ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" жовтня 2021 р. Справа№ 911/1782/21 (911/1950/21)

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Полякова Б.М.

суддів: Верховця А.А.

Грека Б.М.

за участю секретаря судового засідання Дюкарєвої І.М.

розглянувши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1

на ухвалу Господарського суду Київської області від 05.07.2021

у справі №911/1782/21 (911/1950/21) (суддя Наріжний С.Ю.)

за заявою ТОВ «МЮК «Кратос» про забезпечення позову

у провадженні № 911/1782/21 (911/1950/21)

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародна юридична компанія «Кратос»

до відповідача 1 Товариства з обмеженою відповідальністю «Кангаро-ЛТД Плюс»

та відповідача 2 ОСОБА_1

про визнання недійсним правочину боржника

у відокремленому провадженні в межах справи № 911/1782/21

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародна юридична компанія «Кратос»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ренесанс-Нерухомість»

про банкрутство

за участю представників сторін відповідно до протоколу судового засідання від 06.10.2021

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Господарського суду Київської області знаходиться справа № 911/1782/21 за заявою ТОВ «МЮК «Кратос» про банкрутство ТОВ «Ренесанс-Нерухомість», прийнята до розгляду ухвалою суду від 22.06.2021.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 29.06.2021 відкрито провадження у справі про банкрутство ТОВ «Ренесанс-Нерухомість», введено процедуру розпорядження майном Боржника та призначено розпорядником майна Боржника арбітражного керуючого Косякевича С.О.

На даний час провадження у справі перебуває на стадії попереднього засідання в процедурі розпорядження майном Боржника.

05.07.2021 до суду надійшла позовна заява ТОВ «МЮК «Кратос» до відповідачів ТОВ «Ренесанс-Нерухомість» та ОСОБА_1 про визнання недійсним правочину боржника, на підставі ст. 42 КУзПБ.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 05.07.2021 відкрито провадження щодо розгляду зазначеної позовної заяви у відокремленому провадженні в межах справи №911/1782/21 про банкрутство ТОВ «Ренесанс-Нерухомість» за правилами загального позовного провадження.

Разом з вказаною позовною заявою позивачем було подано заяву про забезпечення позову.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 05.07.2021 заяву ТОВ «МЮК «Кратос» про забезпечення позову задоволено повністю, вжито заходи забезпечення позову. Вжито заходи забезпечення позову а саме: - заборонено ОСОБА_1 (Відповідач 2) відчужувати та будь-яким іншим чином розпоряджатися, в тому числі, але не виключно, продавати, міняти, дарувати, передавати в заставу, управління, оренду тощо земельною ділянкою, кадастровий номер :72:081:0032, площею 0,0177 га, цільове призначення: для будівництва готельно-офісного комплексу з вбудованими приміщеннями для торгівлі, громадського харчування та паркінгом, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 (РНОНМ 00);- заборонено державним реєстраторам прав на нерухоме майно (в т.ч. Міністерству юстиції України та його територіальним органам, Колегії з розгляду скарг у сфері державної реєстрації, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській та Севастопольській міським, районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень») вчиняти будь-які реєстраційні дії, окрім вчинення реєстраційних дій, необхідних для виконання судового рішення у даній справі, щодо земельної ділянки, кадастровий номер :72:081:0032, площею 0,0177 га, цільове призначення: для будівництва готельно-офісного комплексу з вбудованими приміщеннями для торгівлі, громадського харчування та паркінгом, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 (РНОНМ 00).

Ключовими мотивами ухвали є:

- ймовірність відчуження Відповідачем 2 нерухомого майна на користь третіх осіб може в значній мірі ускладнити чи взагалі зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду та ефективний захист прав Позивача, у разі задоволення позову на користь Позивача;

- обраний спосіб забезпечення позову не обумовлює виникнення збитків у Відповідача 2 та жодним чином не обмежує можливість Відповідача 2 використовувати земельну ділянку у будь-якій законній діяльності, не погіршує якісних властивостей та кількісних характеристик майна, не обумовлює виникнення у Відповідача 2 додаткових витрат, пов`язаних із застосуванням забезпечення позову

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням до Північного апеляційного господарського суду, з апеляційною скаргою звернувся ОСОБА_1 , в якій просить скасувати ухвалу місцевого суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Ключовими аргументами скарги є:

- станом на 05.07.2021 ТОВ «Ренесанс-Нерухомість» (боржника у справі) не існувало;

- судом не правильно визначено ціну позову;

- позивач не обґрунтував належними доказами необхідність заборони відчуження земельної ділянки.

Від ТОВ «МЮК «Кратос» надійшов відзив на апеляційну скаргу.

Ключовими аргументами відзиву є:

- на момент подачі позову найменування та місце знаходження боржника відповідали тім, що були зазначені у позовній заяві;

- обраний вид забезпечення позову відповідає позовним вимогам.

Від ТОВ «МЮК «Кратос» надійшов відзив на апеляційну скаргу.

Ключовим аргументом відзиву є:

- невжиття заходів забезпечення позову призведе до ймовірного утруднення виконання рішення суду, порушення прав та охоронюваних інтересів позивача.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа № 911/1782/21 (911/1950/21) передана на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Поляков Б.М., судді Верховець А.А., Остапенко О.М.

Розпорядженням керівника апарату від 09.08.2021 у зв`язку з перебуванням судді Остапенка О.М., який не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), на лікарняному призначено повторний автоматизований розподіл судової справи.

Згідно з витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.08.2021 для справи №911/1782/21 (911/1950/21)сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя - Поляков Б.М., судді - Верховець А.А., Грек Б.М. Зазначена колегія суддів сформована відповідно до рішення загальних зборів суддів Північного апеляційного господарського суду від 02.10.2018 зі змінами від 12.11.2019.

Відтак, судова колегія зазначає, що визначений за допомогою автоматизованої системи розподілу судової справи склад колегії суддів є судом, встановленим законом, у розумінні ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Сокуренко і Стригун проти України» від 20 липня 2006 року вказав, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі «Zand v. Austria», висловлено думку, що термін «судом, встановленим законом» у ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів».

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.08.2021 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Київської області від 05.07.2021 у справі №911/1782/21 (911/1950/21) залишено без руху та зобов`язано скаржника протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали усунути недоліки, а саме, подати до Північного апеляційного господарського суду докази сплати судового збору у встановленому розмірі і порядку (2 270 грн).

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.08.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Київської області від 05.07.2021 у справі №911/1782/21 (911/1950/21), справу призначено до розгляду на 22.09.2021.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.09.2021 розгляд справи №911/1782/21 (911/1950/21) відкладено на 06.10.2021, зобов`язано Господарський суд Київської області до наступного судового засідання надіслати до суду апеляційної інстанції копії всіх додатків, які позивач долучив до позовної заяви, у справі № 911/1782/21 (911/1950/21) за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародна юридична компанія «Кратос» до відповідача 1 Товариства з обмеженою відповідальністю «Ренесанс-Нерухомість» та відповідача 2 ОСОБА_1 про визнання недійсним правочину боржника у відокремленому провадженні в межах справи № 911/1782/21.

В силу положень ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши пояснення учасників судового засідання, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи, проаналізувавши застосування судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Процесуальні підстави для застосування заходів забезпечення позову визначає стаття 136 ГПК України, згідно з приписами якої господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 137 ГПК України позов забезпечується забороною іншим особам, зокрема, вчиняти дії, щодо предмета спору.

Інститут вжиття заходів забезпечення позову є одним із механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту.

Тобто забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, метою якого є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Близькі за змістом висновки щодо застосування статей 136, 137 ГПК України викладені у постановах Верховного Суду від 10.04.2018 у справі № 910/19256/16, від 14.05.2018 у справі № 910/20479/17, від 14.06.2018 у справі № 916/10/18, від 23.06.2018 у справі № 916/2026/17, від 16.08.2018 у справі № 910/5916/18, від 11.09.2018 у справі № 922/1605/18, від 14.01.2019 у справі № 909/526/18, від 21.01.2019 у справі № 916/1278/18, від 25.01.2019 у справі № 925/288/17, від 26.09.2019 у справі № 904/1417/19.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд оцінює обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду та наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Обранням належного заходу забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу забезпечення позову із вимогами позивача, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи.

Під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову слід враховувати, що такими заходами не повинні порушуватися права осіб, що не є учасниками справи, застосовуватися обмеження, не пов`язані з предметом спору. Отже заходи щодо забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав інших осіб, не залучених до участі у справі.

Колегія суддів зазначає про те, що, як вбачається з Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, отриманий відповідно до ст. 11 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» на запит ОСОБА_2 (а.с. 23-27 копії позовної заяви з додатками), 09.07.2021 юридична особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Ренесанс-Нерухомість» з кодом змінила свою назву на Товариство з обмеженою відповідальністю «Міжнародна юридична компанія «Кратос» та змінила адресу місцезнаходження. Тобто, без реорганізації Відповідач-1 змінив свою назву та місце знаходження, у зв`язку з чим, колегія вказує нову назві відповідача-1 у цій постанові.

Як вбачається з матеріалів оскарження та встановлено судом першої інстанції, спірна земельна ділянка належала Боржнику - ТОВ «Ренесанс-Нерухомість» (нова назва - ТОВ «Кангаро-ЛТД Плюс») на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 10.06.2015, що підтверджується відомостями з державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 18 копії позовної заяви з додатками).

Як також вбачається з «Копії позовної заяви з додатками», 23.04.2021 підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки земельна ділянка була відчужена боржником Відповідачу 2 ОСОБА_1 , що також підтверджується відомостями з державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 20 копії позовної заяви з додатками).

Тобто на даний час єдиним власником спірної земельної ділянки є ОСОБА_1 .

З копій матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до суду з позовом щодо оспорення дії Боржника ТОВ «Ренесанс-Нерухомість» щодо відчуження єдиного активу на користь заінтересованої особи - єдиного засновника та директора ТОВ «Ренесанс-Нерухомість» ОСОБА_1 .

Обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову, позивач зазначав, оскільки на даний час згідно відомостей в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно Відповідач 2 є єдиним власником спірної земельної ділянки, він має об`єктивну можливість вчинення дій, спрямованих на відчуження земельної ділянки на користь третіх осіб, що унеможливить реальне виконання рішення суду та ефективний захист порушеного права Позивача у разі задоволення позову.

Місцевий господарський суд, задовольняючи заяву про забезпечення позову, з посиланням на приписи статей 136, 137 ГПК України мотивував своє рішення тим, що існує ймовірність відчуження Відповідачем 2 нерухомого майна на користь третіх осіб, це може в значній мірі ускладнити чи взагалі зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду та ефективний захист прав Позивача, у разі задоволення позову на користь Позивача, адже відсутність заборони відчуження спірної земельної ділянки та здійснення реєстраційних дій щодо неї, може призвести до постійної зміни власників спірної земельної ділянки, що в решті істотно ускладнить чи взагалі унеможливить поновлення порушених чи оспорюваних прав Позивача в межах одного судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Разом із тим, місцевий суд вказав, що заборона відчуження спірної земельної ділянки та здійснення реєстраційних дій щодо неї, є співмірним із заявленими позовними вимогами, а обраний Позивачем вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав Відповідача 2, оскільки майно фактично перебуває у володінні власника, а обмежується лише можливістю розпоряджатися майном на час розгляду справи.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки вжиті судом у даному випадку заходи забезпечення позову відповідають процесуальним нормам, що регулюють дані правовідносини, зокрема, вимогам розумності, обґрунтованості, адекватності, збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, доведеності обставин щодо ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів.

Доводи наведенні скаржником в апеляційній скарзі, що заява про забезпечення позову була оформлена з порушенням ст. 162 ГПК України щодо зазначення найменування учасника у справі та адреси місцезнаходження, оскільки станом на 05.07.2021 ТОВ «Ренесанс-Нерухомість» не існувало, нове найменування Відповідача 1 було ТОВ «Кангаро-ЛТД Плюс»; адреса місцезнаходження Відповідача 1 є іншою, ніж вказана в заяві.

Колегія суддів зазначає про те, що як вбачається з Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, отриманий відповідно до ст. 11 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» на запит ОСОБА_2 (а.с. 23-27 копії позовної заяви з додатками), стосовно юридичної особи з кодом , державна реєстрація зміни відомостей про адресу місцезнаходження, а також зміни найменування Відповідача 1 відбулась лише 09.07.2021, отже наведені вище твердження Відповідача 2 щодо оформлення заяви про забезпечення позову з порушенням ст. 162 ГПК України, спростовуються матеріалами оскарження.

Крім цього, колегія суддів не приймає доводи апеляційної скарги про те, що судом при відкриті провадження у справі не було досліджено, що Позивачем допущено порушення вимог ст. 163 ГПК України щодо визначення ціни позову, оскільки позовна вимога про повернення земельної ділянки є майновою.

Так колегія зазначає, що позовна заява у даній справі подана кредитором у справі про банкрутство відповідно до спеціальної процедури, визначеної ст. 42 КУзПБ, яка передбачає порядок і підстави визнання недійсними правочинів Боржника, а також правові наслідки визнання правочинів недійсними. Апеляційним судом не встановлено порушення Позивачем вимог КУзПБ та ГПК України при подачі відповідної заяви в порядку ст. 42 КУзПБ.

Колегія суддів також звертає увагу на те, що Європейський Суд з прав людини у рішенні, прийнятому у справі «Проніна проти України» зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

З огляду на викладене, апеляційний господарський суд дійшов висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а судове рішення першої інстанції - без змін як такого, що ухвалене з додержанням норм процесуального права.

У зв`язку з тим, що суд відмовляє у задоволенні апеляційної скарги та залишає без змін раніше ухвалене судове рішення, на скаржника покладаються витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 2, 7 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. ст. 253-255, 269, 276, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Київської області від 05.07.2021 у справі №911/1782/21 (911/1950/21) залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Київської області від 05.07.2021 у справі №911/1782/21 (911/1950/21) залишити без змін.

3. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржникa.

4. Справу №911/1782/21 (911/1950/21) повернути до Господарського суду Київської області.

5. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок касаційного оскарження передбачено ст. 287 ГПК України та ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства.

Головуючий суддя Б.М. Поляков

Судді А.А. Верховець

Б.М. Грек

Повний текст складено 11.10.2021