ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" жовтня 2021 р. Справа№ 910/5997/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Хрипуна О.О.

суддів: Чорногуза М.Г.

Шаптали Є.Ю.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Клер Транс"

на рішення Господарського суду міста Києва від 09.06.2021

у справі № 910/5997/21 (суддя Кирилюк Т.Ю.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Транснафта-сервіс"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Клер Транс"

про стягнення 194 009, 82 грн

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "Транснафта-сервіс" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до ТОВ "Клер Транс" про стягнення 194 009,82 грн за договором поставки нафтопродуктів № 03.07.2020/О від 03.07.2020, з яких 172 736,20 грн. - основний борг, 21 273,62 грн - штраф відповідно до п. 5.7 договору за прострочення оплати товару.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 09.06.2021 позов задоволено частково, стягнуто з відповідача на користь позивача 172 736,20 грн основного боргу, 17 273,60 грн штрафу та 2 822,70 грн - судового збору; в іншій частині позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням, ТОВ "Клер Транс" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій, посилаючись на нез`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, просить скасувати частково рішення Господарського суду міста Києва в частині визначення розміру заборгованості та розміру штрафу, ухвалити нове рішення у відповідній частині: 158 749,00 грн основного боргу, 3 308,01 грн штрафу.

За твердженням скаржника, позивачем не було повідомлено суд про отримання частини заборгованості, яку сплатив відповідач до винесення судом рішення, станом на 30.06.2021 заборгованість відповідача складає 158 749,00 грн, а пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань за період з 17.02.2021 по 12.04.2021 складає 3 308,01 грн.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.08.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Клер Транс" на рішення Господарського суду міста Києва від 09.06.2021 у справі № 910/5997/21 та призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

10.09.2021 до Північного апеляційного господарського суду надійшов відзив, в якому ТОВ "Транснафта-сервіс" просить частково задовольнити апеляційну скаргу ТОВ "Клер Транс" в частині визначення розміру основного боргу та ухвалити нове рішення у відповідній частині та стягнути з відповідача на користь позивача 158 749,00 грн. основного боргу, 17 273,60 грн штрафу та 2 822,70 грн судового збору. ТОВ "Транснафта-сервіс" визнає сплату ТОВ "Клер Транс" з 15 по 29 квітня 2021 року боргу у розмірі 13 987,20 грн, основний борг станом на 08.09.2021 становить 158 749,00 грн.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, розглянувши наявні матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права встановила наступне.

Як встановлено місцевим господарським судом та вбачається з матеріалів справи, 03.07.2020 між ТОВ "Транснафта-сервіс" (постачальник) та ТОВ "Клер Транс" (покупець) укладено договір поставки нафтопродуктів № 03.07.2020/О, на умовах якого постачальник зобов`язався передати в погоджені сторонами строки у власність покупцю нафтопродукти, а покупець - прийняти та оплатити їх вартість.

У п. 3.3 договору № 03.07.2020/О від 03.07.2020 сторони домовились вважати датою поставки товару дату видаткової накладної постачальника.

Ціна товару є договірною та визначається на кожну партію товару в рахунках-фактурах постачальника, які є невід`ємною частиною цього договору та включає в себе ПДВ (п. 4.1 договору).

Сторони домовились, що оплата товару здійснюється покупцем на умовах попередньої оплати у розмірі 100% ціни партії товару протягом 1 банківського дня на підставі виставленого постачальником рахунку-фактури (п. 4.3 договору).

Позивач протягом періоду часу з 18.01.2021 по 01.02.2021 здійснив поставку дизельного палива за видатковими накладними № 257 від 18.01.2021 на суму 14 421,00 грн (рахунок на оплату № 249 від 18.01.2021), № 330 від 22.01.2021 на суму 15 660,00 грн (рахунок на оплату № 322 від 22.01.2021), № 365 від 25.01.2021 на суму 16 332,50 грн (рахунок на оплату № 358 від 25.01.2021), № 413 від 26.01.2021 на суму 45 653,25 грн (рахунок на оплату № 406 від 26.01.2021), № 449 від 28.01.2021 на суму 30 558,75 грн (рахунок на оплату № 451 від 28.01.2021), № 484 від 29.01.2021 на суму 13 887,45 грн (рахунок на оплату № 480 від 29.01.2021), № 525 від 01.02.2021 на суму 23 267,00 грн (рахунок на оплату № 517 від 01.02.2021), № 527 від 01.02.2021 на суму 14 311,40 грн (рахунок на оплату № 519 від 01.02.2021). Всього на суму 174 071,35 грн.

Видаткові накладні № 257 від 18.01.2021, № 330 від 22.01.2021, № 365 від 25.01.2021, № 413 від 26.01.2021, № 449 від 28.01.2021, № 484 від 29.01.2021, № 525 від 01.02.2021, № 527 від 01.02.2021 підписані уповноваженою особою ТОВ "Клер Транс" - Загарієм О.М., який відповідно до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є керівником юридичної особи відповідача.

Твердження відповідача про те, що сторонами не погоджувався обмін первинними документами в електронному вигляді обґрунтовано відхилено місцевим господарським судом з посиланням на порядок документообігу, погоджений у п. 9.8 договору № 03.07.2020/О від 03.07.2020.

З урахуванням вищевикладеного та відсутності прямого заперечення факту отримання покупцем товару, колегій суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про доведеність факту виконання позивачем своїх зобов`язань за укладеним договором № 03.07.2020/О від 03.07.2020 у частині поставки дизельного палива на суму 174 071,35 грн.

Відповідач оплатив поставлений товар лише частково, у результаті чого на момент звернення ТОВ "Транснафта-сервіс" до суду існувала прострочена заборгованість у сумі 172 736,20 грн.

До винесення рішення у справі № 910/5997/21 ТОВ "Клер Транс" було сплачено ТОВ "Транснафта-сервіс" 13 987,20 грн за платіжними дорученнями № 1964 від 15.04.2021 на суму 1 736,20 грн, № 1976 від 20.04.2021 на суму 10 000,00 грн, № 2002 від 27.04.2021 на суму 1 000,00 грн, № 2021 від 29.04.2021 на суму 1 251,00 грн. Факт погашення заборгованості у сумі 13 987,20 грн визнається ТОВ "Транснафта-сервіс".

Таким чином на час прийняття рішення судом першої інстанції сума основного боргу за договором № 03.07.2020/О від 03.07.2020 склала 158 749,00 грн.

Матеріали справи не містять доказів оплати відповідачем повної суми заборгованості.

Відповідно до ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За правовою природою укладений сторонами договір є договором поставки, за яким, відповідно до ст. 712 ЦК України, продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною другою цієї статті визначено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно із ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ч.1 ст. 530 ЦК України).

Відповідно до 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (ст. 611 ЦК України).

Згідно зі ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

У п. 5.7 договору № 03.07.2020/О від 03.07.2020 встановлено, що у разі порушення строку оплати за поставлену партію товару більше ніж на 15 календарних днів від строку визначеного в п. 4.3 договору відповідач сплачує позивачу штраф у розмірі 10% від суми заборгованості.

З наданого позивачем розрахунку штрафу місцевим господарським судом встановлено, що нарахування здійснено на заборгованість у сумі 212 736,20 грн, існування якої не доведено належними доказами, адже акт звірки взаєморозрахунків за період часу 01.01.2021 - 22.02.2021 може вважатися доказом у справі в підтвердження певних обставин, зокрема в підтвердження наявності заборгованості суб`єкта господарювання, її розміру, визнання боржником такої заборгованості тощо, лише за умови, що інформація, відображена в акті, підтверджена первинними документами та акт містить підписи уповноважених на його підписання сторонами осіб.

Всупереч наведеного, позивач не надав суду жодних первинних документів (видаткових, товарно-транспортних накладних, рахунків, платіжних доручень тощо), що могли б підтвердити наявність простроченої заборгованості відповідача за договором № 03.07.2020/О від 03.07.2020 у розмірі 212 736,20 грн. У зв`язку з відсутністю первинних документів, як обґрунтовано зазначив суд першої інстанції, неможливо встановити наявність у відповідача простроченої заборгованості за договором № 03.07.2020/О від 03.07.2020 у розмірі 212 736, 20 грн.

За розрахунком суду, з яким погоджується суд апеляційної інстанції, розмір штрафу, нарахованого на суму боргу 172 736,20 грн (що заявлена до стягнення і прострочення по якій становить більше ніж на 15 календарних днів від строку визначеного в п. 4.3 договору), становить 17 273,62 грн.

В суді першої інстанції відповідач просив суд зменшити розмір штрафу на 50%.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Статтею 233 ГК України встановлено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Зі змісту наведених норм вбачається, що при вирішенні питання про можливість зменшення неустойки, суд має дати належну оцінку правовідносинам сторін з точки зору винятковості випадку. Крім цього, зменшення розміру штрафних санкцій не є обов`язком суду, а його правом і виключно у виняткових випадках.

Враховуючи, що заява відповідача про зменшення розміру штрафу невмотивована, жодних належних та допустимих доказів в розумінні статей 76, 77, 78, 79, 91 ГПК України на підтвердження поважності причин неналежного виконання зобов`язань та винятковості даного випадку матеріали справи не містять, місцевий господарський суд мотивовано відмовив у задоволенні заяви відповідача про зменшення розміру штрафу.

Колегія суддів відхиляє як безпідставні доводи скаржника щодо невірного визначення судом розміру відповідальності ТОВ "Клер Транс" за порушення грошових зобов`язань, адже застосування іншого виду неустойки - штрафу до грошового зобов`язання хоч і не передбачено законом, проте, не виключає можливості його встановлення в укладеному сторонами договорі і як самостійний захід відповідальності, і як такий, що застосовується поряд з пенею. Відповідно ж до Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" лише розмір пені не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

З огляду на вищевикладене, позовна вимога про стягнення з відповідача штрафу за прострочення виконання грошового зобов`язання мотивовано задоволена судом частково у розмірі 17 273,62 грн.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 ГПК України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 76 ГПК України).

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (ч. 8 ст. 80 ГПК України).

Скаржником не надано суду належних і допустимих доказів на спростування позовних вимог та тих обставин, на які він посилається в апеляційній скарзі, не обґрунтовано неможливість подання доказів часткової оплати у строк до суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

За встановлених обставин, на думку колегії суддів, висновок місцевого суду про наявність правових підстав для задоволення заявлених позовних вимог в частині стягнення суми основного боргу та штрафу відповідає нормам чинного законодавства, фактичним обставинам справи і наявним у ній матеріалам, а доводи апеляційної скарги його не спростовують.

З огляду на викладене, підстав для зміни або скасування рішення місцевого суду не вбачається.

Проте, колегія суддів, враховуючи правові висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 09.03.2021 у справі № 914/1034/18, керуючись приписами ст. 278, п. п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України, визнає нечинним рішення Господарського суду міста Києва від 09.06.2021 у справі № 910/5997/21 в частині стягнення 13 987,20 грн основного боргу, сплаченого ТОВ "Клер Транс" позивачу за платіжними дорученнями за платіжними дорученнями № 1964 від 15.04.2021, № 1976 від 20.04.2021, № 2002 від 27.04.2021, № 2021 від 29.04.2021, і закриває провадження у справі в цій частині у зв`язку з відсутністю предмета спору.

Незважаючи на те, що, як встановив апеляційний господарський суд, суд першої інстанції в межах наданих доказів прийняв законне і обґрунтоване рішення, зайвий формалізм не повинен створювати надмірний тягар для сторін. Фактично, стягнення боргу у разі відсутності такого боргу порушить принцип справедливості (постанова Верховного Суду від 09.03.2021 у справі № 914/1034/18).

Відповідно до ч. 4 ст. 129 ГПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи судом апеляційної інстанції покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Клер Транс" на рішення Господарського суду міста Києва від 09.06.2021 у справі № 910/5997/21 залишити без задоволення.

2. Визнати нечинним рішення Господарського суду міста Києва від 09.06.2021 у справі № 910/5997/21 в частині стягнення 13 987,20 грн основного боргу та закрити провадження у справі в цій частині.

В іншій частині рішення Господарського суду міста Києва від 09.06.2021 у справі № 910/5997/21 залишити без змін.

3. Матеріали справи № 910/5997/21 повернути до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в порядку, визначеному ст.ст. 286 - 291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя О.О. Хрипун

Судді М.Г. Чорногуз

Є.Ю. Шаптала