ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" жовтня 2021 р.м. ХарківСправа № 922/3092/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Калантай М.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Акціонерного товариства "Страхова компанія "Інго", м.Київ
до Товариства з додатковою відповідальністю "Міжнародна страхова компанія", м.Харків
про стягнення 72 952,79грн.
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Страхова компанія "Інго" (надалі - позивач) звернулося до господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю "Міжнародна страхова компанія" (надалі - відповідач) про стягнення 72952,79грн. страхового відшкодування.

На підтвердження позовних вимог позивач посилається на те, що у відповідності до статті 27 Закону України "Про страхування" та статті 993 Цивільного кодексу України до нього, як до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором страхування №250520151.20, в межах фактичних витрат, перейшло право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Ухвалою від 09.08.2021 дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Відповідно до частини 1 статті 252 ГПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Зокрема, частиною 5 статті 252 ГПК України встановлено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

У даному випадку клопотань про розгляд справи з повідомленням учасників справи до суду не надходило.

Згідно з частиною 8 статті 252 ГПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Частиною 1 статті 251 ГПК України визначено, що відзив подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Оскільки копія ухвали про відкриття провадження у даній справі була отримана відповідачем 16.08.2021, що підтверджується наявним у справі рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, відповідач мав право подати відзив не пізніше 31.08.2021. Проте він своє право на подання відзиву не реалізував.

У зв`язку з цим, суд зазначає, що згідно з частиною 9 статті 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з частиною 2 статті 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі (частина 1 статті 248 ГПК України).

Відповідно до частини 4 статті 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно і повно дослідивши надані до матеріалів справи докази, суд встановив наступне.

Між позивачем, як страховиком, та ТОВ "УЛФ ФІНАНС", як страхувальником, укладено договір страхування №250520151.20, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом - автомобілем "Рено", д/н НОМЕР_1 .

13 грудня 2020 року в м. Києві на Кільцевій дорозі, між автомобілем "ДАФ", д/н НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 та автомобілем марки "Рено", д/н НОМЕР_1 , що належить TOB "УЛФ ФІНАНС", під керуванням водія ОСОБА_3 відбулася дорожньо-транспортна пригода.

Дана ДТП сталася в результаті порушення обома водіями Правил дорожнього руху, що підтверджується постановами Голосіївського районного суду м.Києва від 02.02.2021 у справі №752/1840/21 щодо водія автомобіля "ДАФ" та від 03.02.2021 у справі №752/1833/21 щодо водія автомобіля "Рено".

Внаслідок даної ДТП транспортному засобу "Рено", д/н НОМЕР_1 , були спричинені механічні пошкодження, що підтверджується довідкою про дорожньо-транспортну пригоду №356171 від 13.12.2020, актом огляду транспортного засобу від 20.01.2021 та постановою Голосіївського районного суду м.Києва від 03.02.2021 у справі №752/1833/21 щодо водія автомобіля "Рено".

ДТП визнано страховою подією, з настанням якої виникає обов`язок страховика виплатити страхове відшкодування. На умовах договору страхування №250515361.20, страховик оплачує страхову вартість відновлювального ремонту застрахованого автомобіля.

У зв`язку з цим, позивачем на підставі рахунку №VSK0127743 від 25.01.2021 TOB "АРМА МОТОРС" на суму 79952,79грн. було сплачено страхове відшкодування у розмірі 72952,79грн., що підтверджується платіжним дорученням №3186 від 08.02.2021 на суму 72952,79грн. (на користь ТОВ "АРМА МОТОРС"). При цьому позивачем страхову виплату було зменшено на суму франшизи (7000,00грн.), що передбачена договором страхування №250515361.20.

Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля "ДАФ", д/н НОМЕР_2 , винного у скоєнні ДТП, була застрахована у ТДВ "Міжнародна СК" згідно полісу АР/0627800. Відповідно до даного полісу відповідач взяв на себе обов`язок щодо відшкодування шкоди майну в межах 130000,00грн., розмір франшизи - 0,00(нуль)грн.

В матеріалах справи наявна адресована відповідачу претензія позивача №3145492 від 11.05.2021, в якій позивач на підставі статей 1166, 1187, 1191 ЦК України, статті 27 Закону України "Про страхування" просив здійснити відшкодування шкоди в розмірі 72952,79грн.

Дана претензія отримана відповідачем 17.05.2021, що підтверджується наявним у справі рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

При цьому, докази сплати відповідачем вказаних грошових коштів на рахунок позивача в матеріалах справи відсутні.

У зв`язку із вказаними обставинами позивач звернувся до господарського суду Харківської області з даним позовом, в якому просив стягнути з відповідача на свою користь 72952,79грн. страхового відшкодування.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

У справі, що розглядається, спір виник між двома страховими компаніями щодо відшкодування витрат, понесених у зв`язку із виплатою коштів за договором добровільного майнового страхування.

Згідно з частиною 2 статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до статті 9 Закону України "Про страхування" страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.

Відповідно до норм статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Тобто у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов`язання із відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого.

Особою, відповідальною за завдану шкоду, може бути як безпосередній її заподіювач, так і страхова компанія, відповідальна за останнього.

Положеннями ст. 29 Закону передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

У відповідності до положення пункту 12.1 статті 12 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Полісом АР/0627800 встановлено, що ліміт за шкоду майну складає 130000,00грн., а розмір франшизи - 0,00 (нуль) грн.

Отже, відповідно до вищенаведених норм чинного законодавства, позивач після виплати страхового відшкодування отримав право зворотної вимоги до відповідача, як страховика цивільно-правової відповідальності особи, винної у скоєнні ДТП, згідно з полісом АР/0627800.

При цьому, слід також враховувати, що відповідно до ч. 1 ст. 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Як зазначалося вище, постановами Голосіївського районного суду м.Києва від 02.02.2021 у справі №752/1840/21 та від 03.02.2021 у справі №752/1833/21 винними у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 13.12.2020, визнано двох осіб, а саме: водія транспортного засобу "ДАФ", д/н НОМЕР_2 , ОСОБА_2 та водія транспортного засобу "Рено", д/н НОМЕР_1 , ОСОБА_3 .

Згідно з п. 36.3 ст. 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у разі якщо відповідальними за заподіяння неподільної шкоди взаємопов`язаними, сукупними діями є декілька осіб, розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за кожну з таких осіб визначається шляхом поділу розміру заподіяної шкоди на кількість таких осіб.

Таким чином, відповідач є особою, відповідальною за завдані збитки, відповідно до положень Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у межах, передбачених договором обов`язкового страхування цивільної відповідальності та нормами вказаного Закону, тобто в розмірі 50% від заподіяної шкоди.

За таких обставин, відповідач зобов`язаний сплатити на користь позивача 36476,40грн. страхового відшкодування (72952,79грн. х 50%).

Суд зауважує, що позивачем вищевказані положення законодавства були враховані, про що він зазначив у позові, однак, незважаючи на це, позивач просить стягунути з відповідача всю суму здійсненого ним відшкодування в розмірі 72952,79грн., що не відповідає вищенаведеним нормам законодавства.

Відповідно до статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідач не надав доказів відшкодування позивачу вказаної суми, а також не надав будь-яких доказів на спростовування викладених у позові обставин.

За таких обставин, суд вважає законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, позовні вимоги про стягнення страхового відшкодування в розмірі 36476,40грн.

Враховуючи часткове задоволення позову, відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 129, 237, 238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю "Міжнародна страхова компанія" (61001, м.Харків, пр.Гагаріна, буд.41/2, корпус 8, офіс 1-12, код 31236795) на користь Акціонерного товариства "Страхова компанія "Інго" (01054, м.Київ, вул.Бульварно-Кудрявська, буд.33, код 16285602) 36476,40грн. страхового відшкодування, 1135,00грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено "07" жовтня 2021 р.

Суддя М.В. Калантай