РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

16.09.2021 Справа № 910/10608/21
Господарський суд міста Києва у складі судді Удалової О.Г., за участю секретаря судового засідання Бортнюк М.В., розглянув матеріали господарської справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фастфінанс"

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Транс-Альянс Україна"

2) ОСОБА_1

про стягнення 419 697,04 грн,

Представників учасників судового процесу: не з`явилися

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У липні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Фастфінанс" (далі - ТОВ "Фастфінанс", позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Транс-Альянс Україна" (далі - ТОВ "Транс-Альянс Україна", відповідач-1) і ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , відповідач-2) про стягнення 419 697,04 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем-1 взятих на себе зобов`язань щодо своєчасності та повноти оплати платежів за договором фінансового лізингу № 20180531/1 від 31.05.2018. Оскільки, як стверджує позивач, між позивачем та відповідачем-2 укладено договір поруки № 20180531/2П від 31.05.2018, предметом якого є надання поруки відповідачем-2 за виконання зобов`язань відповідача-1, які випливають з договору фінансового лізингу № 20180531/1 від 31.05.2018, позивач звертається до суду з вимогою про солідарне стягнення грошових коштів з відповідачів. Також, позивач просить солідарно стягнути з відповідачів витрати по сплаті судового збору.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.07.2021 ухвалено звернутися до Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування особи Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації (далі - Відділ) з запитом щодо доступу до персональних даних фізичних осіб та зобов`язати Відділ надати інформацію про місце проживання (перебування) фізичної особи ОСОБА_1 .

21.07.2021 через відділ діловодства суду надійшла відповідь Відділу на запит суду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.07.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено судове засідання на 26.08.2021.

25.08.2021 через відділ діловодства суду від позивача надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності, яке судом було відхилено.

Представники сторін у судове засідання 26.08.2021 не з`явились, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.08.2021 відкладено розгляд справи на 16.09.2021; запропоновано позивачу надати суду докази сплати першого платежу на суму 42 609,13 грн; повідомлення про відмову від договору лізингу та докази його направлення відповідачу-1; вимогу про сплату боргу та докази її направлення відповідачу-2 (п. 7.2 договору); пояснення щодо того, чому дата першого чергового платежу за розрахунком позивача співпадає з датою передання авто лізингоодержувачу (31.05.2018), а також щодо того, чи був погоджений графік лізингових платежів; відповідачам надати суду відзиви на позовну заяву з урахуванням вимог ст. 165 ГПК України

15.09.2021 від позивача, через відділ діловодства суду засобами електронного зв`язку, надійшли пояснення з додатками. Зокрема, позивач надав копію платіжного доручення № 2 від 31.05.2018 на підтвердження сплати першого платежу на суму 42 609,13 грн. Крім того, позивач зазначив, що вимога про сплату боргу на адресу відповідача-2 та докази її направлення не збереглися, додатково вимогу направляли за допомогою Вайбер. За твердженням позивача, ним було помилково визначено дату першого чергового платежу, а перша оплата мала надійти у період з 01.06.2018 по 30.06.2018.

Представники відповідачів у судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили.

Зважаючи на наявність у матеріалах справи доказів, необхідних і достатніх для вирішення спору по суті, суд вважав за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами відповідно до правил ч. 9 ст. 165, ст. 202 Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні 16.09.2021 було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши надані документи та матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив:

31.05.2018 між ТОВ "Фастфінанс" (як лізингодавецем) та ТОВ "Транс-Альянс Україна" (як лізингоодержувачем) був укладений договір фінансового лізингу № 20180531/1 (далі - договір).

За умовами вищевказаного договору предметом лізингу є транспортний засіб Chevrolet Lacetti, 2012 року випуску, об`єм двигуна 1598 (S), номер кузова НОМЕР_1 (далі - предмет лізингу).

Укладеним сторонами договором також були погоджені наступні умови лізингу:

- вартість предмета лізингу - 201 245,66 грн, що еквівалентно 7 700,00 доларів США;

- лізинговий платіж - 336,02 доларів США;

- кількість лізингових платежів - 36;

- платіж для отримання автомобіля - 42 609,13 грн;

- одноразова фінансова комісія - 8 521,83 грн;

- щомісячна фінансова комісія - 154,88 - доларів США;

- комісія за дострокове припинення договору - 244,54 доларів США;

- строк лізингу (місяців) - 36.

Відповідно по 1.1. договору лізингоодержувач отримує предмет лізингу, зазначений в цьому договорі, у володіння та користування на умовах фінансового лізингу та зобов`язується сплачувати лізингові платежі на умовах, визначених цим договором.

Договір лізингу вступає в силу з моменту підписання та діє до повного виконання зобов`язань сторонами. Строк лізингу починається з моменту передачі предмету лізингу лізингоодержувачу, яким є дата підписання акту приймання-передачі автомобіля (предмету лізингу) (п.п. 2.1.-2.2. договору).

Згідно з п. 3.1. договору вартість предмету лізингу зазначена в цьому договорі в гривнях та в еквіваленті в доларах США за кусом НБУ на дату укладання цього договору, яка є базою для розрахунку всіх платежів, передбачених цим договором.

Лізингові платежі складаються з суми, яка відшкодовує частину вартості предмету лізингу, та щомісячної фінансової комісії. Всі платежі за договором сплачуються лізингоодержувачем у безготівковій формі на поточний рахунок лізигодавця в гривнях за курсом НБУ на дату здійснення платежу. Платіж для отримання предмету лізингу та одноразову фінансову комісію, зазначені в цьому договорі, лізингоодержувач сплачує лізингодавцю протягом 1 (одного) банківського дня з дати підписання акту приймання-передачі автомобіля (предмету лізингу). Лізингоодержувач самостійно сплачує всі витрати, пов`язані з реєстрацією предмету лізингу або компенсує вартість таких витрат, що були здійснені лізингодавцем. Знищення, втрата або пошкодження предмету лізингу, що спричинили повну або часткову втрату його функцій, у тому числі ті, що сталися за обставин, за які лізингоодержувач не відповідає, не звільняють останнього від сплати лізингових платежів у повному обсязі, і не можуть бути підставою для дострокового розірвання цього договору (п.п. 4.1.- 4.5. договору).

Відповідно до п. 5.1. договору лізингодавець виконує поставку предмету лізингу лізингоодержувачу.

Пунктом 11.2.1. договору передбачено, що лізиногоодержувач зобов`язаний своєчасно сплачувати платежі за договором.

Цей договір набуває чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками обох сторін і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором (п. 16.1. договору).

31.05.2018, у забезпечення виконання умов договору фінансового лізингу від 31.05.2018 № 20180531/1, Товариством з обмеженою відповідальністю "Фастфінанс" (кредитор) і ОСОБА_1 (поручитель) укладено договір поруки № 20180531/2П, відповідно до якого:

- поручитель поручається перед кредитором за виконання зобов`язань ТОВ "Транс-Альянс Україна" (боржник) у розмірі, що виникли з договору фінансового лізингу від 31.05.2018 № 20180531/1, укладеного між боржником та кредитором. Поручитель відповідає перед кредитором у розмірі непогашеної боржником суми боргу за основним договором (п. 1.1. договору);

- відповідно до основного договору боржник зобов`язаний виплатити кредитору разову комісію, внесок для отримання автомобіля та лізингові платежі на загальну суму 13 727,11 (тринадцять тисяч сімсот двадцять сім) доларів 11 центів, що еквівалентно 358 769,00 (триста п`ятдесят вісім тисяч сімсот шістдесят дев`ять) гривень 00 копійок за курсом НБУ на дату укладання основного договору (з урахуванням положень пункту 1.5 основного договору) у строк до 31 травня 2021 року (п. 2.1. договору);

- у випадку невиконання боржником свого зобов`язання поручитель та боржник відповідають перед кредитором як солідарні боржники (п. 3.1. договору);

- кредитор вправі звернутися до поручителя наступного дня після невиконання боржником своїх зобов`язань за основним договором. Поручитель протягом 3 (трьох) робочих днів від дати отримання повідомлення про невиконання боржником забезпеченого порукою зобов`язання, зобов`язаний виконати прийняті на себе зобов`язання шляхом перерахування непогашеної суми зобов`язань на вказаний кредитором поточний рахунок. Перерахування здійснюється на умовах основного договору, а саме - в українській гривні за курсом НБУ на день платежу (п.п. 3.2.-3.3. договору);

- цей договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором із урахуванням розділу 5 цього договору (п. 7.1. договору);

- усі повідомлення за цим договором будуть вважатися зробленими належним чином у випадку, якщо вони здійснені у письмовій формі та надіслані рекомендованим листом, кур`єром, телеграфом, або вручені особисто за зазначеними адресами сторін. Датою отримання таких повідомлень буде вважатися дата їх особистого вручення або дата відправлення на поштовому штемпелі відділення зв`язку відправителя. Адресою поручителя для надсилання повідомлень про невиконання боржником забезпеченого порукою зобов`язання вважається адреса проживання поручителя - АДРЕСА_1 (п.п. 7.2.-7.3. договору).

Так, за актом приймання-передачі від 31.05.2018, легковий транспортний засіб Chevrolet Lacetti, 2012 року випуску, об`єм двигуна 1598 (S), номер кузова НОМЕР_1 , державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , був переданий відповідачу-1.

Як зазначає позивач, звертаючись з даним позовом до суду, за відповідачем-1 обліковується заборгованість зі сплати лізингових платежів в розмірі 12 096,72 доларів США, що еквівалентно 316 157,45 грн.

Розглядаючи даний спір та вирішуючи його по суті, оцінюючи правомірність заявлених позивачем вимог, суд виходив з наступного.

Укладений договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно зі ст.ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України (ст.ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України) і відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим до виконання сторонами.

Згідно зі статтею 292 Господарського кодексу України, лізинг - це господарська діяльність, спрямована на інвестування власних чи залучених фінансових коштів, яка полягає в наданні за договором лізингу однією стороною (лізингодавцем) у виключне користування другій стороні (лізингоодержувачу) на визначений строк майна, що належить лізингодавцю або набувається ним у власність (господарське відання) за дорученням чи погодженням лізингоодержувача у відповідного постачальника (продавця) майна, за умови сплати лізингоодержувачем періодичних лізингових платежів. Залежно від особливостей здійснення лізингових операцій лізинг може бути двох видів - фінансовий чи оперативний. За формою здійснення лізинг може бути зворотним, пайовим, міжнародним тощо.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про фінансовий лізинг" фінансовий лізинг (далі - лізинг) - це вид цивільно-правових відносин, що виникають із договору фінансового лізингу. За договором фінансового лізингу (далі - договір лізингу) лізингодавець зобов`язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі).

Частиною 1 ст. 2 Закону України "Про фінансовий лізинг" передбачено, що відносини, що виникають у зв`язку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями Цивільного кодексу України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, поставку з урахуванням особливостей, що встановлюються цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 806 Цивільного кодексу України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 11 Закону України "Про фінансовий лізинг" лізингоодержувач зобов`язаний своєчасно сплачувати лізингові платежі.

Положеннями ст. 16 Закону України "Про фінансовий лізинг" встановлено, що сплата лізингових платежів здійснюється в порядку, встановленому договором. Лізингові платежі можуть включати: а) суму, яка відшкодовує частину вартості предмета лізингу; б) платіж як винагороду лізингодавцю за отримане у лізинг майно; в) компенсацію відсотків за кредитом; г) інші витрати лізингодавця, що безпосередньо пов`язані з виконанням договору лізингу.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України).

Частиною 1 ст. 202 Господарського кодексу України встановлено, що господарське зобов`язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Відповідач-1 документів, які б підтверджували оплату ним заборгованості перед позивачем за лізинговими платежами в розмірі 316 157,45 грн або спростовували доводи останнього, суду не надав.

Відтак, суд дійшов висновку про те, що вимога позивача про стягнення з відповідача-1 заборгованості за лізинговими платежами в сумі 316 157,45 грн є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню у вказаному розмірі.

Крім того, позивач просив суд стягнути з відповідача пеню, нараховану на несплачені лізингові платежі, в розмірі 103 539,59 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України).

Судом встановлено, що відповідач-1 не сплатив в повному обсязі лізингові платежі, відтак допустив порушення зобов`язання.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України).

Пунктом 13.1. договору лізингу передбачено, що за несвоєчасну сплату платежів лізингоодержувач сплачує пеню у розмірі 0,5% від простроченої суми за кожен день порушення терміну оплати.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені, з урахування Закону України «Про фінансовий лізинг» та Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», суд встановив, що її розмір становить 16 486,16 грн, тобто є меншим, ніж заявлено позивачем до стягнення.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги підлягають частковому задоволенню з відповідача-1.

Щодо позивних вимог, заявлених позивачем до відповідача-2, суд відмовляє в їх задоволенні, оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів звернення до поручителя з вимогою про перерахування непогашеної боржником суми лізингових платежів, що суперечить умовам укладеного позивачем та відповідачем-2 договору поруки.

Судові витрати по сплаті судового збору з урахуванням положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються судом на позивача і відповідача-1 пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов до відповідача-1 задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Транс-Альянс Україна" (01021, м. Київ, вул. Кловський Узвіз, 13, н/п 1,2, код 41153527) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фастфінанс" (01133, м. Київ, вул. Євгена Коновальця, 36-Д, код 39908548) заборгованість за лізинговими платежами в розмірі 316 157,45 грн (триста шістнадцять тисяч сто п`ятдесят сім грн 45 коп.), пеню в розмірі 16 486,16 грн (шістнадцять тисяч чотириста вісімдесят шість грн 16 коп.) та судовий збір у розмірі 4 989,65 грн (чотири тисячі дев`ятсот вісімдесят дев`ять грн 65 коп.).

3. У задоволенні іншої частини позову до відповідача-1 відмовити.

5. У задоволенні позову до відповідача-2 відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення підписано 05.10.2021.

Суддя О.Г. Удалова