ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" вересня 2021 р. м. Київ Справа № 911/1291/21

Господарський суд Київської області в складі:

головуючого судді Христенко О.О.

за участю секретаря Гарбуз Л.В.

розглянувши справу № 911/1291/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Нестле Україна»,

м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кава Груп», м. Біла Церква

про стягнення 106 035,40 грн. та повернення майна

представники:

від позивача: Муравйов О.В., адвокат, ордер серії АА № 1100796 від 26.04.2021;

від відповідача: не з`явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Нестле Україна» (надалі-позивач) звернулось до господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кава Груп» (надалі-відповідач) про стягнення 106 035,40 грн. та повернення майна.

В обґрунтування заявлених вимог, позивач посилається на неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за умовами Договору оренди від 31.12.2018, в частині оплати відповідачем орендної плати за лютий-березень 2019. Крім того, позивач зазначає про те, що з 15.04.2019 Договір оренди від 31.12.2018 припинив свою дію, що в силу п. 2.4 договору та норм чинного законодавства є підставою для повернення позивачу орендованого майна.

Ухвалою суду від 24.05.2021 відкрито провадження у справі № 911/1291/21, розгляд справи в порядку загального позовного провадження призначений в підготовчому засіданні на 09.06.2021.

Ухвалою суду від 09.06.2021 підготовче засідання у справі № 911/1291/21 було відкладено на 25.06.2021.

Ухвалою суду від 25.06.2021 закрито підготовче провадження у справі № 911/1291/21, справу призначено до розгляду по суті на 28.07.2021.

В судовому засіданні 28.07.2021 судом було оголошено перерву з розгляду справи по суті на 08.09.2021.

08.09.2021 через канцелярію суду від позивача надійшли додаткові письмові пояснення б/н від 08.09.2021 (вх. № 20994/21).

В судовому засіданні 08.09.2021 судом було оголошено перерву з розгляду справи по суті на 30.09.2021.

Присутнім в судових засіданнях представником позивача були підтримані позовні вимоги, вважаючи їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з підстав, викладених у позові; представник відповідача в судові засідання жодного разу не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов до суду не надіслав.

Згідно із п. п. 4, 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Ухвали суду були надіслані на адресу відповідача, що зазначена у позовній заяві та підтверджена витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, інша адреса суду повідомлена не була.

Отже, за вказаних обставин, у суду є достатні підстави вважати, що ним вжито належних заходів повідомлення відповідача про розгляд даної справи.

У даному випадку судом враховано, що за приписами частини 1 статті 9 ГПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з ухвалами суду у даній справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд Київської області -

ВСТАНОВИВ:

31.12.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Нестле Україна» (позивач, орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кава Груп» (відповідач, орендар) був укладений Договір оренди № 170519.

За умовами п. 1.1 договору орендодавець зобов`язується передати орендарю, а орендар зобов`язується прийняти у строкове платне користування (оренду) орендоване майно та своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату, відповідно до умов цього договору.

Орендар зобов`язується використовувати в орендованому майні виключно витратні матеріали, передбачені розділом 1 Додатку № 1 до договору, а також користуватись орендованим майном відповідно до умов договору та його призначення, чітко дотримуючись стандартів якості, передбачених у Додатку № 6 до договору (п. 1.2 договору).

Повний перелік орендованого майна, що передається за договором в оренду, визначення його ознак (найменування, модель, номери та інші характеристики, а також найменування, тип додаткового обладнання) зазначаються в акті передачі орендованого майна в оренду. Форма акту передачі орендованого майна визначена Додатком № 4 до договору (п. 1.3 договору).

Відповідно до п. 2.1, 2.2 договору передача орендованого майна в оренду здійснюється у відповідності до договору та на підставі акту передачі орендованого майна, який підписується повноважними представниками сторін та скріплюється печатками. Підписання акту передачі орендованого майна орендарем є підтвердженням факту передачі орендованого майна в оренду по кількості та в комплектації згідно з актом передачі орендованого майна та повинно відбуватись безпосередньо під час вивантаження орендованого майна на склад орендаря у присутності представника орендодавця.

Розмір орендної плати за користування орендованим майном визначається Додатком №2 до договору. Сума орендної плати, яка підлягає сплаті орендарем зазначається в актах приймання-передачі послуг по оренді та розраховується орендодавцем згідно кількості днів, протягом яких орендоване майно перебувало в оренді у орендаря. Сплата орендної плати здійснюється орендарем на підставі актів приймання-передачі послуг по оренді щомісячно протягом 30 календарних днів з дня закінчення звітного періоду, за який здійснюється оплата (п.п. 3.1, 3.2, 3.6 договору).

Умовами п.п. 8.1.6, 8.4 договору визначено, що договір припиняє свою дію у разі припинення дії договору купівлі-продажу (поставки), предметом якого є купівля витратних матеріалів, укладеного між орендарем та орендодавцем.

У разі припинення договору оренди з підстав, визначених, зокрема, у п. 8.1.6 договору орендодавець направляє рекомендований лист на адресу орендаря. Датою припинення дії договору є дата повідомлення про отримання рекомендованого листа орендарем або повідомлення про його повернення орендодавцю з будь-яких причин.

Пунктом 2.4 договору визначено, що у разі закінчення терміну дії договору чи дострокового припинення його дії з будь-яких підстав, орендар зобов`язується повернути орендоване майно протягом 10 календарних днів з моменту закінчення терміну дії договору або з моменту дострокового припинення дії договору в порядку та на умовах, визначених у п. 2.3 договору.

Між позивачем та відповідачем підписані Додатки № 2 та № 10 до договору, за якими між сторонами погоджена вартість орендної плати за один календарний місяць за типом кавового обладнання, а також відновна вартість орендованого майна та комплектуючих.

01.01.2018 між позивачем та відповідачем був підписаний Акт № 52-1-М передачі орендованого майна, за яким орендар приймає, а орендодавець передає в оренду майно, згідно із переліком.

Разом з цим, як вбачається з наданого позивачем Акту № 52-1-М передачі орендованого майна від 01.01.2018, останній складений на виконання умов Договору № 170418 від 30.12.2017.

Надаючи додаткові письмові пояснення б/н від 08.09.2021 (вх. № 20994/21 від 08.09.2021) позивачем було зазначено про те, що договірні відносини між позивачем та відповідачем тривають ще з 2017 року, на підставі Договору оренди № 170418 від 30.12.2017, який був укладений на строк до 31.12.2018. Позивач зазначає про те, що після закінчення строку дії Договору № 170418 від 30.12.2017 між ТОВ «Нестле Україна» та ТОВ «Кава Груп» був укладений Договір № 170519 від 31.12.2018, який за змістом аналогічний попередньому договору, а отже відносини сторін з приводу орендованого майна продовжували існувати вже на підставі Договору № 170519 від 31.12.2018.

Після закінчення Договору № 170418 від 30.12.2017 сторонами не підписувався акт повернення орендованого майна з оренди (докази протилежного суду не надані). Правовідносини оренди продовжились між сторонами на підставі Договору № 170519 від 31.12.2018.

Позивач також звертає увагу суду на те, що протягом строку користування орендованим майном між позивачем та відповідачем відбувалось періодичне повернення майна та надання його в оренду, на підтвердження чого позивачем також був наданий Акт № від 30.11.2018 здавання-приймання послуг з оренди.

Користування відповідачем майном за Договором № 170519 від 31.12.2018 підтверджується здійсненою відповідачем 05.03.2019 оплатою за оренду в сумі 52 392,29 грн., що підтверджується витягом з системи клієнт-банк по рахунку позивача, який відкритий в АТ «Інг Банк Україна». Так, відповідно до вказаного доказу відповідач 05.03.2019 здійснив перерахування зі свого рахунку (АТ «А-Банк») на рахунок позивача (АТ «Інг Банк Україна») 52 392,29 грн. з призначенням платежу: «за оренду згідно акту № від 31.01.2019».

Позивачем додано копію вказаного акту № здавання-приймання послуг з оренди від 31.01.2019, який хоча не підписаний відповідачем, але був оплачений 05.03.2019. У вказаному акті здавання-приймання послуг з оренди зазначений перелік обладнання, яким користувався відповідач, його кількість, вартість оренди, період користування та господарсько-правова підстава - Договір оренди № 170519 від 31.12.2018.

Так, позивач належним чином та в повному обсязі виконував взяті на себе зобов`язання за умовами Договору оренди № 170519 від 31.12.2018 надавши відповідачу в оренду майно, зокрема, кавове обладнання та комплектуючі.

Однак, за твердженням позивача, відповідач неналежним чином виконує взяті на себе за умовами договору зобов`язання, в частині своєчасної сплати орендних платежів, у зв`язку з чим у відповідача утворилась заборгованість зі сплати орендних платежів за період лютий-березень 2019 в сумі 106 035,40 грн.

В порядку досудового врегулювання спору, позивач звертався до відповідача із претензією № 1049 від 30.05.2019, в якій вимагав від відповідача протягом 10 днів, з дня отримання відповідної претензії перерахувати суму заборгованості на рахунок позивача.

Направлення та отримання відповідної претензії підтверджується наявною в матеріалах справи копією експрес-накладної від 31.05.2019. Претензія позивача № 1049 від 30.09.2019 була надіслана на адресу відповідача, вказану у п. 13 Договору № 170519 від 31.12.2018 «Реквізити та підписи сторін».

Разом із претензією № 1049 від 30.09.2019, позивачем на адресу відповідача були направлені Акти здавання-приймання № 157-R від 28.02.2019 та № 158-R від 31.03.2019.

Відповідач відповіді на претензію позивача не надав, підписані Акти № 157-R від 28.02.2019 та № 158-R від 31.03.2019 не повернув.

За твердженнями позивача, станом на день підготовки даної позовної заяви, орендар не виконав вимоги претензії № 1049 від 30.09.2019, підписані Акти № 157-R від 28.02.2019 та № 158-R від 31.03.2019 не повернув, заборгованість за договором оренди не оплатив, у зв`язку з чим Товариство з обмеженою відповідальністю «Нестле Україна» змушене було звернутись до суду за захистом свого порушеного права шляхом стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кава Груп» 106 035,40 грн.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Згідно приписів статей 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як встановлено судом, правовідносини сторін виникли на підставі договору, який за своєю правовою природою є договором оренди.

Відповідно до положень ст. 283 ГК України, за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно з ч. 1 ст. 284 ГК України, істотними умовами договору оренди є зокрема, орендна плата з урахуванням її індексації.

Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 762 ЦК України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму; плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що відповідачем умови Договору оренди № 170519 від 31.12.2018 належним чином не виконуються, орендна плата своєчасно та у визначеному розмірі не сплачується, відтак у відповідача перед позивачем за період лютий-березень 2019 утворилась заборгованість в сумі 106 035,40 грн. Зазначений факт відповідачем не спростовано.

Таким чином, оскільки розмір заборгованості відповідає фактичним обставинам справи, вимога позивача про стягнення з відповідача 106 035,40 грн. заборгованості визнається судом та підлягає задоволенню.

Частиною 1 ст. 763 ЦК України передбачено, що договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Аналогічні за змістом положення містить ч. 4 ст. 284 ГК України, відповідно до якої строк договору оренди визначається за погодженням сторін. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення строку дії договору він вважається продовженим на такий самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Відповідно до абз. 1 ч. 2 ст. 291 ГК України договір оренди припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено.

Виняток з наведеного правила передбачено ч. 1 ст. 764 ЦК України, відповідно до якої в разі якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Правові наслідки припинення договору оренди визначаються відповідно до умов регулювання договору найму ЦК України.

Частиною 1 ст.785 ЦК України передбачено, що в разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

За змістом наведених норм із закінченням строку договору найму (оренди), на який його було укладено, за наявності заперечень наймодавця щодо подальшого користування наймачем майном, договір є припиненим, що означає припинення дії (чинності) для сторін всіх його умов, а їх невиконання (невиконання окремих його умов) протягом дії договору є невиконанням зобов`язання за цим договором, що має відповідні наслідки (настання відповідальності за невиконання чи неналежне виконання обов`язків під час дії договору тощо), однак не зумовлює продовження дії (чинність) договору в цілому або тих його умов, що не були виконані (неналежно виконані) стороною (сторонами).

Позивач листом від 10.04.2019 № 1024 повідомив орендаря, що у зв`язку із припиненням 10.04.2019 дії Договору поставки № 170445 від 30.12.2017, укладеного між позивачем та відповідачем, Договір оренди № 170519 від 31.12.2018 припиняє свою дію. У своєму листі позивач вимагав, у зв`язку із припиненням дії договору оренди, в строк до 10 календарних днів, здійснити відповідачем повернення орендованого майна.

Лист позивача отриманий відповідачем 15.04.2019, про що свідчить наявна в матеріалах справи експрес-накладна від 12.04.2019.

Як вже було зазначено, у п.п. 8.1.6, 8.4 договору визначено, що договір припиняє свою дію у разі припинення дії договору купівлі-продажу (поставки), предметом якого є купівлі витратних матеріалів, укладеного між орендарем та орендодавцем. Датою припинення дії договору є дата повідомлення про отримання рекомендованого листа орендарем або повідомлення про його повернення орендодавцю з будь-яких причин.

Таким чином, вказане свідчить про відсутність у позивача наміру продовжувати дію договору оренди та наявність заперечень, з огляду на що строк дії Договору оренди № 170519 від 31.12.2018 припинив свою дію 15.04.2019.

Аналіз ч. 1 ст. 759 та ч. 1 ст. 785 ЦК України дозволяє дійти висновку, що договір найму (оренди) зумовлює право наймача (орендаря) користуватися орендованим майном впродовж строку дії договору із сплатою наймодавцю (орендодавцю) орендної плати, погодженої умовами договору оренди; припинення договору найму зумовлює обов`язок наймача негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Таким чином, враховуючи наявність підстав для припинення договору оренди, наявні також підстави для повернення орендовано майна позивачу.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Стаття 74 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Нестле Україна» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кава Груп» про стягнення 106 035,40 грн. та повернення майна підлягають задоволенню в повному обсязі.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що судовий збір, відповідно до ст.ст. 123, 129 ГПК України, покладається судом на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 123, 129, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кава Груп» (09100, Київська область, м. Біла Церква, вул. Северина Наливайка, 20 А, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Нестле Україна» (04070, м. Київ, вул. Верхній Вал, 72 в, літ. «А», ) 106 035 (сто шість тисяч тридцять п`ять) грн. 40 коп. заборгованості по орендній платі та 30 449 (тридцять тисяч чотириста сорок дев`ять) грн. 58 коп. судового збору.

Видати наказ.

3. Витребувати у Товариства з обмеженою відповідальністю «Кава Груп» (09100, Київська область, м. Біла Церква, вул. Северина Наливайка, 20 А, ) майно, загальною вартістю 1 923 036 (один мільйон дев`ятсот двадцять три тисячі тридцять шість) грн. 50 коп., а саме:

№ з/п Найменування Кількість Відновна вартість Вартість орендованого

апаратів орендованого майна майна, грн. без ПДВ

грн. без ПДВ

1. Кавовий автомат Barista Е/З 3 8 442,50 25 327,50

2. Кавовий автомат Delonghi

ECAM22.360B 8 17 417,40 139 339,20

3. Кавовий автомат Lioness E/3 1 4 326,30 4 326,30

4. Кавовий автомат Mini 11 2 422,20 26 644,20

5. Кавовий автомат Mini Silver 25 1 756,70 43 917,50

6. Кавовий автомат Nescafe

ALEGRIA 6/30 1 22 397,10 22 397,10

7. Кавовий автомат Nescafe

ALEGRIA 8/60 E/3 6 44 126,50 264 759,00

8. Кавовий автомат Nescafe

Alegria A860 combi with LB 9G 6 44 126,50 264 759,00

9. Кавовий автомат Nescafe

SOLUTIONS 6/30 14 22 397,10 313 559,40

10. Кавовий автомат Nescafe

SOLUTIONS 8/60 E/3 7 44 126,50 308 885,50

11. Кавовий автомат Sagoma 1T E/5 1 18 241,30 18 241,30

12. Кавовий автомат Sagoma 1T H/6 2 11 843,70 23 687,40

13. Кавовий автомат Sagoma RUK H/7 13 10 184,90 132 403,70

14. Кавовий автомат Sagoma RUK H/7

I Touch 2 1 33 713,90 33 713,90

15. Кавовий автомат Spinel Tour 35 2 035,00 71 225,00

16. Професійна кавоварка Astoria

Calypso 2 1 62 461,30 62 461,30

17. Професійна кавоварка Astoria

Calypso 2 White 1 63 852,80 63 852,80

18. Професійна кавоварка Astoria

Gloria 2 1 66 444,40 66 444,40

19. Професійна кавоварка Astoria

Perla 1 4 9 273,00 37 092,00

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст.ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст підписано - 11.10.2021.

Суддя О.О. Христенко