ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" жовтня 2021 р. Справа№ 925/819/17

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Майданевича А.Г.

суддів: Гаврилюка О.М.

Суліма В.В.

секретар судового засідання: Вайнер Є.І.

за участю представників сторін: згідно з протоколом судового засідання від 04.10.2021

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Недоступа Дмитра Миколайовича та Публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго"

на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 14.05.2021

у справі №925/819/17 (головуючий суддя Довгань К.І., суддів Дорошенко М.В., Скиба Г.М.)

за матеріалами скарги Приватного акціонерного товариства "Азот" на постанову приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Недоступа Дмитра Миколайовича про арешт майна боржника (корпоративних прав)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго"

до Приватного акціонерного товариства "Азот"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Фонд державного майна України

про стягнення 718 090 453, 55грн.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст ухвали господарського суду та мотиви її прийняття

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 14.05.2021 у справі №925/819/17 скаргу Приватного акціонерного товариства "Азот" на постанову приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Недоступа Дмитра Миколайовича про арешт майна боржника (корпоративних прав) від 18.03.2021 задоволено.

Визнано неправомірною та скасовано постанову приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Недоступа Дмитра Миколайовича про арешт майна боржника (корпоративних прав) від 18.03.2021, прийняту в межах виконавчого провадження ВП № 64717206.

Зобов`язано приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Недоступа Дмитра Миколайовича зняти арешт з майна (корпоративних прав) Приватного акціонерного товариства "Азот", що був накладений на підставі постанови про арешт майна боржника (корпоративних прав) від 18.03.2021 ВП № 64717206.

Зобов`язано приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Недоступа Дмитра Миколайовича виключити з Державного реєстру обтяжень рухомого майна відомості про арешт рухомого майна на об`єкт обтяження: всі корпоративні права в Товаристві з обмеженою відповідальністю "Омбридж" пропорційно до частки боржника в статутному капіталі вищезазначеної юридичної особи, що належить боржнику Приватному акціонерному товариству "Азот", накладений приватним виконавцем у відповідності до постанови про арешт майна боржника (корпоративних прав) від 18.03.2021 у ВП № 64717206.

Задовольняючи скаргу суд вказав, що прийняте приватним виконавцем рішення про арешт корпоративних прав боржника є передчасним, не мотивованим, винесеним з порушенням порядку черговості проведення виконавчих дій. Оскаржувана постанова виконавця прийнята без обов`язкового проведення опису майна у визначений Законом України «Про виконавче провадження» спосіб, в тому числі з порушенням принципу співмірності заходів примусового виконання рішень і обсягу вимог за рішенням, та з відсутністю правових підстав для стягнення основної винагороди виконавця. Крім того, оскаржувана постанова порушує конституційні права ТОВ "Омбридж" щодо здійснення підприємницької діяльності.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Недоступа Дмитра Миколайовича та узагальнення її доводів

Не погодившись з прийнятою ухвалою, приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Недоступ Дмитро Миколайович звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду Черкаської області від 14.05.2021 скасувати повністю та прийняти нове рішення, яким в задоволенні скарги №501-06/138 від 02.04.2021 відмовити повністю.

Апеляційна скарга мотивована неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, порушенням та неправильним застосуванням норм процесуального права.

Скаржник вказує, що висновок суду про не співмірність суми вартості корпоративних прав, на які накладено арешт з розміром суми стягнення є помилковим, оскільки з розміру статутного капіталу товариства не можливо встановити вартість корпоративних прав його учасника. Відповідно до статей 22, 24 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» вартість корпоративних прав визначається виключно виконавцем при дотримані певного порядку.

Апелянт стверджує, що перед винесенням постанови про арешт майна (корпоративних прав) боржника від 18.03.2021 дотримано вимоги статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» щодо черговості звернення стягнення на майно боржника.

Приватний виконавець наголошує, що суд при винесенні оскаржуваної ухвали визнав неправомірною та скасував постанову приватного виконавця від 18.03.2021, проте нормами статті 343 Господарського процесуального кодексу України суд не наділено правами та повноваженнями скасовувати постанови приватного виконавця.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго" та узагальнення її доводів

Не погодившись із прийнятою ухвалою, Публічне акціонерне товариство "Черкасиобленерго" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, відповідно до якої просить скасувати ухвалу Господарського суду Черкаської області від 14.05.2021 та прийняти нове рішення, яким у задоволенні скарги Приватного акціонерного товариства "Азот" на постанову приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Недоступа Дмитра Миколайовича про арешт майна боржника (корпоративних прав) від 18.03.2021 відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, порушенням та неправильним застосуванням норм процесуального права.

Скаржник стверджує, що звернення стягнення на корпоративні права є одним із заходів примусового виконання рішення, які державний виконавець зобов`язаний виконувати в силу ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження». Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ПАТ «Азот» є єдиним засновником ТОВ «Омбридж». З огляду на наявність у боржника ПАТ «Азот» корпоративних прав, приватний виконавець правомірно застосував такий захід процесуального впливу як арешт його корпоративних прав. На думку апелянта, постанова приватного виконавця від 18.03.2021 про арешт майна боржника (накладення арешту корпоративних прав) не порушує права та інтереси ТОВ «Омбридж».

Публічне акціонерне товариство "Черкасиобленерго" звертає увагу, що з розміру статутного капіталу товариства не можливо встановити вартість корпоративних прав його учасника. Відповідно до статей 22, 24 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» вартість корпоративних прав визначається виконавцем при дотримані певного порядку.

Апелянт вказує, що приватним виконавцем дотримано вимоги статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» щодо черговості звернення стягнення на майно боржника.

Скаржник зазначає, що суд всупереч статті 343 Господарського процесуального кодексу України скасував постанову приватного виконавця від 18.03.2021 про арешт корпоративних прав ПАТ «Азот».

Узагальнені доводи відзиву на апеляційні скарги

У свою чергу, заперечуючи проти апеляційних скарг, Приватне акціонерне товариство "Азот" у своїх відзивах, наданих до суду 12.07.2021, зазначає, що ухвала суду прийнята при повному з`ясуванні обставин справи, з правильним застосуванням норм процесуального права, без його порушення, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає та ухвалу слід залишити без змін. Крім того, Приватне акціонерне товариство "Азот" вказує, що після прийняття постанов про арешт коштів, приватний виконавець мав вжити всіх передбачених законом заходів по виявленню коштів боржника шляхом отримання від банківської установи підтвердження про наявність чи відсутність грошових коштів, що обліковуються на всіх відкритих рахунках ПАТ "Азот", а також повинен був перевірити суми коштів у касах ПАТ "Азот". Отже, у випадку офіційного підтвердження про відсутність грошових коштів на рахунках та у касах боржника в сумі, необхідній для покриття заборгованості по виконавчим документам, приватний виконавець повинен був проводити звернення стягнення на інше майно ПАТ "Азот".

Заявник наголошує, що постановою про арешт майна боржника (корпоративних прав) виконавець не встановив співмірності суми вартості корпоративних прав, на які накладено арешт з розміром суми стягнення та наклав арешт на всі корпоративні права ПАТ "Азот" у ТОВ «Омбридж», розмір яких значно перевищує суму стягнення, чим порушив вищезгаданий принцип. Відтак, з огляду на наявність у боржника корпоративних прав, приватним виконавцем неправомірно застосовано такий захід процесуального впливу як арешт всіх його корпоративних прав, який не є співмірним до обсягу вимог за виконавчим документом.

Приватне акціонерне товариство "Азот" вказує, що приватний виконавець у визначеному законом порядку не здійснив опис майна боржника (корпоративних прав), на які накладено арешт та прийнято рішення про обмеження права користування майном.

Заявник зазначає, що ТОВ «Омбридж» не несе відповідальності за зобов`язанням ПАТ "Азот" за рахунок свого статутного капіталу, а стягнення на частку боржника у товаристві по його власних зобов`язаннях не допускається. Отже, накладаючи оскаржуваною постановою арешт фактично на майно боржника (корпоративні права), відбувається втручання в його господарську діяльність, що в свою чергу, є порушенням загальних принципів господарювання, а саме: свобода підприємницької діяльності; вільний рух капіталів, товарів та послуг на території України; заборона незаконного втручання органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб у господарські відносини, у зв`язку з чим, право вільного розпорядження ПАТ "Азот" належними йому корпоративними правами протиправно обмежено діями приватного виконавця щодо накладення арешту.

Щодо стягнення основної винагороди приватного виконавця, заявник зазначає, що у разі, якщо виконавець не проводив виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішення суду про стягнення з боржника на користь стягувана присуджених сум за виконавчим листом, а також виконавець не стягнув у примусовому порядку суму, зазначену у вказаному виконавчому листі, то у виконавця відсутні підстави для стягнення виконавчого збору.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.06.2021 справу №925/819/17 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Майданевич А.Г., суддів Поляк О.І., Гаврилюк О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.06.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго" на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 14.05.2021 у справі №925/819/17 та апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго" призначено до розгляду на 21.07.2021.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.06.2021 поновлено приватному виконавцю виконавчого округу Черкаської області Недоступу Дмитру Миколайовичу пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Черкаської області від 14.05.2021 у справі №925/819/17, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Недоступа Дмитра Миколайовича на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 14.05.2021 у справі №925/819/17 та повідомлено учасників справи, що апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго" та Приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Недоступа Дмитра Миколайовича розглядатиметься разом у судовому засіданні 21.07.2021.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.07.2021, у зв`язку із перебуванням судді Поляк О.І. у відпустці, для розгляду апеляційної скарги у даній справі визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Майданевич А.Г., суддів Гаврилюк О.М., Сулім В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.07.2021 прийнято справу №925/819/17 до провадження за апеляційними скаргами Публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго" та Приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Недоступа Дмитра Миколайовича у складі колегії суддів: головуючий суддя - Майданевич А.Г., суддів Гаврилюк О.М., Сулім В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.07.2021 відкладено розгляд апеляційних скарг Публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго" та Приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Недоступа Дмитра Миколайовича на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 14.05.2021 у справі №925/819/17 на 06.09.2021.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.09.2021 продовжено строк розгляду апеляційних скарг Публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго" та приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Недоступа Дмитра Миколайовича на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 14.05.2021 у справі №925/819/17. Оголошено перерву у розгляді справи № 925/819/17 до 04.10.2021. Зобов`язано приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Недоступа Дмитра Миколайовича надати до суду належним чином завірені копії (відповідно до чинного законодавства) матеріалів виконавчого провадження №64717206 про примусове виконання наказу Господарського суду Черкаської області № 925/819/17 від 24.07.2018.

21.09.2021 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду приватним виконавем виконавчого округу Черкаської області Недоступом Дмитром Миколайовичем подано клопотання про приєднання матеріалів виконавчого провадження ВП №64717206 до судової справи

Явка представників сторін

Приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Недоступом Дмитром Миколайовичем у судове засідання, призначене на 04.10.2021, не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується роздруківкою з сайту «Укрпошта», наявною в матеріалах справи.

Враховуючи положення частини 12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якого неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, зважаючи на те, що явка учасників судового процесу обов`язковою в судове засідання не визнавалась, судова колегія вважає за можливе розглянути справу у відсутність приватного виконавеця виконавчого округу Черкаської області Недоступа Дмитра Миколайовича.

Позиції учасників справи

Представник Публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго" в судовому засіданні апеляційної інстанції 04.10.2020 підтримав доводи апеляційної скарги з підстав, викладених у ній, просив її задовольнити, оскаржувану ухвалу скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні скарги Приватного акціонерного товариства "Азот" на постанову приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Недоступа Дмитра Миколайовича про арешт майна боржника (корпоративних прав) від 18.03.2021 відмовити у повному обсязі.

Представник Приватного акціонерного товариства "Азот" у судовому засіданні апеляційної інстанції 04.10.2020 заперечував проти доводів апеляційних скарг з підстав, викладених у відзивах на апеляційні скарги, просив їх відхилити, а оскаржувану ухвалу залишити без змін.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 13.12.2017 у справі №925/819/17 позов задоволено частково.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Азот" на користь Публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго» 618 675 504,77 грн за спожиту активну електричну енергію за період з 01.08.2016 по 01.06.2017, 87475,58 грн пені за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання, 32601205,15 грн інфляційних, 6524519,27 грн 3 % річних, 551042,52 грн за послуги з перетікання реактивної електричної енергії за період з 01.02.2017 по 01.06.2017, 240000,00 грн відшкодування витрат на оплату судового збору.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 03.07.2018 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Азот" на рішення Господарського суду Черкаської області від 13.12.2017 у справі № 925/819/17 задоволено частково. Рішення Господарського суду Черкаської області від 13.12.2017 у справі № 925/819/17 скасувано. Прийнято нове рішення суду, яким позов Публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго" до Публічного акціонерного товариства "Азот" про стягнення заборгованості задоволено.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Азот" на користь Публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго» 618 675 504,77 грн основного боргу за активну електричну енергію, 17 485 511,64 грн пені, 9 201 584,09 грн 3% річних, 54 124 368,93 грн інфляційних втрат, 551 042,52 грн боргу за послуги за перетікання реактивної електричної енергії, 40 185,41 грн пені на борг за перетікання реактивної електричної енергії, 105 608,29 грн інфляційних втрат, 23 446,59 грн 3% річних, 17 858 864,99 грн заборгованості за перевищення договірної величини споживання електричної енергії протягом червня 2016 - грудня 2016, 24 336,32 грн заборгованості за перевищення граничної величини споживання електричної потужності за грудень 2016, 240 000,00 грн судового збору за розгляд справи у суді першої інстанції. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покладено на Публічне акціонерне товариство "Азот".

24.07.2018 на виконання постанови Київського апеляційного господарського суду від 03.07.2018 Господарським судом Черкаської області видано наказ.

05.04.2021 Приватне акціонерне товариство "Азот" подало до Господарського суду Черкаської області скаргу на постанову приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Недоступа Дмитра Миколайовича про арешт коштів боржника (корпоративних прав) від 18.03.2021, в якій скаржник просив суд:

визнати неправомірною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Недоступа Дмитра Миколайовича про арешт майна боржника (корпоративних прав) від 18.03.2021, прийняту в рамках виконавчого провадження ВП № 64717206;

зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Недоступа Дмитра Миколайовича зняти арешт з майна (корпоративних прав) Приватного акціонерного товариства "Азот", що був накладений на підставі постанови про арешт майна боржника (корпоративних прав) від 18.03.2021 ВП № 64717206;

зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Недоступа Дмитра Миколайовича виключити з Державного реєстру обтяжень рухомого майна відомості про арешт рухомого майна на об`єкт обтяження: всі корпоративні права в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Омбридж», пропорційно до частки боржника в статутному капіталі вищезазначеної юридичної особи, що належить боржнику: Приватному акціонерному товариству "Азот", накладений приватним виконавцем у відповідності до постанови про арешт майна боржника (корпоративних прав) від 18.03.2021 у ВП № 64717206.

Скарга мотивована тим, що приватний виконавець постановою від 18.03.2021 наклав арешт в межах суми стягнення 707 503 807,86 грн на всі корпоративні права боржника ТОВ «Омбридж», які складають 100% статутного капіталу останнього у розмірі 1 196 690 000,00 грн, засновником якого є ПАТ "Азот".

Крім того, скаржник вказав, що приватний виконавець передчасно виніс оскаржувану постанову, чим порушив вимоги статті 48 Закону України "Про виконавче провадження".

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 14.05.2021 у справі №925/819/17 скаргу Приватного акціонерного товариства "Азот" на постанову приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Недоступа Дмитра Миколайовича про арешт майна боржника (корпоративних прав) від 18.03.2021 задоволено.

Визнано неправомірною та скасовано постанову приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Недоступа Дмитра Миколайовича про арешт майна боржника (корпоративних прав) від 18.03.2021, прийняту в межах виконавчого провадження ВП № 64717206.

Зобов`язано приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Недоступа Дмитра Миколайовича зняти арешт з майна (корпоративних прав) Приватного акціонерного товариства "Азот", що був накладений на підставі постанови про арешт майна боржника (корпоративних прав) від 18.03.2021 ВП № 64717206.

Зобов`язано приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Недоступа Дмитра Миколайовича виключити з Державного реєстру обтяжень рухомого майна відомості про арешт рухомого майна на об`єкт обтяження: всі корпоративні права в Товаристві з обмеженою відповідальністю "Омбридж" пропорційно до частки боржника в статутному капіталі вищезазначеної юридичної особи, що належить боржнику: Приватному акціонерному товариству "Азот", накладений приватним виконавцем у відповідності до постанови про арешт майна боржника (корпоративних прав) від 18.03.2021 у ВП № 64717206.

Задовольняючи скаргу суд вказав, що прийняте приватним виконавцем рішення про арешт корпоративних прав боржника є передчасним, не мотивованим, винесеним з порушенням порядку черговості проведення виконавчих дій. Оскаржувана постанова приватного виконавця прийнята без обов`язкового проведення опису майна у визначений Законом України «Про виконавче провадження» спосіб, в тому числі з порушенням принципу співмірності заходів примусового виконання рішень і обсягу вимог за рішенням, та з відсутністю правових підстав для стягнення основної винагороди виконавця. Крім того, оскаржувана постанова порушує конституційні права ТОВ "Омбридж" щодо здійснення підприємницької діяльності.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та копію виконавчого провадження, суд апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення скарги Приватного акціонерного товариства "Азот" на постанову приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Недоступа Дмитра Миколайовича про арешт майна боржника (корпоративних прав) від 18.03.2021, виходячи з наступного.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

У відповідності до вимог частин 1, 2, 4, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно зі статтею 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України (частина 1 статті 18 Господарського процесуального кодексу України).

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Частиною 1 статті 327 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

За приписами статті 1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією України, цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" (ч. 1 ст. 5 Закону України "Про виконавче провадження").

Статтею 3 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" передбачено, що завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом.

Згідно із статтею 2 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 26 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами (частина 1 статті 13 Закону України "Про виконавче провадження").

За приписами частин 1, 2 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку (п. 6 ч. 3 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження").

Пунктом 1 частини 1 статті 10 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що заходами примусового виконання рішень є звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами.

Частинами 2, 5 ст. 48 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника.

Відповідно до ч. 6 ст. 48 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця.

Частинами 1, 2 статті 56 Закону України "Про виконавче провадження" арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Суд першої інстанції встановив, що в межах даного виконавчого провадження по виконанню вказаного судового наказу приватним виконавцем винесено наступні постанови:

про відкриття виконавчого провадження ВП № 64717206 від 04.03.2021;

про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження ВП № 64717206 від 04.03.2021;

про зміну (доповнення) реєстраційних даних ВП № 64717206 від 04.03.2021;

про зміну (доповнення) реєстраційних даних ВП № 64717206 від 04.03.2021;

про звернення стягнення на майно боржника ВП № 64717206 від 04.03.2021;

про стягнення з боржника основної винагороди приватного виконавця ВП № 64717206 від 04.03.2021;

про арешт майна боржника ВП № 64717206 від 04.03.2021;

про арешт коштів боржника ВП № 64717206 від 04.03.2021;

про арешт майна боржника (залізничні вагони) ВП № 64717206 від 15.03.2021;

про розшук майна боржника ВП № 64717206 від 15.03.2021;

про арешт майна боржника (корпоративних прав) ВП № 64717206 від 18.03.2021;

про арешт майна боржника (транспортні засоби) ВП № 64717206 від 19.03.2021;

про розшук майна боржника ВП № 64717206 від 19.03.2021;

про арешт майна боржника ВП № 64717206 від 22.03.2021.

Як вбачається з матеріалів справи, 05.03.2021 приватним виконавцем, в порядку глави 5 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, направлено до АБ «Кліринговий дім», АТ «Сбербанк» АТ «ОТП Банк», АТ «Банк Альянс», АБ «Укргазбанк», АТ «Альфа-банк», АТ «Укрсиббанк» платіжні вимоги на списання коштів з рахунків боржника, які в подальшому повернулись без виконання, у зв`язку з відсутністю коштів на рахунках.

Також, з матеріалів виконавчого провадження вбачається, що 04.03.2021 та 09.03.2021 приватним виконавцем з метою виявлення майна боржника було направлено запити до: Територіального сервісного центру 7141 (про зареєстровані за боржником транспортні засоби); Головного управління Держпродспоживслужби (про про зареєстровану за боржником сільськогосподарську техніку); Державної служби України з питань праці (про зареєстровані за боржником великовантажні та інші технологічні транспортні засоби, що не підлягають експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування); AT «Українська залізниця» (про зареєстровані за боржником, залізничні вантажні вагони). Вказані органи та установи повідомили про те, що боржник відмовляється надавати виконавцю інформацію та доступ до такого майна, з метою його опису арешту та подальшої реалізації.

Крім того, в ході проведення виконавчих дій приватним виконавцем з метою виявлення майна боржника було направлено зипити до: Міністерства економічного розвитку та торгівлі України, Українського інституту інтелектуальної власності, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, Державної служби морського та річкового транспорту України, Державної архітектурно-будівельної інспекції України, АТ НАК «Нафтогаз України», АТ «Укртрансгаз». З відповідей на запит встановлено, що боржник не володіє майном, правами на майно, які підлягають реєстрації у вищезазначених органах.

Таким чином, приватним виконавцем перед винесенням постанови про арешт майна (корпоративних прав) боржника від 18.03.2021 було дотримано вимоги статті 48 Закону України "Про виконавче провадження" щодо черговості звернення стягнення на майно боржника.

Щодо оскаржуваної постанови про арешт майна боржника (корпоративних прав) ВП № 64717206 від 18.03.2021, якою було накладено арешт в межах суми стягнення 707503807,86 грн. на всі корпоративні права боржника в ТОВ "Омбридж", що складають 100% статутного капіталу останнього у розмірі 1 196 690 000,00 грн., засновником якого є ПАТ "Азот", суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Статтею 190 Цивільного кодексу України визначено, що майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Майнові права є неспоживчою річчю. Майнові права визнаються речовими правами.

Відповідно до статті 3 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та оціночну діяльність в Україні" майновими правами, які можуть оцінюватися, визнаються будь-які права, пов`язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовими частинами права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права (права на провадження діяльності, використання природних ресурсів тощо) та права вимоги.

Частиною 1 статті 167 Господарського кодексу України визначено, що корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку (п. 1 ч. 2 ст. 55 Господарського кодексу України).

З урахуванням вказаних норм, внесення грошових внесків засновниками товариства є одним із джерел формування майна цього товариства і включається в його статутний капітал як внесок, а засновник, в свою чергу, з моменту вчинення зазначених дій набуває корпоративні права, які включають в себе права: на управління справами товариства в порядку, визначеному в установчих документах, участь у розподілі прибутку товариства і одержання відповідної його частини, а також на отримання грошових коштів у разі ліквідації товариства у відповідності до чинного законодавства та при виході, зокрема з товариства з обмеженою відповідальністю, право на виплату вартості частини майна товариства, пропорційної його частці у статутному капіталі.

Отже, зміст корпоративних прав включає майнові права (право на отримання частки від прибутку) та немайнові (управління господарською організацією).

18.03.2021 приватним виконавцем накладено арешт на майно, а саме корпоративні права, що належать боржнику ПАТ «Азот» у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів у розмірі 707 503 807,86 грн.

Матеріалами справи підтверджується, що з супровідним листом від 18.03.2021 № 789 копія постанови від 18.03.2021 направлена боржнику, стягувачу, Печерській районній в місті Києві державній адміністрації та ТОВ «Омбридж».

18.03.2021 Приватним виконавцем зареєстровано в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна публічне обтяження - арешт рухомого майна, корпоративні права боржника ПАТ «Азот».

Отже, зазначені дії приватного виконавця вчинені у відповідності до норм Закону України «Про виконавче провадження».

Відтак, накладенням арешту на майно боржника (корпоративні права) приватний виконавець обмежив корпоративні права скаржника - ПАТ "Азот" в частині їх майнового вираження, зокрема, щодо їх відчуження, оскільки за своєю правовою природою корпоративні права є оборотоздатними та можуть переходити від однієї особи до іншої, із врахуванням вимог актів законодавства.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що ПАТ "Азот" є єдиним засновником ТОВ «Омбридж» та не покладає відповідальність на ТОВ «Омбридж» за зобов`язання його члена та стосується виключно прав боржника ПАТ «Азот».

Таким чином, з огляду на наявність у боржинка ПАТ "Азот" корпоративних прав приватним виконавцем правомірно застосовано такий захід процесуального впливу, як арешт корпоративних прав.

Отже, постанова приватного виконавця від 18.03.2021 про арешт майна боржника (корпоративних прав) не порушує права та інтереси ТОВ «Омбридж».

Стосовно співмірності суми вартості корпоративних прав, на які накладено арешт з роміром суми стягнення, колегія суддів зазначає наступне.

Положеннями статті 10 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що одним із заходів примусового виконання рішень є звернення стягнення на корпоративні права боржника.

Згідно із статтею 22 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» звернення стягнення на частку учасника товариства здійснюється на виконання виконавчого документа про стягнення з учасника грошових коштів або на підставі виконавчого документа про звернення стягнення на частку майнового поручителя, яка передана у заставу в забезпечення зобов`язання іншої особи.

Виконавець повідомляє товариство про намір звернути стягнення на частку учасника товариства (боржника) та надсилає постанову про накладення арешту на частку. Товариство повинне протягом 30 днів з дня одержання такого повідомлення надати відомості, необхідні для розрахунку вартості частки боржника відповідно до частини четвертої цієї статті.

З дня одержання повідомлення, передбаченого частиною другою цієї статті, товариство зобов`язане надавати виконавцю та боржнику доступ до документів фінансової звітності, інших документів, необхідних для визначення вартості частки боржника.

Протягом 15 днів з дня закінчення строку, визначеного частиною другою цієї статті, виконавець здійснює розрахунок вартості частки боржника відповідно до частини восьмої статті 24 цього Закону станом на день, що передував накладенню арешту на частку.

Виконавець пропонує іншим учасникам товариства (крім тих, які письмово відмовилися від свого переважного права щодо частки) придбати частку відповідно до статті 20 цього Закону.

Покупець повинен сплатити вартість частки протягом 10 днів з дня укладення договору купівлі-продажу. Виконавець передає частку покупцю протягом 10 днів з дня надходження оплати.

Якщо оплата, передбачена частиною шостою цієї статті, не буде здійснена у встановлений строк, договір купівлі-продажу вважається розірваним.

Якщо товариство не виконає обов`язків відповідно до частини другої чи третьої цієї статті, або учасники товариства не скористаються правом на придбання частки, або якщо договір купівлі-продажу вважатиметься розірваним відповідно до частини сьомої цієї статті, частка передається на реалізацію на аукціоні в загальному порядку.

Відповідно до частини 8 статті 24 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» вартість частки учасника визначається виходячи з ринкової вартості сукупності всіх часток учасників товариства пропорційно до розміру частки такого учасника.

Таким чином, виходячи із змісту ст.ст. 22, 24 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» вартість корпоративних прав визначається виконавцем при дотриманні певного порядку.

Отже, висновок суду першої інстанції про не співмірність суми вартості корпоративних прав, на які накладено арешт з розміром суми стягення є помилковим.

За приписами статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і неупередженим судом. У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.07.2004 у справі "Шмалько проти України" зазначено, що для цілей ст. 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина "судового розгляду". У рішенні по справі "Чіжов проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що позитивним обов`язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб переконатися, що неналежне зволікання відсутнє та що система ефективна і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії, передбаченої параграфом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Відповідно до змісту рішення Європейського суду з прав людини "Шмалько проти України" право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Окрім того, у рішенні Європейського суду з прав людини від 12.05.2011 у справі "Ліпісвіцька проти України" однозначно визначено про те, що судове та виконавче провадження є першою та другою стадіями у загальному провадженні, у зв`язку з чим виконання рішення не відокремлюється від судового розгляду і провадження повинно розглядатися загалом, а його тривалість має досягати цілей, зазначених в п. 1 ст. 6 Конвенції щодо права кожної особи на розгляд його справи упродовж розумного строку.

Системний аналіз рішень Європейського суду з прав людини у справах "Алпатов та інші проти України", "Робота та інші проти України", "Варава та інші проти України", "ПМП "Фея" та інші проти України" достеменно засвідчує його однозначну позицію про те, що правосуддя не може вважатися здійсненим доти, доки не виконане судове рішення та констатується, що виконання судового рішення, як завершальна стадія судового процесу, за своєю юридичною природою є головною стадією правосуддя.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 № 18-рп/2012). Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 № 11-рп/2012).

Таким чином, колегія суддів зазначає про правомірність постанови приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Недоступа Дмитра Миколайовича про арешт майна боржника (корпоративних прав) від 18.03.2021, прийняту в межах виконавчого провадження ВП № 64717206.

Крім того, колегія суддів зазначає, що відповідно до статті 343 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Положення наведеної норми процесуального права передбачають, що за результатами розгляду скарги господарський суд постановляє ухвалу, в якій або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність виконавця неправомірними, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Отже, норми процесуального права не передбачають повноважень суду на скасування рішень органів державної виконавчої служби/приватних виконавців, з огляду на що, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про скасування постанови приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Недоступа Дмитра Миколайовича про арешт майна боржника (корпоративних прав) від 18.03.2021.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15.07.2021 у справі № 924/408/19.

Враховуючи вказане вище, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про скасування ухвали Господарського суду Черкаської області від 14.05.2021 у справі №925/819/17 та відмови в задоволенні скарги Приватного акціонерного товариства "Азот" на постанову приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Недоступа Дмитра Миколайовича про арешт майна боржника (корпоративних прав) від 18.03.2021, у зв`язку з безпідставністю та недоведеністю порушення приватним виконавцем виконавчих дій, а також порушенням судом першої інстанції норм процесуального права щодо скасування постанови приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Недоступа Дмитра Миколайовича про арешт майна боржника (корпоративних прав) від 18.03.2021.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Колегія суддів зазначає, що враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 N475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 №3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України №4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін.

У відповідності з пунктом 3 частини 2 статті 129 Конституції України та частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статті 76 Господарського процесуального кодексу України).

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (частини 8 статті 80 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 277 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Таким чином, апеляційні скарги приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Недоступа Дмитра Миколайовича та Публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго" на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 14.05.2021 у справі №925/819/17 підлягають задоволенню. Ухвалу Господарського суду Черкаської області від 14.05.2021 у справі №925/819/17 слід скасувати.

Судовий збір розподіляються відповідно до частини 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 271, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційні скарги приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Недоступа Дмитра Миколайовича та Публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго" на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 14.05.2021 у справі №925/819/17 задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду Черкаської області від 14.05.2021 у справі №925/819/17 скасувати.

3. У задоволенні скарги Приватного акціонерного товариства "Азот" на постанову приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Недоступа Дмитра Миколайовича про арешт майна боржника (корпоративних прав) від 18.03.2021 - відмовити.

4. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Азот" (18028, м. Черкаси, вул. Героїв Холодного Яру, 72, ) на користь приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Недоступа Дмитра Миколайовича (18031, м. Черкаси, вул. Університетська, буд. 33, офіс 25) 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. витрат по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги.

5. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Азот" (18028, м. Черкаси, вул. Героїв Холодного Яру, 72, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго" (18002, м. Черкаси, вул. Гоголя, 285, ) 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. витрат по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги.

6. Видачу наказів на виконання цієї постанови доручити Господарському суду Черкаської області.

7. Матеріали справи №925/819/17 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови підписано 06.10.2021.

Головуючий суддя А.Г. Майданевич

Судді О.М. Гаврилюк

В.В. Сулім