УХВАЛА

01 жовтня 2021 року

м. Київ

Справа № 904/4498/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Баранець О.М. - головуючий, Мамалуй О.О., Студенець В.І.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку «Укргазбанк»

на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області

у складі судді Загинайко Т.В.

від 06.05.2021

та на постанову Центрального апеляційного господарського суду

у складі колегії суддів: Вечірко І.О., Білецька Л.М., Верхогляд Т.А.

від 30.08.2021

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СМС ЕКО»

до Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку «Укргазбанк»

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: 1. Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Малий Олексій Сергійович;

2. Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Русецька Оксана Олексіївна

про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису приватного нотаріуса

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство Акціонерного банку «Укргазбанк» 10.09.2021 звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 06.05.2021 та на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 30.08.2021 у справі № 904/4498/21.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 14.09.2021 у справі № 904/4498/21 визначено колегію суддів у складі: Баранець О.М. - головуючий, Студенець В.І., Мамалуй О.О.

Дослідивши матеріали касаційної скарги та додані до неї документи, суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження.

Статтею 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з частиною другою статті 293 ГПК України у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Таким чином, встановлене законодавством обмеження права на касаційне оскарження відповідає вимогам вищевказаної статті 129 Конституції України.

У поданій касаційній скарзі скаржник просить скасувати ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 06.05.2021 у справі № 904/4498/21, залишену без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 30.08.2021, якою задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «СМС ЕКО» про забезпечення позову.

Судом встановлено, що ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 06.05.2021 у справі № 904/4498/21 зупинено стягнення на підставі виконавчого документа - виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Малого О.С. від 27.11.2020 (зареєстрованого в реєстрі за № 2160), відповідно до якого запропоновано звернути стягнення на рухоме майно - обладнання, що є предметом застави відповідно до договору застави № 898/2018/ДнОД-МСБ-31 від 15.08.2018, в рахунок погашення заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю «СМС ЕКО» перед Публічним акціонерним товариством Акціонерний Банк «Укргазбанк» за кредитним договором № 898/2018/ДнОД-МСБ від 15.08.2018.

Підставою для прийняття рішення про вжиття заходів забезпечення позову стало те, що проведення аукціону з продажу вищевказаних рухомих речей та обладнання призведе в подальшому до їх відчуження, що може призвести до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, у випадку задоволення позовних вимог.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач, звертаючись до суду із позовною заявою просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Малого О.С. від 27.11.2020 (зареєстрованого в реєстрі за № 2160), про звернення стягнення на рухоме майно - обладнання, що належить позивачу та є предметом застави відповідно до договору застави №898/2018/ДнОД-МСБ-31 від 15.08.2018, в рахунок погашення заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю «СМС ЕКО» перед Публічним акціонерним товариством Акціонерним банком «Укргазбанк» за кредитним договором № 898/2018/ДнОД-МСБ від 15.08.2018.

В обґрунтування вимог щодо вжиття заходів забезпечення позову заявником заначено, що 15.08.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю «СМС ЕКО» та Публічним акціонерним товариством Акціонерним банком «Укргазбанк» укладено кредитний договір № 898/2018/ДнОД-МСБ, відповідно до умов якого банк відкриває позичальнику не відновлювану відкличну кредитну лінію з лімітом кредитної лінії в сумі 16 000 000,00 грн, а позичальник зобов`язується сплачувати комісії та проценти за користування кредитними коштами та повернути кредит в порядку та на умовах цього договору.

В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, між Товариством з обмеженою відповідальністю «СМС ЕКО» та Публічним акціонерним товариством Акціонерним банком «Укргазбанк» укладено договір застави №898/2018/ДнОД-МСБ-31 від 15.08.2018 року, на підставі якого позивач передав в заставу відповідачу рухоме майно - обладнання, перелік якого зазначається в додатку до цього договору.

Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Малим О.С. 27.11.2020 вчинено виконавчий напис (зареєстрований в реєстрі за № 2160) за договором застави № 898/2018/ДнОД-МСБ-31 від 15.08.2018, відповідно до якого запропонував звернути стягнення на рухоме майно - обладнання, що є предметом застави відповідно до вказаного договору застави, в рахунок погашення заборгованості позивача перед відповідачем за кредитним договором № 898/2018/ДнОД-МСБ від 15.08.2018.

Приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Русецькою О.О. 14.01.2021 відкрито виконавче провадження № 64124574 по виконанню виконавчого напису № 2160 від 27.11.2020.

Постановою приватного виконавця від 07.04.2021 вказане виконавче провадження об`єднано із виконавчим провадженням № 64125100 у зведене виконавче провадження № 65050638.

Згідно з доводами заявника рухомі речі, на які звернуто стягнення згідно оскаржуваного виконавчого напису нотаріуса, можуть бути реалізовані на електронних торгах 11.05.2021, тобто ще до моменту розгляду судом справи по суті та прийняття судом рішення, а отже невжиття судом заходів забезпечення позову істотно ускладнить чи унеможливить виконання порушених прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. У випадку вжиття заходів забезпечення позову буде виключено ризик реалізації рухомих речей та обладнання позивача, на які звернуто стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса, що оскаржується в суді та який може бути визнаний судом таким, що не підлягає виконанню.

На сайті Державного підприємства «СЕТАМ» 08.04.2021 було розміщено оголошення про проведення аукціону з продажу рухомих речей - обладнання теплогенеруючого комплексу у кількості 35 одиниць, яке знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Акціонерна, буд. 1 (реєстраційний номер лота: 474715). Реалізація вказаного майна проводиться в межах зведеного виконавчого провадження № 65050638. Проведення аукціону з продажу вищевказаного майна заплановано на 11.05.2021.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача. Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього може зникнути, зменшитися за кількістю або погіршитися за якістю на момент виконання рішення.

Згідно з пунктом 5 частини 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Інститут вжиття заходів забезпечення позову є одним із механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту.

Таким чином, забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, метою якого є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Відповідно до усталеної судової практики при вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Згідно з частиною першою статті 11 Господарського процесуального кодексу України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

У постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18 та у постановах Верховного Суду від 25.02.2019 у справі № 924/790/18, від 21.02.2020 у справі № 910/9498/19, від 25.02.2020 у справі № 924/789/18 висловлено позицію, що при таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Як зазначалось вище, предметом позову у даній справі є вимога про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Малого О.С. від 27.11.2020 (зареєстрованого в реєстрі за № 2160), про звернення стягнення на рухоме майно - обладнання, що належить позивачу та є предметом застави відповідно до договору застави № 898/2018/ДнОД-МСБ-31 від 15.08.2018, в рахунок погашення заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю «СМС ЕКО» перед Публічним акціонерним товариством Акціонерним банком «Укргазбанк» за кредитним договором № 898/2018/ДнОД-МСБ від 15.08.2018.

Водночас, на сайті Державного підприємства «СЕТАМ», 08.04.2021 розміщено оголошення про проведення аукціону з продажу рухомих речей - обладнання теплогенеруючого комплексу у кількості 35 одиниць, яке знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, м. Криви Ріг, вул. Акціонерна, буд. 1 (реєстраційний номер лота: 474715). Реалізація вказаного майна проводиться в межах зведеного виконавчого провадження №65050638. Проведення аукціону з продажу вищевказаного майна заплановано на 11.05.2021.

Судами попередніх інстанцій вірно зазначено, що таким чином відповідачем були вжиті заходи з продажу рухомого майна - обладнання теплогенеруючого комплексу у кількості 35 одиниць шляхом проведення аукціону на сайті Державного підприємства «Сетам» у зв`язку з чим, існувала можливість передчасної примусової реалізації майна, стягнення на яке здійснюється на підставі оскаржуваного виконавчого напису, на прилюдних торгах до закінчення розгляду зазначеного позову.

Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що проведення аукціону з продажу вищевказаних рухомих речей та обладнання призведе в подальшому до їх відчуження, що може призвести до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, у випадку задоволення позовних вимог.

Доводи касаційної скарги про неврахування судом апеляційної інстанції практики Верховного Суду, а саме постанови від 13.06.2018 у справі № 910/1352/18, є безпідставними, оскільки об?єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18 відійшла від висновку щодо застосування норм права в подібних правовідносинах, викладених в раніше ухваленій постанові Верховного Суду від 13.06.2018 у справі № 910/1352/18.

Касаційний господарський суд також враховує, що, переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний суд виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення для суспільства та держави, та не є «судом фактів».

У рішенні Європейського суду з прав людини від 23.10.1996 «Справа «Леваж Престасьон Сервіс проти Франції» (Levages Prestations Services v. France, заява № 21920/93, ЄСПЛ, § 48) вказано, що зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, роль якого обмежено перевіркою правильності застосування норм закону, процесуальні процедури у такому суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється після його розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 05.04.2018 справа «ZUBAC v. CROATIA» (№ 40160/12, ЄСПЛ, § 83) вказано що застосування передбаченого законодавством порогу ratione valoris для подання скарг до верховного суду є правомірною та обґрунтованою процесуальною вимогою, враховуючи саму суть повноважень верховного суду щодо розгляду лише справ відповідного рівня значущості.

Враховуючи, що повноваження суду касаційної інстанції обмежено перевіркою правильності застосування норм матеріального права чи порушенням норм процесуального права, зважаючи на особливий статус Верховного Суду, вирішення питання про можливість відкриття касаційного провадження відноситься до його дискреційних повноважень, оскільки розгляд скарг цим судом покликаний забезпечувати сталість судової практики, а не можливість проведення «розгляду заради розгляду».

Право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення (MUSHTA v. UKRAINE 8863/06, § 37, ЄСПЛ, від 18.11.2010).

Для Верховного Суду питання правильного застосування норм права, зокрема статті 137 Господарського процесуального кодексу України, на порушення якої скаржник посилається в обґрунтування касаційної скарги, під час прийняття оскаржуваних судових рішень у справі № 904/4498/21 є очевидними і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Враховуючи викладене, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку «Укргазбанк» на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 06.05.2021 та на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 30.08.2021 у справі № 904/4498/21 на підставі частини другої статті 293 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 234, 235, 293 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку «Укргазбанк» на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 06.05.2021 та на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 30.08.2021 у справі № 904/4498/21.

2. Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження з доданими до скарги матеріалами направити особі, яка подавала касаційну скаргу, а копію касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий О. Баранець

Судді О. Мамалуй

В. Студенець