердження тих обставин, на які він посилається в апеляційній скарзі. Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на припущеннях та зводяться до намагань здійснити переоцінку обставин справи, вірно встановлених судом першої інстанції.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що рішення господарського суду Луганської області від 25.05.2021 у справі №913/105/21 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд апеляційної інстанції керуючись положеннями статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладає витрати за подання апеляційної скарги на апелянта.

Керуючись ст.ст. 254, 269, 270, 273, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, ст. 282 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства Айленд залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Луганської області від 25.05.2021 у справі №913/105/21 залишити без змін.

Повний текст постанови складено 12 жовтня 2021р.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуючий суддя О.В. Плахов

Суддя Л.М. Здоровко

Суддя В.В. Лакіза