РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

21.09.2021Справа №910/7295/21

За позовом Приватного акціонерного товариства "Просто-Страхування"
доПриватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна"
про стягнення 23 397,04 грн.

Суддя Бойко Р.В.
секретар судового засідання Кучерява О.М.

Представники учасників справи:

від позивача: Будя К.С.;

від відповідача: Аврамець О.М.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У квітні 2021 року Приватне акціонерне товариство "Просто-Страхування" звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" про стягнення 23 397,04 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що Приватного акціонерного товариства "Просто-Страхування" на підставі Договору страхування "Преміум КАСКО" серії PREMIUM №1900450 від 21.11.2019 та внаслідок настання дорожньо-транспортної пригоди виплачено страхове відшкодування власнику автомобіля Skoda Kodiaq, державний номер НОМЕР_1 , а тому позивачем відповідно до положень ст. 27 Закону України "Про страхування" та статей 993, 1191 Цивільного кодексу України отримано право вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду.

Відповідальність власника транспортного засобу - автомобіля Audi A3, державний номер НОМЕР_2 , водієм якого скоєно дорожньо-транспортну пригоду, станом на дату настання останньої була застрахована Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "ПЗУ Україна" на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР/007582679, а тому позивач вказує, що обов`язок з відшкодування спричинених збитків в розмірі 23 397,04 грн. покладається на відповідача.

У змісті позовної заяви Приватне акціонерне товариство "Просто-Страхування" зазначає, що понесло витрати на оплату професійної правничої допомоги у розмірі 5 000,00 грн., відшкодування яких просить покласти на відповідача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.05.2021 відкрито провадження у справі №910/7295/21 та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання); визначено сторонам строки для надання відзиву, відповіді на відзив, заперечень на відповідь на відзив.

08.06.2021 через відділ діловодства суду від Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" надійшов відзив на позов, в якому відповідач зазначає, що відповідно до висновків транспортно-трасологічного дослідження з технічної точки зору пункти 5, 6, 35, 36 рахунку-фактури №00022050 від 27.07.2020 не знаходяться у причинно-наслідковому зв`язку з наявними пошкодженнями автомобіля Skoda Kodiaq, державний номер НОМЕР_1 , отриманими внаслідок спірної ДТП, а отже відповідачем було вирахувано з вказаного рахунку вартість робіт, матеріалів та запчастин, що стосувались відновлювального ремонту транспортного засобу.

Таким чином, відповідач зазначає, що вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля становить 41 679,66 грн. та була відшкодована позивачу у повному обсязі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.08.2021 призначено у справі №910/7295/21 судове засідання на 07.09.2021; визнано явку представників сторін в судове засідання обов`язковою; запропоновано сторонам надати пояснення з приводу характеристик пошкодження автомобіля Skoda Kodiaq, державний номер НОМЕР_1 , отриманих внаслідок спірної ДТП, зокрема, щодо можливості пошкодження бачка системи нейтралізації ВГ, у строк - до початку судового засідання, призначеного на 07.09.2021.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.09.2021 відкладено судове засідання на 21.09.2021. Повторно зобов`язано позивача надати пояснення з приводу характеристик пошкодження автомобіля Skoda Kodiaq, державний номер НОМЕР_1 , отриманих внаслідок спірної ДТП, у строк - до початку судового засідання, призначеного на 21.09.2021.

В судове засідання 21.09.2021 з`явились представники позивача та відповідача, надали пояснення по суті спору, представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити, а представник відповідача проти задоволення позову заперечував в повному обсязі.

В судовому засіданні 21.09.2021 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

У судовому засіданні здійснювалася фіксація судового процесу технічним засобами у відповідності до статті 222 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

21.11.2019 між Приватним акціонерним товариством "Просто-Страхування" (страховик) та ОСОБА_1 (страхувальник, вигодонабувач) укладено Договір страхування "Преміум КАСКО" серії PREMIUM №1900450 (надалі - Договір), предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом автомобіля Skoda Kodiaq, державний номер НОМЕР_1 .

Умовами Договору передбачено, що строк його дії з 27.11.2019 по 26.11.2020.

10.07.2020 о 16 годині 55 хвилин на автодорозі Київ - Чернігів 0+300 м. в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода (надалі - ДТП) за участю застрахованого автомобіля Skoda Kodiaq, державний номер НОМЕР_1 , та автомобіля Audi A3, державний номер НОМЕР_2 . А саме: ОСОБА_2 , керуючи автомобілем Audi A3, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем Skoda Kodiaq, що призвело до пошкодження обох транспортних засобів.

Факт скоєння ДТП підтверджується довідкою Управління патрульної поліції в місті Киві про дорожньо-транспортну пригоду №2948966.

ДТП сталася в результаті порушення водієм ОСОБА_2 п. 2.3 б) та п. 13.1 Правил дорожнього руху, що підтверджується постановою Деснянського районного суду міста Києва від 07.09.2020 у справі №754/9146/20, відповідно до якої ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У зв`язку з зверненням страхувальника до страховика за Договором, позивачем на підставі страхового акту №146037 від 04.08.2020, виставленого Товариством з обмеженою відповідальністю "Автоцентр Київ" рахунку-фактури №000220750 від 27.07.2020 на суму 67 850,84 грн., виконано свої зобов`язання за Договором та здійснено відшкодування завданої шкоди внаслідок спірної ДТП шляхом виплати коштів (на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "Автоцентр Київ") у загальній сумі 67 850,84 грн., що підтверджується платіжним дорученням №12691 від 04.08.2020.

Тобто, фактично позивачем сплачено страхове відшкодування у розмірі 67 850,84 грн.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Із постанови Деснянського районного суду міста Києва від 07.09.2020 у справі №754/9146/20 вбачається, що транспортний засіб - автомобіль Audi A3, державний номер НОМЕР_2 , знаходився під керуванням ОСОБА_2 .

Частинами першою та другою статті 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пунктів 1, 3 частини 1 статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Таким чином, за змістом вказаних норм, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.

Вина особи, яка керувала автомобілем Audi A3, державний номер НОМЕР_2 , - ОСОБА_2 , встановлена у судовому порядку.

Цивільно-правова відповідальність за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації автомобіля Audi A3, державний номер НОМЕР_2 , станом на дату настання ДТП була застрахована Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "ПЗУ Україна" на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР/, що підтверджується інформацією з Централізованої бази даних Моторного (транспортного) страхового бюро України.

Суд відзначає, що в силу приписів ч. 3 ст. 5 Цивільного кодексу України до спірних правовідносин підлягають застосуванню Закон України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" в редакції, чинній на момент страхового випадку (ДТП), тобто, станом на 10.07.2020.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтею 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Тобто, наведеними положеннями встановлено, що розмір відповідальності страховика за полісом обмежується розміром відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу в межах встановлених відповідним полісом ліміту відповідальності та франшизи.

За змістом ст. 34 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" розмір шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, може бути визначено як експертом, так і аварійним комісаром.

Отже, належним доказом розміру відновлювального ремонту з урахування коефіцієнту фізичного зносу може бути висновок особи, яка згідно чинного законодавства України має право на проведення експертної оцінки майна (суб`єкт оціночної діяльності або аварійний комісар).

В матеріалах справи наявний доданий позивачем до позову висновок експертного автотоварознавчого дослідження №76-D/84/7/0720 складений 25.02.2021 судовим експертом Урусовим С.В. (свідоцтво №2030 від 23.06.2020, видане Міністерством юстиції України), відповідно до якого вартість відновлювального ремонту автомобіля Skoda Kodiaq, державний номер НОМЕР_1 , з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу - 0, складає 67 676,70 грн.

В свою чергу, відповідач вказує, що відповідно до висновків транспортно-трасологічного дослідження з технічної точки зору пункти 5, 6, 35, 36 рахунку-фактури №00022050 від 27.07.2020 не знаходяться у причинно-наслідковому зв`язку з наявними пошкодженнями автомобіля Skoda Kodiaq, державний номер НОМЕР_1 отриманими внаслідок спірної ДТП, а відтак шкода в цій частині не підлягає відшкодуванню Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "ПЗУ Україна".

З рахунку-фактури №00022050 від 27.07.2020 вбачається, що пункти 5, 6 вказаного рахунку стосуються сходження та розвалу передніх коліс, п. 35 стосується бачка нейтралізації ВГ, п. 36 - рідини AdBlue 5 л (2 шт).

Таким чином, фактично спір у справі полягає у правомірності/неправомірності включення до суми страхового відшкодування, яка покладається на відповідача, витрат на відновлювальний ремонт, який стосується сходження та розвалу передніх коліс, бачка нейтралізації ВГ та рідини AdBlue 5 л (2 шт.).

Відповідно до ст.ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд звертає увагу, що при пошкодженнях кузова автомобіля доцільно робити сходження та розвал передніх коліс, у зв`язку з чим такі витрати включаються до переліку робіт, які підлягали виконанню під час ремонту пошкодженого автомобіля внаслідок спірного ДТП.

Заперечення відповідача щодо п. 35 рахунку-фактури №00022050 від 27.07.2020 (бачок нейтралізації ВГ) стосувались виключно відсутності відомостей про вид таких витрат у копії рахунку, який надійшов від позивача, в той же час, представник відповідача у судовому засіданні 21.09.2021 допустила можливість пошкодження бачка нейтралізації ВГ при спірній ДТП.

Таким чином, доводи відповідача щодо не включення вартості здійснення сходження та розвалу передніх коліс, а також заміни бачка нейтралізації ВГ у суму страхового відшкодування не підтверджуються наявними доказами у справі, в той час, як позиція позивача є логічною і доведеною.

Щодо рідини AdBlue 5 л (2 шт.) суд зазначає, що позивачем жодним чином не доведено, що на момент ДТП у бачку нейтралізації ВГ знаходилась саме така кількість рідини (10 л), в той час як експлуатація автомобіля можлива з меншою кількістю рідини, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що витрати на її заміну підлягають відшкодуванню лише в частині 5 л вартістю 352,31 грн., тобто однієї каністри.

За таких обставин суд приходить до висновку, що матеріалами справи підтверджено вартість відновлювального ремонту застрахованого транспортного засобу Skoda Kodiaq, державний номер НОМЕР_1 , з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, у розмірі 67 324,39 грн. (67 676,70 грн. - 352,31 грн.)

Відповідно до ст. 12.1 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих.

Із інформації з Централізованої бази даних Моторного (транспортного) страхового бюро України вбачається, що розміру франшизи за полісом №АР/007582679 становить 2 600,00 грн., а ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну, складає 130 000,00 грн.

Відтак, до позивача перейшло право вимоги до відповідача з виплати відшкодування витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу Skoda Kodiaq, державний номер НОМЕР_1 , з урахуванням франшизи та зносу у розмірі 64 724,39 грн.

З метою отримання страхового відшкодування позивач у відповідності до приписів ст.ст. 11, 509, 530 Цивільного кодексу України та ст.ст. 35, 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" звернувся до відповідача із заявою на виплату страхового відшкодування на суму 67 850,84 грн. (вих. №04-2244 від 02.09.2020), яка направлена відповідачу 04.09.2020, що підтверджується реєстром листів на відправку від 04.09.2020 та фіскальним чеком від 04.09.2020.

Як зазначають сторони, відповідачем було здійснено страхове відшкодування у розмірі 41 679,66 грн.

У п. 36.2 ст. 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" зазначено, що страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

За приписами статті 253 Цивільного кодексу України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

З огляду на дату направлення відповідачу заяви позивача про виплату страхового відшкодування вих. вих. №04-2244 від 02.09.2020 - 04.09.2020, та враховуючи здійснення відповідачем часткової оплати страхового відшкодування у розмірі 41 679,66 грн., у Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна", станом на момент розгляду даної справи, наявна заборгованість перед Приватним акціонерним товариством "Просто-Страхування" з виплати страхового відшкодування у розмірі 23 044,73 грн.

За таких обставин, зобов`язання відповідача перед позивачем у розмірі 23 044,73 грн. підтверджується матеріалами справи. Доказів погашення вказаної заборгованості відповідачем не надано, а відтак Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "ПЗУ Україна" є таким, що прострочило своє зобов`язання із сплати страхового відшкодування у розмірі 23 044,73 грн.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову Приватного акціонерного товариства "Просто-Страхування" та наявність правових підстав для стягнення з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" страхового відшкодування у розмірі 23 044,73 грн.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Щодо розподілу судових витрат позивача на оплату професійної правничої допомоги.

Позивачем також було заявлено до стягнення з відповідача відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

У змісті позовної заяви Приватним акціонерним товариством "Просто-Страхування" викладено попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, у відповідності до якого позивач поніс судові витрати на оплату професійної правничої допомоги у розмірі 5 000,00 грн.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Представництво інтересів Приватного акціонерного товариства "Просто-Страхування" в межах справи №910/7291/21 здійснювалось адвокатом Синюк Станіславом Леонідовичем (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серії КС №6423/10 від 15.02.2018) на підставі ордеру серії КС №791384 від 01.03.2021.

Як вбачається із інформації, наявної у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, адвокат Синюк Станіслав Леонідович є керівником Адвокатського бюро "Синюк та Партнери".

Частиною 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу Приватним акціонерним товариством "Просто-Страхування" було долучено до позовної заяви Договір №1 про надання правової допомоги від 02.01.2020, укладений між Адвокатським бюро "Синюк та Партнери" (адвокатське бюро) та позивачем (клієнт), у відповідності до п. 1.1 якого клієнт доручає, а адвокатське бюро приймає а себе зобов`язання надавати юридичну допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним договором.

За змістом пунктів 4.1, 4.2 та 4.6 Договір №1 про надання правової допомоги від 02.01.2020 вартість наданих юридичних послуг адвокатське бюро визначає самостійно після одержання від клієнта замовлення на надання юридичної допомоги та виставляє клієнту відповідний рахунок, за результатами надання юридичної допомоги складається акт, що підписується представниками сторін з кожної сторони.

На підтвердження виконання робіт, обумовлених Договором про надання правової допомоги №1 від 02.01.2020, Приватним акціонерним товариством "Просто-Страхування" та Адвокатським бюро "Синюк та Партнери" було складено Акт виконаних робіт від 31.03.2021 на суму 77 000,00 грн. (з яких 5 000,00 грн. за надання послуг у справі де страхувальником є ОСОБА_1), який підписаний сторонами без зауважень та заперечень.

Приватним акціонерним товариством "Просто-Страхування" було прийнято виконані адвокатським бюро роботи (послуги) за вказаним актом без зауважень та здійснено їх оплату у розмірі 77 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №3549 від 01.03.2021.

Згідно з Детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних для надання правової допомоги від 31.03.2021, адвокатом Синюком С.Л. було надано послуги з консультації замовника на суму 1 000,00 грн., підготовчих дій на суму 2 000,00 грн., а також послуги із підготовки та подання позовної заяви в суд на суму 2 000,00 грн.

У відповідності до ч. 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідач, заперечуючи проти покладення нього на витрат позивача на правничу допомогу, зазначає, що дана справа є незначної складності, позовна заява не містить великої кількості правового обґрунтування та розрахунок позовних вимог не є складним, а також відсутня необхідність в збиранні доказів чи витрати часу на їх збирання, оскільки значна частина доказів є матеріалами страхової справи.

Спір у даній справі виник внаслідок неправильних дій відповідача, а саме - невиплати страхового відшкодування, що стало підставою звернення Приватного акціонерного товариства "Просто-Страхування" до суду із позовом відповідача.

Суду відомо, що у місті Києві вартість юридичних послуг з погодинною тарифікацію у 1 000,00 грн. за 1 год. є середньостатистичною, а відтак жодних підстав вважати, що відповідачем було завищено розмір своїх витрат на професійну правничу допомогу немає.

Таким чином, з огляду на зміст наданих адвокатом послуги (послуги з консультації замовника, здійснення підготовчих дій та послуги із підготовки і подання позовної заяви) та з урахуванням погодинної вартості послуг адвоката, що відповідає середньостатистичній по м. Києву, суд, дійшов висновку, що заявлені позивачем до стягнення витрати на професійну правничу допомогу є співмірними зі складністю справи, яка розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг).

Враховуючи викладене, здійснюючи розподіл понесених позивачем судових витрат на оплату професійної правничої допомоги, а також приймаючи до уваги наслідки вирішення даної справи - задоволення позовних вимог частково, суд приходить до висновку про необхідність покладення на відповідача витрат позивача на оплату послуг адвоката у розмірі 4 924,71 грн. пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись статтями 13, 74, 129, 232, 236-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

1. Позов Приватного акціонерного товариства "Просто-Страхування" задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд. 40; ідентифікаційний код 20782312) на користь Приватного акціонерного товариства "Просто-Страхування" (04050, м. Київ, вул. Герцена, буд. 10; ідентифікаційний код 24745673) суму страхового відшкодування у розмірі 23 044 (двадцять три тисячі сорок чотири) грн. 73 коп., відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4 924 (чотири тисячі дев`ятсот двадцять чотири) грн. 71 коп. та судовий збір у розмірі 2 235 (дві тисячі двісті тридцять п`ять) грн. 82 коп. Видати наказ.

3. В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Відповідно до п.17.5 ч.1 ПЕРЕХІДНИХ ПОЛОЖЕНЬ Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга подається до Північного апеляційного господарського суду або через Господарський суд міста Києва.

Повний текст рішення складено 04.10.2021.

Суддя Р.В. Бойко