ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" вересня 2021 р. Справа№ 910/15018/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Доманської М.Л.

суддів: Грека Б.М.

Пантелієнка В.О.

за участю секретаря судового засідання Звершховськoї І.А.

та представників учасників провадження у даній справі відповідно до протоколу судового засіданні від 27.09.2021,

розглянувши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1

на ухвалу господарського суду міста Києва від 14.07.2021

у справі №910/15018/19

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Оптімусагро Трейд"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрогуру"

про банкрутство

ВСТАНОВИВ

Ухвалою господарського суду міста Києва від 14.07.2021 у справі №910/15018/19 задоволено клопотання ліквідатора банкрута від 20.05.2021 № 02-28/1176, продовжено ліквідатору банкрута строк для подання до суду на затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу банкрута на шість місяців, тобто до 20.01.2022, зобов`язано ліквідатора боржника надати суду на затвердження звіт та ліквідаційний баланс банкрута, клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Оптімусагро Трейд" про розгляд питання порушення керівником боржника строків подання заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство за наявністю ознак неплатоспроможності боржника задоволено, визнано порушеними керівником боржника строки подання заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство за наявністю ознак неплатоспроможності боржника та вирішено інші процесуальні питання.

Вищевказана ухвала, крім іншого, мотивовована тим, що станом на 21.06.2018 та на 04.07.2018 ОСОБА_1 , як керівник та засновник ТОВ "Агрогуру", не звертаючись самостійно до господарського суду із заявою про порушення провадження у справі про банкрутство ТОВ "Агрогуру", порушив зобов`язання щодо подання заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство за наявності ознак неплатоспроможності боржника, порушив вимоги законодавства про банкрутство, зокрема, вимоги ст. 11 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (ст. 34 Кодексу України з процедур банкрутства).

Не погоджуючись з зазначеною ухвалою у відповідній частині, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу господарського суду міста Києва від 14.07.2021 у справі №910/15018/19 в частині пунктів 4 та 5 резолютивної частини: " 4. Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Оптімусагро Трейд" про розгляд питання порушення керівником боржника строків подання заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство за наявністю ознак неплатоспроможності боржника задовольнити. 5. Визнати порушеними керівником боржника строки подання заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство за наявністю ознак неплатоспроможності боржника.", - скасувати, ухвалити в цій частині нове рішення, яким у задоволенні заяви ТОВ "ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД" - відмовити в повному обсязі."

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом порушено норми матеріального та процесуального права. Скаржник зазначає, що в період, коли керівником ТОВ «АГРОГУРУ» був ОСОБА_1 , вартість всіх активів боржника дорівнювала сумі вимог кредиторів, а тому ні про яку неплатоспроможність стверджувати не можна. Твердження ТОВ «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД» про подальшу можливу неплатоспроможність ТОВ «АГРОГУРУ» є лише припущенням і не підтверджується жодними доказами, рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях. Скаржником зазначено, що ТОВ «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД» намагається застосувати нормативно-правовий акт, який не підлягає застуванню. Скаржник зазначає, що в своєму клопотанні ТОВ «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД» посилається на Кодекс України з процедур банкрутства, який набув чинності з 21.10.2019. Разом з тим, період, коли керівником ТОВ «АГРОГУРУ» був ОСОБА_1 закінчився 03.10.2018, тобто, до набрання чинності актом, про застосування якого просить заявник ТОВ «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД». Таким чином, спосіб захисту, процедура, порядок застосування, відповідальність, що визначено Кодексом України з процедур банкрутства не може бути застосовано до обставин, які описує в своєму клопотанні ТОВ «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД». В апеляційній скарзі зазначено, що в лютому 2020 року ТОВ «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД» вже зверталося до господарського суду з аналогічним клопотанням. Ухвалою Господарського суду м. Києва від 24.06.2020 клопотання ТОВ «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД» залишено без задоволення. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 10.09.2020, ухвалу Господарського суду м. Києва від 24.06.2020 залишено без змін.

16.09.2021 до Північного апеляційного господарського суду від ТОВ «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому вказано, що фінансовий звіт суб`єкта малого підприємництва - Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОГУРУ» від 01.02.2018 (у складі 1. Баланс на 31.12.2017.; Звіт про фінансові результати за 2017 рік), Фінансовий звіт суб`єкта малого підприємництва - Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОГУРУ» від 01.04.2018 (у складі 1. Баланс на 31.03.2018; Звіт про фінансові результати за 1-й квартал 2018) та Рішення Господарського суду міста Києва від 04.07.2018 по справі №910/3572/18, яким встановлено обставини, які не доказуються при розгляді іншої справи (про банкрутство), та інші докази у справі, є належними і допустимими доказами моменту (періоду) виникнення загрози неплатоспроможності боржника. У відзиві вказано, що вищезазначені докази дають підстави стверджувати, що момент (дата) виникнення загрози неплатоспроможності припадає на 1-й - 3-й квартали 2018 року, коли керівником був ОСОБА_1 . В межах справи №910/15018/19 суд у справі №910/496/20 визнав недійсним з моменту укладення договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОГУРУ» від 03.10.2018, укладений між ОСОБА_1 (Продавець) та ОСОБА_2 (Покупець). У вказаному рішенні суд дійшов висновку, що «Сторони, укладаючи цей правочин мали на меті інші цілі, ніж передбачені правочином. Цей правочин укладено з метою уникнення виконання визначених законами України зобов`язань єдиним учасником та директором Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОГУРУ» ОСОБА_3 (продавцем) з однієї сторони, та без реальних намірів здійснення господарської діяльності з іншої сторони (покупцем). У відзиві вказано, що клопотання про розгляд питання порушення керівником боржника строків подання заяви про відкриття провадження у справі про банкрутства подано після введення в дію Кодексу України з процедур банкрутства, тому таке клолпотання підлягає розгляду в порядку, передбаченому цим Кодексом.

23.09.2021 до Північного апеляційного господарського суду від арбітражного керуючого Артеменко О.О. надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому вказано, що заявлене клопотання кредитора ТОВ «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД», є обґрунтованим та в діях ОСОБА_1 простежуються ознаки порушення вимог статті 34 Кодексу України з процедур банкрутства та 11 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». За результатами проведеного арбітражним керуючим Артеменком О.О. фінансового аналізу, проведеного за методичними рекомендаціями № 1361 від 26.10.2010 зроблено висновок, що в діях засновників та керівників банкрута в наявності всі ознаки злочину доведення до банкрутства ТОВ «Агрогуру», передбачені ст. 219 ККУ та. Зазхначено, що будучи обізнаним про наявність боргів перед кредиторами та про відсутність активів у ТОВ «Агрогуру» для розрахунку з кредиторами, знаючи, що задоволення вимог одного або кількох кредиторів призведе до неможливості виконання грошових зобов`язань боржника в повному обсязі перед іншими кредиторами, що у ТОВ «Агрогуру» існує реальна загроза неплатоспроможності, ОСОБА_1 не звертався до суду із заявою про порушення справи про банкрутство, чим допустив порушення вимог статті 11 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», який був чинним станом на 2018 рік, а також вимог статті 34 чинного Кодексу України з процедур банкрутства. Будучи керівником і водночас засновником ТОВ «Агрогуру», ОСОБА_1 знав про судові рішення та відкриті виконавчі провадження про стягнення з ТОВ «Агрогуру» боргів і не міг не знати, що вартості активів товариства не достатньо для розрахунку з кредиторами, а тому слід було розглядати питання про ліквідацію товариства, оскільки, існує загроза неплатоспроможності ТОВ «Агрогуру» та звертатися до суду із заявою про порушення справи про банкрутство.

В судове засідання 27.09.2021 з`явився представник ОСОБА_1 та ліквідатор ТОВ «Агрогуру» арбітражний керуючий Артеменко О.О. Представники інших учасників справи не зявились, про причини неявки не повідомили.

Учасники справи про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином направленням на адреси їх місцезнаходження учасників справи копій відповідної ухвали суду.

Стаття 43 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) зобов`язує сторін добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Частиною 11 статті 270 ГПК України, яка визначає порядок розгляду апеляційної скарги, встановлено, що суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними.

В той же час, за положеннями статті 129 Конституції України та статті 2 ГПК України одним із завдань судочинства є своєчасний розгляд справи, що відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Таким чином, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (стаття 202 ГПК України).

Наведена правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.07.2020 у справі №924/369/19.

Судом також враховано, що за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом. Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дняпісля їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що сторони не були позбавлені права та можливості ознайомитись з відповідною ухвалою Північного апеляційного господарського суду, дізнавшись про дату, місце та час судового засідання у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

З огляду на викладене, апеляційний господарський суд прийшов до висновку за можливе здійснювати розгляд скарги без участі представників певних учасників справи, що не з`явилися у судове засідання, так як вони належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

В судовому засіданні 27.09.2021 предстаник скаржника підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити, арбітражний керуючий Артеменко О.О. просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги та оскаржувану ухвалу залишити без змін в тій частині, що оскаржується

Проаналізувавши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши представників сторін, колегія суддів прийшла до висновку: апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції - залишити без змін в тій частині, що оскаржується, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю "Оптімусагро Трейд" звернулося до суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрогуру".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.12.2019 відкрито провадження у справі №910/15018/19 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрогуру" (02660, м. Київ, вул. Каховська, 64-Ж, ); визнано вимоги кредитора Товариства з обмеженою відповідальністю "Оптімусагро Трейд" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрогуру" на загальну суму 812 890, 83 гривень, в тому числі борг у розмірі 655 418 грн. 03 коп., пеню у розмірі 61 603 грн. 41 коп., інфляційні втрати у розмірі 22 530 грн. 80 коп., 30% річних у розмірі 61 325 грн. 42 коп. та судовий збір у розмірі 12 013 грн. 17 коп.; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника з 24.12.2019; введено процедуру розпорядження майном Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрогуру" з 24.12.2019; призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Артеменка О.О. (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого від 10.04.2013 № 564); призначено попереднє засідання суду у справі на 26.02.20.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.02.20 крім іншого, визнано кредитором у справі №910/15018/19 по відношенню до боржника: - Товариство з обмеженою відповідальністю "Оптімусагро Трейд" на суму 869 657,83 грн, з яких: 56 767,00 грн - вимоги першої черги, 751 287,42 грн - вимоги четвертої черги, 61 603,41 грн - вимоги шостої черги.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.06.2020 у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Оптімусагро Трейд" про розгляд питання порушення керівником боржника строків подання заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство за наявністю ознак неплатоспроможності боржника відмовлено; визнано кредитором у справі № 910/15018/19 по відношенню до боржника: ГУ ДПС у м. Києві на суму 314 275,20 грн, з яких: 4 204,00 грн - вимоги першої черги; 310 071,20 грн - вимоги шостої черги; зобов`язано ліквідатора банкрута надати суду уточнений реєстр вимог кредиторів, оформлений відповідно до вимог Кодексу України з процедур банкрутства.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 10.09.2020 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Оптімусагро Трейд" на ухвалу господарського суду міста Києва від 24.06.2020 року у справі №910/15018/19 залишено без задоволення; ухвалу господарського суду міста Києва від 24.06.2020 року у справі №910/15018/19 в частині відмови у задоволенні клопотання ТОВ "Оптімусагро Трейд" про розгляд питання порушення керівником боржника строків подання заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство за наявністю ознак неплатоспроможності боржника залишено без змін.

11.05.2021 до суду першої інстанції від Товариства з обмеженою відповідальністю "Оптімусагро Трейд" надійшло клопотання про розгляд питання порушення керівником боржника строків подання заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство за наявністю ознак неплатоспроможності боржника.

Вищевказане клопотання мотивоване тим, що Боржник зобов`язаний у місячний строк звернутися до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі у разі, якщо задоволення вимог одного або кількох кредиторів призведе до неможливості виконання грошових зобов`язань боржника в повному обсязі перед іншими кредиторами (загроза неплатоспроможності). Якщо керівник боржника допустив порушення цих вимог, він несе солідарну відповідальність за незадоволення вимог кредиторів. Питання порушення керівником боржника зазначених вимог підлягає розгляду господарським судом під час здійснення провадження у справі. У разі виявлення такого порушення, про це зазначається в ухвалі господарського суду, що є підставою для подальшого звернення кредиторів зі своїми вимогами до зазначеної особи. В заяві вказано, що будучи керівником і водночас єдиним учасником ТОВ «АГРОГУРУ» ОСОБА_1 знав про судові рішення про стягнення з ТОВ «АГРОГУРУ» грошових коштів за рішенням господарського суду м. Києва у справі №910/4642/18 від 21.06.2018 та рішенням Господарського суду міста Києва від по справі №910/3572/18 від 04.07.2018 та не міг не знати, що вартість чистих активів Товариства має від`ємне значення щодо кредиторських вимог, а тому треба розглядати питання про ліквідацію товариства, оскільки існує загроза неплатоспроможності ТОВ «АГРОГУРУ». Наявні в матеріалах справи документи фінансової звітності ТОВ «АГРОГУРУ» за 2017 рік та за 1-й квартал 2018 підтверджують, що вартість (балансова) всіх активів боржника дорівнювала сумі вимог кредиторів, але, навіть, за таких показників фінансової звітності в першому кварталі 2018 року ТОВ «АГРОГУРУ» не могло виконати свої грошові зобов`язання перед ТОВ «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД». В лютому 2018 ТОВ «АГРОГУРУ» не відмовилось від існуючої заборгованості в сумі 655 148,03 грн та зобов 'язалось сплатити існуючий борг із розстрочкою, проте цей борг так і погашений. Отже, вже в лютому 2018 ТОВ «АГРОГУРУ» було неспроможне виконати прострочені грошові зобов`язання, у тому числі в розмірі 655 418,03 гривень без процедури відновлення платоспроможності із застосуванням процедур, визначених спеціальним законом. В третьому кварталі 2018 року, коли рішення Господарського суду міста Києва від 04.07.2018 по справі № 910/3572/18 набрало законної сили, вартість (балансова) всіх активів боржника стала менше суми вимог кредиторів щонайменше на ту суму, яка була присуджена до стягнення з ТОВ «АГРОГУРУ» за цим судовим Рішенням. При цьому згідно із звітом про фінансові результати за 1-й квартал 2018 року ТОВ АГРОГУРУ не отримало ніяких доходів від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) і не понесло ніяких витрат. Ці докази дають підстави стверджувати, що момент виникнення загрози неплатоспроможності припадає на 1-й - 3-й квартали 2018 року, коли керівником був ОСОБА_1 (реєстращйнии номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ). Вказане, крім іншого, підтверджується Ухвалою господарського суду міста Києва від 21.04.2021 у справі №910/15018/19 (910/14175/20), якою заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Оптімусагро Трейд" про визнання недійсним правочину в межах справи № 910/15018/19 задоволено. Визнано недійсним з моменту укладення договір купівлі-продажу від 24.01.2018, за яким Товариство з обмеженою відповідальністю "АГРОГУРУ" продало Товариству з обмеженою відповідальністю "СТАТУС" частку в розмірі 20 % статутного капіталу в Товаристві з обмеженою відповідальністю "АГРО ЛОГІСТИК" за 6 000 гривень та скасовано реєстраційну дію/запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: №7017705 "державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи; зміна статутного або складеного капіталу, зміна складу або інформації про засновників».

Окрім цього, заявник посилається на те, що за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД" в межах справи № 910/15018/19 суд ухвалив по справі № 910/496/20 визнати недійсним з моменту укладення договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОГУРУ" (ідентифікаційний код 37396118) від 03.10.2018 року між ОСОБА_1 (Продавець) та ОСОБА_2 (Покупець); скасувати реєстраційні дії/записи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: №9016036 "зміна складу або інформації про засновників", №0016036 "зміна керівника юридичної особи" та №1016036 "державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи".

Ухвалою господарського суду міста Києва від 14.07.2021 у справі №910/15018/19, крім іншого, клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Оптімусагро Трейд" про розгляд питання порушення керівником боржника строків подання заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство за наявністю ознак неплатоспроможності боржника задоволено, визнано порушеними керівником боржника строки подання заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство за наявністю ознак неплатоспроможності боржника та вирішено інші процесуальні питання.

Задовольняючи вищевказане клопотання, суд першої інстанції зазначив, що станом на 21.06.2018 та на 04.07.2018 ОСОБА_1 , як керівник та засновник ТОВ "Агрогуру" вже був обізнаний про наявність боргів перед кредиторами за відповідними судовими рішення та про повну відсутність активів у ТОВ "Агрогуру", за рахунок яких можливий розрахунок з кредиторами, що підтверджується, крім іншого, судовими рішеннями та відомостями виконавчого провадження. Суд вказав, що не звертаючись самостійно до господарського суду із заявою про порушення провадження у справі про банкрутство ТОВ "Агрогуру", керівником ТОВ "Агрогуру" ОСОБА_1 порушено строки подання заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство за наявності ознак неплатоспроможності боржника, порушено вимоги законодавства про банкрутство, зокрема, вимоги ст. 11 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (ст. 34 Кодексу України з процедур банкрутства).

Північний апеляційний господарський суд погоджується з доводами суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до частини 6 статті 34 Кодексу України з процедур банкрутства, боржник зобов`язаний у місячний строк звернутися до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі у разі, якщо задоволення вимог одного або кількох кредиторів призведе до неможливості виконання грошових зобов`язань боржника в повному обсязі перед іншими кредиторами (загроза неплатоспроможності), та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Якщо керівник боржника допустив порушення цих вимог, він несе солідарну відповідальність за незадоволення вимог кредиторів. Питання порушення керівником боржника зазначених вимог підлягає розгляду господарським судом під час здійснення провадження у справі. У разі виявлення такого порушення про це зазначається в ухвалі господарського суду, що є підставою для подальшого звернення кредиторів своїх вимог до зазначеної особи.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до документів фінансової звітності ТОВ "АГРОГУРУ" за 2017 рік та за 1-й квартал 2018 року вартість (балансова) всіх активів боржника дорівнювала сумі вимог кредиторів.

При цьому згідно зі Звітом про фінансові результати за 1-й квартал 2018 року ТОВ "АГРОГУРУ" не отримало ніяких доходів від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) і не понесло ніяких витрат.

При цьому рішенням Господарського суду міста Києва від 04.07.2018 у справі № 910/3572/18 позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю АГРОГУРУ (02660, м.Київ, вул. Каховська, б. 64-Ж, ідентифікаційний код 37396118) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД (49033, м. Дніпро, пр. Б.Хмельницького, б. 122, кор. Е-5, кім. 11, ідентифікаційний код 41161689) борг у розмірі 655 418 (шістсот п`ятдесят п`ять тисяч чотириста вісімнадцять) грн. 03 коп., пеню у розмірі 61 603 (шістдесят одна тисяча шістсот три) грн 41 коп., інфляційні втрати у розмірі 22 530 (двадцять дві тисячі п`ятсот тридцять) грн. 80 коп., 30% річних у розмірі 61 325 (шістдесят одна тисяча триста двадцять п`ять) грн. 42 коп. та судовий збір у розмірі 12 013 (дванадцять тисяч тринадцять) грн. 17 коп. Вказане рішення не виконано боржником.

Отже, в третьому кварталі 2018 року вартість (балансова) всіх активів боржника стала менше суми вимог кредиторів, щонайменше, на ті грошові суми, які було присуджено до стягнення з ТОВ "АГРОГУРУ" цим рішенням.

Суд першої інстанції обґрунтовано послався на те, що фінансовий звіт суб`єкта малого підприємництва - Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОГУРУ" від 01.02.2018 (у складі 1. Баланс на 31.12.2017; Звіт про фінансові результати за 2017 рік), Фінансовий звіт суб`єкта малого підприємництва - Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОГУРУ" від 01.04.2018 (у складі 1. Баланс на 31.03.2018; Звіт про фінансові результати за 1-й квартал 2018) та рішення Господарського суду міста Києва від 04.07.2018 по справі № 910/3572/18 є належними і допустимими доказами періоду виникнення загрози неплатоспроможності боржника. Ці докази дають підстави стверджувати, що момент виникнення загрози неплатоспроможності припадає на 1-й - 3-й квартали 2018 року, коли керівником був ОСОБА_1 .

Згідно з частиною 3 статті 110 Цивільного кодексу України, якщо вартість майна юридичної особи є недостатньою для задоволення вимог кредиторів, юридична особа здійснює всі необхідні дії, встановлені законом про відновлення платоспроможності або визнання банкрутом. Аналогічне положення містила частина 1 статті 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", який був чинним на момент виникнення загрози неплатоспроможності ТОВ "АГРОГУРУ". В разі порушення цього положення власник майна боржника (уповноважена ним особа), керівник боржника, голова ліквідаційної комісії (ліквідатор), які допустили порушення вимог частини першої цієї статті, несуть солідарну відповідальність за незадоволення вимог кредиторів (частина 6 статті 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом").

Згідно з частини 5 статті 11 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", який був чинним на момент виникнення загрози неплатоспроможності ТОВ "АГРОГУРУ", боржник зобов`язаний звернутися до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство у разі виникнення таких обставин: задоволення вимог одного або кількох кредиторів призведе до неможливості виконання грошових зобов`язань боржника в повному обсязі перед іншими кредиторами (загроза неплатоспроможності).

Слід зазначити, що на виконання своїх обов`язків ліквідатором банкрута витребувано та отримано від ГУ статистики у м. Києві та ГУ ДПС у м. Києві фінансову звітність ТОВ "Агрогуру", поданої банкрутом до управління статистики та податкової служби. Ці документи підписані ОСОБА_1 , як керівником ТОВ "Агрогуру".

Згідно з методичними рекомендаціями щодо виявлення ознак неплатоспроможності підприємства та ознак дій з приховування банкрутства, фіктивного банкрутства чи доведення до банкрутства, затверджених наказом Міністерства економіки України від 26.10.2010 № 1361, ліквідатором проведено аналіз визначення неплатоспроможності підприємства та ознак дій з приховування банкрутства, фіктивного банкрутства чи доведення до банкрутства ТОВ "Агрогуру".

За результатами проведеного аналізу встановлено, що боржник згідно з поданою в органи статистики фінансової звітності не володів основними засобами на 2017 - перший квартал 2018 року та оборотними засобами на 2017 - перший квартал 2018, яких було б достатньо для проведення розрахунків з кредиторами.

Відсутність активів та зростання кредиторської заборгованості призвели до відкриття провадження у справі про банкрутство.

За результатами проведеного фінансового аналізу зроблено висновок, що в діях засновників та керівників банкрута в наявності всі ознаки злочину доведення до банкрутства ТОВ "Агрогуру", передбачені ст. 219 ККУ.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД" у клопотанні про розгляд питання порушення керівником боржника строків подання заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство в обґрунтування доводів, викладених у цьому клопотанні, посилається на ухвалу господарського суду міста Києва від 10.03.2021 у справі №910/496/20 та на обставини, встановлені судом у вказаному судовому рішенні, яке досліджено судом апеляційної інстанції з Єдиного державного реєстру судових рішень. Вказаним судовим рішенням доведено вірогідність вищезазначених доказів, на які послався ТОВ "ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД" у своєму клопотанні (ст.79 ГПК України).

Так, хвалою господарського суду міста Києва від 10.03.2021 у справі №910/496/20 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Оптімусагро Трейд" про визнання недійсним договору і скасування реєстраційних дій в межах справи № 910/15018/19 задоволено, визнано недійсним з моменту укладення договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОГУРУ" від 03.10.2018 між ОСОБА_1 (Продавець) та ОСОБА_2 (Покупець). Визнано недійсним Рішення від 03.10.2018 №1-03/10 єдиного учасника Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОГУРУ (ідентифікаційний код 37396118). Скасовано реєстраційні дії/записи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: №9016036 "зміна складу або інформації про засновників", №0016036 "зміна керівника юридичної особи" та №1016036 "державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи".

В ухвалі господарського суду міста Києва від 10.03.2021 у справі №910/496/20 судом зазначено наступне: "З матеріалів справи вбачається, що 07.08.2018 за заявою позивача, головним державним виконавцем Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного теруправління юстиції у м. Києві Кидонь Є.В., було відкрито виконавче провадження з виконання наказу Господарського суду міста Києва від 01.08.2018 року по справі № 910/3572/18.

Постановою про відкриття виконавчого провадження № 56927876 від 07.08.2018 року державний виконавець Кидонь Є.В. зобов`язав ТОВ «АГРОГУРУ» подати декларацію про доходи та майно.

22 жовтня 2018 року ОСОБА_1 подав Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного теруправління юстиції у м. Києві заяву, в якій зазначив, що він з 04.10.2018 року не є ані засновником, ані керівником ТОВ «АГРОГУРУ», тому не має відношення до господарської діяльності вказаного товариства та прийняття будь- яких рішень товариством.

На підставі Акту приймання-передачі частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОГУРУ» та Рішення №1-03/10 від 03.10.2018 року єдиного учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОГУРУ», 08 жовтня 2018 року Новік Н.Ю. , реєстратор Комунального підприємства «Правочин» Мартенівської сільської ради Пулинського району Житомирської області, провела реєстраційну дію №9016036 «зміна складу або інформації про засновників» та 09 жовтня 2018 року Новік Н.Ю. , реєстратор Комунального підприємства «Правочин» Мартенівської сільської ради Пулинського району Житомирської області, провела реєстраційну дію №0016036 «зміна керівника юридичної особи» та провела реєстраційну дію №1016036 «державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи».

Господарським судом міста Києва, в ухвалі від 10.03.2021 у справі №910/496/20 встановлено, що станом на 03.10.2018 ТОВ "Агрогуру" мав борг, підтверджений судовими рішеннями Господарського суду міста Києва у справі № 910/4642/18 від 21.06.2018 та у справі № 910/3572/18 від 04.07.2018 на суму більше 983 тисяч гривень. Згідно з інформаційними довідками та довідками з реєстрів прав власності, отриманих арбітражним керуючим в процедурі розпорядження майном ТОВ "Агрогуру", рухомим та нерухомим майном ТОВ "Агрогуру" ніколи не володіло. Єдиним активом товариства були лише кошти, отримані від виробничої діяльності. Проте, 21.07.2020 ліквідатором ТОВ "Агрогуру" отримано виписки з рахунку боржника, відкритого в AT "Ощадбанк" та виявлено, що станом на 02.07.2018 залишок коштів на рахунках відсутній, останній рух коштів був 02.07.2018. За такого фінансового стану ТОВ "Агрогуру", наявністю безспірних боргів, за якими було відкрито виконавче провадження, іншої заборгованості та відсутністю матеріальної бази для здійснення господарської діяльності, придбання ОСОБА_2 частки у розмірі 100% статутного капіталу ТОВ "Агрогуру" очевидно не має ніякої ділової мети. Більше того, ставши єдиним учасником та керівником ТОВ "Агрогуру", ОСОБА_2 навіть не звертався до обслуговуючого банку (AT "Ощадбанк") з метою переоформлення на себе, як нового керівника, права підпису на платіжних документах по поточних рахунках, а нових поточних рахунків у інших банках не відкривав. Від моменту призначення ОСОБА_2 директором ТОВ "Агрогуру" і до призначення ліквідатора банкрута ТОВ "Агрогуру" у справі про банкрутство, право розпорядження грошовими коштами від імені боржника (право підпису платіжних документів) на рахунках обслуговуючого банку (AT "Ощадбанк") належало ОСОБА_1 . З матеріалів справи слідує те, що ОСОБА_2 , стаючи учасником та керівником ТОВ "Агрогуру", не мав намірів здійснювати реальні управлінські функції та ведення господарської діяльності.

Суд встановив, що відсутність реальних намірів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до здійснення господарської діяльності в якості керівництва ТОВ "Агрогуру" підтверджується не виявленням керівництва чи належних представників за юридичною адресою банкрута, не опрацюванням кореспонденції, не подачею статистичної звітності, не поданням податкової звітності, не вжиттям заходів до погашення заборгованості, не переоформленням рахунків у обслуговуючому банку, тощо. Зокрема, листом від 14.01.2020 № 09.2-02/159-20 Головне управління статистики у м. Києві повідомило, що в останнє боржник звітувався у 2018 році за перший квартал 2018 року.

Крім того, в ухвалі Господарського суду міста Києва від 10.03.2021 у справі №910/496/20 встановлено, що ні ОСОБА_1 , ні ОСОБА_2 , починаючи з другого кварталу 2018 року не вчиняли правомочності керівника та учасника ТОВ "Агрогуру". Зазначені обставини підтверджують фіктивність намірів щодо переоформлення корпоративних прав ТОВ "Агрогуру" з ОСОБА_1 на ОСОБА_2 . Укладаючи договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ "Агрогуру" від 03.10.2018, ОСОБА_2 (Покупець) не мав наміру реалізовувати права учасника, передусім право на розподіл (отримання) прибутку, одержаного ТОВ "Агрогуру". Отже, для ОСОБА_1 та ОСОБА_2 спірний договір не мав правової мети.

Судом зроблено висновок, що відчуження корпоративних прав ОСОБА_1 було здійснено з метою уникнення відповідальності за зобов`язаннями ТОВ "Агрогуру" та придбавалося ОСОБА_2 без реальної мети здійснення підприємницької діяльності та отримання прибутку.

Вказаним судовим рішенням встановлено, що: "Сторони, укладаючи цей правочин мали на меті інші цілі, ніж передбачені правочином. Цей правочин укладено з метою уникнення виконання зобов`язань єдиного учасника та директора, визначених законами України, з однієї сторони та без реальних намірів здійснення господарської діяльності з іншої сторони".

Питання про наявність/відсутність певних фактів має досліджуватися судами, виходячи з усієї сукупності обставин і доказів, з`ясованих і досліджених у справі, враховуючи їх вірогідність і взаємозв`язок, у відповідності до статті 86 ГПК України.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 86 ГПК).

Відхиляючи будь-які доводи сторін чи спростовуючи подані стороною докази, суд має у мотивувальній частині рішення навести правове обґрунтування і ті доведені фактичні обставини, з огляду на які ці доводи або докази не взято до уваги судом. Викладення у рішенні лише доводів та доказів сторони, на користь якої приймається рішення, є порушенням вимог норм процесуального права щодо рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом та не відповідає вимогам, зокрема пункту 3 частини 1 статті 282 ГПК України.

Стандарт доказування "вірогідності доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надання достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надання саме тієї кількості, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Відповідно до ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі №917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).

Зазначений підхід узгоджується з судовою практикою Європейського суду з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п. 1 ст. 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") ЄСПЛ наголошує, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".

Суд зобов`язаній надати оцінку кожному належному, допустимому та достовірному доказу, який міститься в матеріалах справи, а також визначити певну сукупність доказів, з урахуванням їх вірогідності та взаємного зв`язку, що дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Зогляду на обставини, встановлені в ухвалі Господарського суду міста Києва від 10.03.2021 у справі №910/496/20, колегія суддів приходить до висновку, що у керівника ТОВ "Агрогуру" не було намірів здійснювати реальні управлінські функції та ведення господарської діяльності, що призвело до невиконання керівником боржника своїх обов`язків щодо своєчасного звернення до суду із заявою про порушення провадження у справі про банкрутство ТОВ "Агрогуру" із дотриманням вищевказаних вимог законодавства про банкрутство.

ОСОБА_1 є керівником боржника, оскільки судом скасувано реєстраційні дії/записи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: №9016036 "зміна складу або інформації про засновників", №0016036 "зміна керівника юридичної особи" та №1016036 "державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи".

ОСОБА_1 не звернувся до суду із заявою про порушення справи про банкрутство, чим допустив порушення вимог статті 11 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", який був чинним станом на 2018 (вимоги статті 34 чинного Кодексу України з процедур банкрутства, чинного на час звернення заявника з вищевказаним клопотанням).

Суд першої інстанції правомірно послався на те, що рішенням Господарського суду міста Києва у справі № 910/4642/18 від 21.06.2018 та рішення Господарського суду міста Києва від 04.07.2018 року у справі № 910/3572/18 підтверджено заборгованість у ТОВ "Агрогуру" перед кредиторами на суму більше 983 тис. грн.

Та, як вірно встановлено судом першої інстанції, станом на 21.06.2018 та на 04.07.2018 ОСОБА_1 , як керівник та засновник ТОВ "Агрогуру", вже був обізнаний про наявність боргів перед кредиторами за вказаними судовими рішення та про відсутність активів у ТОВ "Агрогуру", за рахунок яких можливий розрахунок з кредиторами, що підтверджується вищенаведеними доказами у справі, у тому числі судовими рішеннями та відомостями виконавчого провадження.

Відповідно до ст. 92 Цивільного кодексу України, юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону; орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень; у відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження.

Стаття 8 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначає організаційні засади бухгалтерського обліку на підприємстві:

" 1. Бухгалтерський облік на підприємстві ведеться безперервно з дня реєстрації підприємства до його ліквідації.

2. Питання організації бухгалтерського обліку на підприємстві належать до компетенції його власника (власників) або уповноваженого органу (посадової особи) відповідно до законодавства та установчих документів.

3. Відповідальність за організацію бухгалтерського обліку та забезпечення фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій у первинних документах, збереження оброблених документів, регістрів і звітності протягом встановленого терміну, але не менше трьох років, несе власник (власники) або уповноважений орган (посадова особа), який здійснює керівництво підприємством відповідно до законодавства та установчих документів.

6. Керівник підприємства зобов`язаний створити необхідні умови для правильного ведення бухгалтерського обліку, забезпечити неухильне виконання всіма підрозділами, службами та працівниками, причетними до бухгалтерського обліку, правомірних вимог бухгалтера щодо дотримання порядку оформлення та подання до обліку первинних документів."

Таким чином, не звертаючись самостійно до господарського суду із заявою про порушення провадження у справі про банкрутство ТОВ "Агрогуру", керівник ТОВ "Агрогуру" ОСОБА_1 порушив свій обов`язок щодо подання заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство за наявності ознак неплатоспроможності боржника, чим порушив вимоги законодавства про банкрутство, зокрема, вимоги ст. 11 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (ст. 34 Кодексу України з процедур банкрутства).

Відповідно до частини 6 статті 34 Кодексу України з процедур банкрутства боржник зобов`язаний у місячний строк звернутися до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі у разі, якщо задоволення вимог одного або кількох кредиторів призведе до неможливості виконання грошових зобов`язань боржника в повному обсязі перед іншими кредиторами (загроза неплатоспроможності), та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Якщо керівник боржника допустив порушення цих вимог, він несе солідарну відповідальність за незадоволення вимог кредиторів. Питання порушення керівником боржника зазначених вимог підлягає розгляду господарським судом під час здійснення провадження у справі. У разі виявлення такого порушення про це зазначається в ухвалі господарського суду, що є підставою для подальшого звернення кредиторів своїх вимог до зазначеної особи.

Згідно з вказаною нормою солідарна відповідальність керівника боржника - це вид спеціальної цивільно-правової відповідальності, згідно з якою при провадженні у справі про банкрутство керівник боржника, який не звернувся до господарського суду в місячний строк у разі наявності загрози неплатоспроможності, підлягає притягненню до солідарної відповідальності за незадоволення вимог кредиторів відповідно до заяви кредитора після виявлення такого порушення господарським судом. Сутністю такої відповідальності є фактичне залучення керівника до солідарного обов`язку щодо виконання зобов`язань суб`єкта господарювання, який перебуває в стані неплатоспроможності.

Щодо доводів скаржника, що спосіб захисту, процедура, порядок застосування, відповідальність, що визначено Кодексом України з процедур банкрутства не може бути застосовано до обставин, які описує в своєму клопотанні ТОВ «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД», колегія суддів зазначає наступне.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.12.2019 відкрито провадження у справі №910/15018/19 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрогуру".

Відповідно до частин 1, 6 статті 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", в редакції чинній на момент виникнення неплатоспроможності ТОВ "Агрогуру", якщо вартості майна боржника - юридичної особи, щодо якого прийнято рішення про ліквідацію, недостатньо для задоволення вимог кредиторів, така юридична особа ліквідується в порядку, передбаченому цим Законом. У разі виявлення зазначених обставин ліквідатор (ліквідаційна комісія) зобов`язаний звернутися до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство такої юридичної особи. Обов`язковою умовою звернення до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство є дотримання боржником порядку ліквідації юридичної особи відповідно до законодавства України. Власник майна боржника (уповноважена ним особа), керівник боржника, голова ліквідаційної комісії (ліквідатор), які допустили порушення вимог частини першої цієї статті, несуть солідарну відповідальність за незадоволення вимог кредиторів. Питання порушення власником майна боржника (уповноваженою ним особою), керівником боржника, головою ліквідаційної комісії (ліквідатором) вимог частини першої цієї статті підлягає розгляду господарським судом при проведенні ліквідаційної процедури відповідно до цього Закону. У разі виявлення такого порушення про це зазначається в ухвалі господарського суду про затвердження ліквідаційного балансу та звіту ліквідатора банкрута, що є підставою для подальшого звернення кредиторів до власника майна боржника (уповноваженої ним особи), керівника боржника, голови ліквідаційної комісії (ліквідатора).

21.10.2019 було введено в дію Кодекс України з процедур банкрутства у відповідності до частини 1 Прикінцевих та перехідних положень цього Кодексу.

Згідно з пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства з дня введення в дію цього Кодексу втратив чинність Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.

Клопотання про розгляд питання порушення керівником боржника строків подання заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство подано 11.05.2021, тобто після введення в дію Кодексу України з процедур банкрутства, тому така заява підлягає розгляду в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 23.03.2021 у справі №910/3191/21 за подібних правовідносин, коли судом встановлено момент виникнення загрози неплатоспроможності боржника у період до введення в дію КУзПБ, заява про встановлення обставин притягнення керівника до солідарної відповідальності подана після введення в дію КУзПБ, та судом застосовані норми саме КУзПБ.

Щодо доводів скаржника, що аналогічне клопотання вже було розглянуто судами першої та апеляційної інстанцій та залишено без задоволення, суд зазначає наступне.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.06.2020 у справі № 910/15018/19, яке залишене без змін постановою Північнного апеляційного господарського суду від 10.09.2020 у клопотанні було відмовлено, та у постанові Північного апеляційного господарського суду від 10.09.2020 у справі № 910/15018/19 зазначено, що у разі наявності обґрунтованих на те підстав, кредитор не позбавлений права на повторне звернення до суду з відповідним клопотанням під час процедури ліквідації ТОВ «Агрогуру».

Враховуючи вищезазначене, та те, що клопотання належним чином обґрунтоване поданими доказами, про які зазначено вище, в матеріалах справи наявні докази, вірогідність яких встановлена судом, заявлене клопотання ТОВ "Оптімусагро Трейд" про розгляд питання порушення керівником боржника строків подання заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство за наявністю ознак неплатоспроможності боржника судом першої інстанції правомірно задоволено.

Інших доводів скаржника по суті заявлених вимог, які б спростували висновки суду, покладені в основу оскаржуваного судового рішення та впливали на його правильність в апеляційній скарзі не наведено.

У справах Руїс Торіха проти Іспанії, Суомінен проти Фінляндії, Гірвісаарі проти Фінляндії Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 09.12.1994). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), №37801/97 від 01.07.2003). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті (рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland), № 49684/99 від 27.09.2001).

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Отже, зазначені рішення Європейського суду з прав людини суд апеляційної інстанції застосовує у цій справі як джерело права.

За таких обставин, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду за результатами перегляду справи в апеляційному порядку, в межах доводів даної апеляційної скарги дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення; оскаржуване рішення суду першої інстанції у даній справі в тій частині, що оскаржується, - без змін.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на скаржника.

Керуючись Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», Кодексом України з процедур банкрутства, ст.ст. 269, 270, 271, 275, 276, 282, 283, 284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду міста Києва від 14.07.2021 у справі №910/15018/19 в частині задоволення клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Оптімусагро Трейд" про розгляд питання порушення керівником боржника строків подання заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство за наявністю ознак неплатоспроможності боржника та визнання порушеними керівником боржника строків подання заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство за наявністю ознак неплатоспроможності боржника - залишити без змін.

Матеріали справи №910/15018/19 направити до господарського суду міста Києва.

Постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття.

Порядок та строк оскарження постанови Північного апеляційного господарського суду передбачений ст.ст. 288-291 ГПК України.

Повний текст складено 04.10.2021.

Головуючий суддя М.Л. Доманська

Судді Б.М. Грек

В.О. Пантелієнко