ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" жовтня 2021 р. Справа №910/5405/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сітайло Л.Г.

суддів: Шапрана В.В.

Шаптали Є.Ю.

секретар судового засідання - Нікітенко А.В.

представники сторін у судове засідання не з`явилися

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Управління по реконструкції та будівництву міста Києва"

на рішення Господарського суду міста Києва від 14.06.2021 (повний текст складено 15.06.2021)

у справі №910/5405/21 (суддя Гумега О.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвент Холдинг"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Управління по реконструкції та будівництву міста Києва"

про стягнення 1 812 766,99 грн,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвент Холдинг" (далі - ТОВ "Інвент Холдинг") звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Управління по реконструкції та будівництву міста Києва" (далі - ТОВ "Управління по реконструкції та будівництву міста Києва") заборгованості у розмірі 1 812 766,99 грн, з яких: 1 336 200,88 грн - основний борг, 334 050,22 грн - штраф, 41 477,14 грн - пеня, 101 038,75 грн - тридцять процентів річних.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором від 05.06.2020 №ФД050620, в частині своєчасного повернення фінансової допомоги, наданої позивачем.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 14.06.2021 позов задоволено. Стягнуто з відповідача на користь позивача 1 336 200,88 грн основного боргу, 41 477,14 грн пені, 334 050,22 грн штрафу, 101 038,75 грн тридцяти процентів річних, а також 27 191,50 грн судового збору.

При ухваленні зазначеного рішення, місцевий господарський суд виходив з того, що відповідачем не спростовано факту порушення взятих на себе зобов`язань щодо повернення суми безвідсоткової зворотної фінансової допомоги від 31.12.2021, в зв`язку з чим позовні вимоги про стягнення з останнього 1 336 200,88 грн основного боргу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. При цьому, судом також визнано обґрунтованими розрахунки пені, штрафу та тридцяти процентів річних.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ТОВ "Управління по реконструкції та будівництву міста Києва" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 14.06.2021 скасувати та постановити нове, яким в задоволенні позову відмовити.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що всупереч приписам чинного законодавства ТОВ "Інвент Холдинг" не зверталося до відповідача з вимогою про повернення грошових коштів, а також не надало суду доказів такого звернення. Також апелянт зазначив, що 05.06.2020 повернув грошові кошти на рахунок позивача з огляду на невідповідність договору про надання поворотної фінансової допомоги. Крім того, відповідач вказав про відсутність підстав для одночасного стягнення пені та штрафу.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.08.2021 апеляційну скаргу ТОВ "Управління по реконструкції та будівництву міста Києва" на рішення Господарського суду міста Києва від 14.06.2021 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Сітайло Л.Г., судді: Пашкіна С.А., Шаптала Є.Ю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.08.2021 відкладено розгляд питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду або залишення апеляційної скарги без руху за апеляційною скаргою ТОВ "Управління по реконструкції та будівництву міста Києва" на рішення Господарського суду міста Києва від 14.06.2021 до надходження до Північного апеляційного господарського суду матеріалів справи №910/5405/21.

18 серпня 2021 року до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №910/5405/21.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.08.2021 поновлено ТОВ "Управління по реконструкції та будівництву міста Києва" строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 14.06.2021. Відкрито апеляційне провадження у справі №910/5405/21 та призначено до розгляду на 07.10.2021.

20 вересня 2021 року, через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду, від ТОВ "Інвент Холдинг" надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого останній просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а рішення залишити без змін.

Розпорядженням Північного апеляційного господарського суду від 05.10.2021, у зв`язку з перебуванням у відпустці судді Пашкіної С.А., яка входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи від 05.10.2021 по справі №910/5405/21 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя: Сітайло Л.Г. судді: Шаптала Є.Ю., Шапран В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.10.2021, колегією суддів в зазначеному складі, прийнято до свого провадження апеляційну скаргу ТОВ "Управління по реконструкції та будівництву міста Києва" на рішення Господарського суду міста Києва від 14.06.2021 у справі №910/5405/21.

6 жовтня 2021 року позивачем, через відділ документального забезпечення суду, подано клопотання, до якого останнім долучено докази оплати відповідачем суми спірної заборгованості, а саме копії платіжних доручень від 29.07.2021 №5301 на суму 404 541,17 грн та від 25.08.2021 №5387 на суму 1 435 417,32 грн.

Сторони про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином та у встановленому законом порядку, проте явку свого уповноваженого представника у призначене судове засідання не забезпечили.

Статтею 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Північний апеляційний господарський суд, в межах доводів апеляційної скарги, дійшов наступних висновків.

5 червня 2020 року між ТОВ "Інвент Холдинг" та ТОВ "Управління по реконструкції та будівництву міста Києва" укладено договір №ФД050620.

Вищезазначений договір підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений печатками цих суб`єктів господарювання.

Пунктом 1.2 даного правочину визначено, що підприємство передає позичальнику безвідсоткову зворотну фінансову допомогу на суму 1 260 500,00 грн, що на дату підписання договору еквівалентно - 47 165,58 доларів США. Для визначення еквіваленту суми фінансової допомоги у доларах США, станом на момент укладення договору, сторони погодилися застосовувати курс гривні по відношенню до долара США, що визначався українським міжбанківським валютним ринком, станом на дату останніх проведених торгів на міжбанківській валютній біржі, яка передує даті підписання цього договору, та складає 26,7250 грн за один долар США. За домовленістю сторін застосовувалось максимальне значення продажу долара США за гривню, що опубліковане на сайті www.ud.ua у розділі "Межбанк", підпункті "Украинский рынок Forex (Межбанк)", значенні "Мах за период", "ASK".

Відповідно до пункту 1.2 цієї угоди позичальник зобов`язується повернути суму безвідсоткової зворотної фінансової допомоги до 31.12.2020.

Повернення коштів позивачу здійснюється позичальником в термін до 31.12.2020 (включно), шляхом перерахування вищенаведеної суми на його розрахунковий рахунок (пункт 2.2 договору).

За умовами пункту 1.2.1 договору, у випадку порушення позичальником строку повернення суми фінансової допомоги, вказаного в пункті 1.2, та у разі девальвації гривні, сума фінансової допомоги, що підлягає поверненню, визначається шляхом множення еквіваленту суми фінансової допомоги у доларах США, вказаного в пункті 1.1 цього договору на курс гривні по відношенню до долара США, що визначається українським міжбанківським валютним ринком, станом на дату останніх проведених торгів на міжбанківській валютній біржі, яка передує: 1.2.1.1 даті фактичного повернення фінансової допомоги позичальником. Даний пункт застосовується у випадку, якщо позичальник повернув фінансову допомогу до моменту звернення підприємства до суду; 1.2.1.2 останньому дню, коли позичальник зобов`язаний був повернути фінансову допомогу або дню написання позовної заяви щодо стягнення суми заборгованості (за вибором підприємства). Даний пункт застосовується у випадку, якщо позивач звернувся до суду.

Згідно з пунктом 1.2.2 договору за домовленістю сторін, для визначення курсу згідно з умовами пункту 1.2.1.1 та пункту 1.2.1.2 договору, застосовується максимальне значення продажу долара США за гривню, на сайті www.ud.ua у розділі "Межбанк", підпункті "Украинский рынок Forex (Межбанк)", значенні "Мах за период", "ASK".

Договір вступає в силу з моменту підписання та діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цією угодою (пункт 5.3 договору).

Станом на 30.12.2020 (дату останніх проведених торгів на міжбанківській валютній біржі, яка передує останньому дню, коли відповідач зобов`язаний був повернути фінансову допомогу - 31.12.2020) максимальне значення продажу долара США за гривню, на сайті www.ud.ua у розділі "Межбанк", підпункті "Украинский рынок Forex (Межбанк)", значенні "Мах за период", "ASK" становило 28.33 гривень на один долар США.

Таким чином, за розрахунком позивача, сума заборгованості відповідача (повернення фінансової допомоги), що підлягає сплаті у гривнях, становить: 1 336 200,88 грн (47 165,58 дол. США х 28.33 грн = 1 336 200,88 грн).

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що останнім надано відповідачу безвідсоткову зворотну фінансову допомогу в сумі 1 260 500,00 грн. Проте, станом на день подання позовної заяви, відповідач не здійснив повернення фінансової допомоги за договором, у зв`язку з чим позивач звернувся з позовом до суду.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За приписами статей 11, 509 ЦК України зобов`язання виникають, зокрема, з договору.

Статтею 1046 ЦК України визначено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з частинами 1, 2 статті 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до частини 1 статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Частиною 2 статті 1049 ЦК України встановлено, що позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Згідно з частинами 1, 2 статті 533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

За умовами статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Відповідно до статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 статті 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Місцевим господарським судом встановлено, що ТОВ "Інвент Холдинг" надано відповідачу безвідсоткову зворотну фінансову допомогу на суму 1 260 500,00 грн, що підтверджується платіжними дорученнями: від 05.06.2020 №726 на суму 1 005 000,00 грн; від 16.09.2020 №779 на суму 40 000,00 грн; від 03.07.2020 №34 на суму 15 000,00 грн; від 15.07.2020 №41 на суму 100 000,00 грн; від 17.08.2020 №59 на суму 15 000,00 грн; від 19.08.2020 №60 на суму 35 000,00 грн; від 23.10.2020 №86 на суму 41 000,00 грн; від 27.10.2020 №89 на суму 7 000,00 грн; від 10.11.2020 №102 на суму 2 500,00 грн. Належним чином засвідчені копії вказаних платіжних доручень додано до позовної заяви.

Як вбачається з матеріалів справи, доказів оплати заявленої до стягнення заборгованості відповідачем не надано.

Доводи апелянта стосовно того, що ТОВ "Інвент Холдинг" не зверталося до відповідача з вимогою про повернення грошових коштів, колегією суддів визнано безпідставними, оскільки пунктами 1.2 та 2.2 договору прямо передбачений строк повернення суми безвідсоткової зворотної фінансової допомоги - до 31.12.2020.

Крім того, твердження відповідача щодо повернення грошових коштів на рахунок позивача 05.06.2020, спростовуються судовою колегією, оскільки заборгованість за спірним договором сплачена ТОВ "Управління по реконструкції та будівництву міста Києва" лише у липні - серпні 2021 року, що підтверджується належним чином засвідченими копіями платіжних доручень від 29.07.2021 №5301 на суму 404 541,17 грн та від 25.08.2021 №5387 на суму 1 435 417,32 грн, наявними у матеріалах справи

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду, що позовні вимоги, в частині стягнення основного боргу є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Оскільки відповідачем не дотримані вимоги пункту 1.2 договору стосовно повернення суми безвідсоткової зворотної фінансової допомоги до 31.12.2020, позивач здійснив нарахування 41 477,14 грн пені за період з 01.01.2021 по 02.04.2021, 334 050,22 грн штрафу та 101 038,75 грн тридцяти процентів річних за період з 01.01.2021 по 02.04.2021.

Відповідно до частини 1 статті 546 ЦК України виконання зобов`язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.

За змістом частини 1 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

За частиною 2 зазначеної статті штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Згідно з частиною 3 даної статті пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання (частина 1 статті 550 ЦК України).

Частиною 1 статті 552 ЦК України встановлено, що сплата (передання) неустойки не звільняє боржника від виконання свого обов`язку в натурі.

Приписами статті 230 ГК України встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Преамбулою Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" передбачено, що цей Закон регулює договірні правовідносини між платниками та одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань. Суб`єктами зазначених правовідносин є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та господарювання, а також фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності.

Згідно зі статтями 1, 3 цього Закону платники грошових коштів за прострочення платежу сплачують на користь одержувачів цих коштів пеню в розмірі, що встановлюється за погодженням сторін. Зазначений розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу і не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня.

У пункті 3.2 договору поставки його сторони погодили, що у випадку недотримання позичальником вимог пункту 1.2 даного договору, останній зобов`язується сплатити на користь підприємства пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що обчислюється від неповерненої позичальником підприємству суми фінансової допомоги за даним договором, за кожний день прострочення виконання позичальником грошового зобов`язання.

Відповідно до пункту 3.4 договору сторони узгодили, що у випадку недотримання позичальником вимог, передбачених пунктом 1.2 даного правочину, останній, крім пені, передбаченої пунктом 3.2 договору, зобов`язується сплатити на користь підприємства штраф у розмірі 25% від неповерненої (несвоєчасно поверненої) суми фінансової допомоги.

Колегія суддів, перевіривши розрахунок пені, погоджується з висновком місцевого господарського суду щодо задоволення вимог позивача про стягнення з відповідача 334 050,22 грн штрафу у розмірі 25% від неповерненої суми фінансової допомоги, та 41 477,14 грн пені, нарахованої за період з 01.01.2021 по 02.04.2021.

Крім того, доводи відповідача про те, що нарахування позивачем одночасно пені та штрафу є подвійним стягненням і разом застосовуватися не можуть, судовою колегією визнано необґрунтованими з огляду на наступне.

У випадках порушення виконання господарських зобов`язань чинне законодавство не встановлює для учасників господарських відносин обмежень можливості передбачати в договорі одночасне стягнення пені та штрафу, що узгоджується із свободою договору, встановленою статтею 627 ЦК України, відповідно до якої сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Чинне законодавство допускає можливість одночасного стягнення з учасника господарських відносин, що порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені, які не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 02.04.2019 у справі №917/194/18, від 09.02.2018 у справі №911/2813/17, від 22.03.2018 у справі №911/1351/17, від 25.05.2018 у справі №922/1720/17.

Відповідно до вимог частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора, зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У пункті 3.3 договору сторони дійшли згоди, що у випадку прострочення позичальником платежу, сплата якого передбачена відповідно до умов цього договору, позичальник на вимогу підприємства сплачує останньому тридцять відсотків річних від простроченої суми.

Північний апеляційний господарський суд, перевіривши розрахунок тридцяти процентів річних, дійшла висновку про його обґрунтованість.

Заперечень щодо невірності розрахунків штрафу, пені та тридцяти процентів річних доводи апеляційної скарги не містять.

Водночас, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду щодо відсутності підстав для відшкодування витрат позивача на професійну правничу допомогу, оскільки останнім до закінчення судових дебатів у справі не було зроблено заяву про подання ним доказів на підтвердження розміру судових витрат, в порядку частини 8 статті 129 ГПК України.

Відповідно до статей 73, 74, 77 ГПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 275 ГПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Статтею 276 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду вважає, що місцевим господарським судом повно та всебічно досліджено обставини справи та надано цим обставинам відповідну правову оцінку, рішення Господарського суду міста Києва від 14.06.2021 у справі №910/5405/21 відповідає фактичним обставинам справи, ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, а відтак передбачених законом підстав для зміни та скасування оскаржуваного рішення немає.

У зв`язку із відмовою у задоволенні апеляційної скарги ТОВ "Управління по реконструкції та будівництву міста Києва" витрати за подання апеляційної скарги, відповідно до статті 129 ГПК України, покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 129, 267-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Управління по реконструкції та будівництву міста Києва" на рішення Господарського суду міста Києва від 14.06.2021 у справі №910/5405/21 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 14.06.2021 у справі №910/5405/21 залишити без змін.

3. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на скаржника.

4. Матеріали справи №910/5405/21 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений статтями 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 11.10.2021.

Головуючий суддя Л.Г. Сітайло

Судді В.В. Шапран

Є.Ю. Шаптала