РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

20.09.2021Справа № 910/3270/21
За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ФОРВАРД-СВ"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ГІППО"

про стягнення 646 815,17 грн.

суддя Мельник В.І.

за участю секретаря судового засідання Федорової О.В.

Представники сторін: відповідно до протоколу судового засідання

Суть спору:

До Господарського суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "ФОРВАРД-СВ" з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "ГІППО" про стягнення 646815,17 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за Договором поставки №190219-01/1г від 19.02.2019.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.03.2021 відкрито провадження у справі № 910/3270/21 та призначено до розгляду на 23.04.2021.

Ухвалою суду від 17.05.2021 призначено розгляд справи на 30.06.2021.

30.06.2021 розгляд справи не відбувся.

Ухвалою суду від 02.07.2021 призначено підготовче засідання на 30.08.2021.

27.08.2021 відділом діловодства суду від позивача отримано клопотання про розгляд справи без участі представника позивача.

В підготовче засіданні 30.08.2021 представники сторін не з?явилися.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.08.2021 закінчено підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 20.09.2021.

20.09.2021 відділом діловодства суду від представника позивача отримано клопотання про розгляд справи без участі представника позивача.

В судове засідання 20.09.2021 представники сторін не з`явилися.

В судовому засіданні 20.09.2021 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, судом з`ясовано наступне.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФОРВАРД-СВ», як постачальником та Товариством з обмеженою відповідальністю «ГІППО», як покупцем було укладено Договір поставки №190219-01/1 г від 19 лютого 2019 року . В порядку та на умовах, визначених даним Договором.

Постачальник зобов`язується передавати товар у власність Покупця у відповідності до замовлення Покупця, а Покупець зобов`язується приймати його та проводити оплату за товар на умовах даного договору.

Сторони взяли на себе взаємні зобов`язання: Постачальник з поставки і передачі товару у власність Покупцю, а Покупець з прийняття та оплати поставленого товару в порядку, строки та на підставі накладної(их) згідно замовлення Покупця, яка(і) є невід`ємною частиною Договору (п. 1.2. Договору).

Відповідно до п.4.1. Договору Постачальник зобов`язується здійснити доставку на умовах визначених нижче і передати товар Покупцю протягом 7 (семи) календарних днів з моменту погодження замовлення та/або і відповідності підписаного сторонами графіку, домовленостей та замовлення, якщо інший строк не вказаний в погодженому замовленні Покупця.

Згідно з п.5.4. Договору оплата за поставлений товар сум у розмірах, понад ліміт встановлений п.5.5. даного Договору здійснюється Покупцем в українській національній валюті - гривні в безготівковому порядку шляхом перерахування коштів на банківський рахунок Постачальника кожні 21 (двадцять один) календарних днів після його реалізації.

24 грудня 2020 року на адресу Відповідача було відправлено Лист-вимогу №22-20 від 22.12.2020року з вимогою сплатити заборгованість за отриманий товар, протягом 7 календарних днів з моменту отримання даної вимоги.

Факт поставки товару Позивачем підтверджують відповідні двосторонні Видаткові накладні: № ЛЦ-0004441 від 08.04.2020р. на суму - 349 267,97 гри., № ЛЦ-0004562 від 22.04.2020р. на суму 27 905,22 гри.. № ЛЦ-0004827 від 27.05.2020р. на суму - 563,33 гри., № ЛЦ-0005078 від 17.06.2020р. на суму - 10 422,36 грн., № ЛЦ-0005091 від 17.06.2020р. на суму - 10 656,29 грн., які погодив та підписав Відповідач отримавши поставлений товар на загальну суму 646 815,17грн. (шістсот сорок шість тисяч вісімсот п`ятнадцять гривень сімнадцять копійок).

Відповідач не надав ніяких доказів які б спростовували зазначене позивачем.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню , враховуючи наступне.

Як визначено частинами 1, 2 статті 193 Господарського кодексу України (надалі - ГК України), суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ч. 2 статті 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 ч. 2 статті 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ч. 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 ст. 265 ГК України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні -покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч. 6 ст. 265 ГК України до відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Частиною 2 ст. 712 ЦК України також передбачено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 ЦК України одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (526 ЦК України). Одностороння відмова від зобов`язання, в силу ст. 525 ЦК України, не допускається.

Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Позовні вимоги в частині основної заборгованості підлягають задоволенню в розмірі 646815,17 грн.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 126, 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва,-

ВИРІШИВ:

1. Задовольнити позовні вимоги.

2. Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «ГІППО» (01042, м. Київ, пров. Новопичерський, буд. 19/3, корпус 2, каб. 33, ідентифікаційний код 70) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФОРВАРД-СВ» (02094, м. Київ, вул. Магнітогорська, буд. 1, оф. 717, ідентифікаційний код 56) основну заборгованість в розмірі 646815 (шістсот сорок шість тисяч вісімсот п`ятнадцять) грн. 17 коп., судовий збір в розмірі 9695 (дев`ять тисяч шістсот дев`яносто п`ять) грн. 87 коп.

3. Видати наказ.

Це рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 24.09.2021.

Суддя В.І. Мельник