ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"30" вересня 2021 р. Справа № 911/1758/21

За позовом Комунального підприємства "Гостомельінвестбуд" Гостомельської селищної ради Бучанського району Київської області, 08290, Київська область, Бучанський район, селище міського типу Гостомель, вулиця Свято-Покровська , будинок 220

до Приватного малого підприємства "Міраж", 08290, Київська область, Бучанський район, селище міського типу Гостомель, вулиця Свято-Покровська (Леніна), будинок 3

про стягнення 14 315,40 грн заборгованості за договором про надання в тимчасове користування місць для розташування спеціальних конструкцій № 70 від 01.01.2018

суддя Н.Г. Шевчук

без виклику сторін

суть спору:

Комунальне підприємство "Гостомельінвестбуд" Гостомельської селищної ради Бучанського району Київської області звернулось до господарського суду з позовом від 11.06.2021 № 01/06/11 до Приватного малого підприємства "Міраж" про стягнення заборгованості в розмірі 14 315,40 грн за договором про надання в тимчасове користування місць для розташування спеціальних конструкцій № 70 від 01.01.2018.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов даного договору в частині повної та своєчасної оплати за тимчасове користування місцями для розташування спеціальних рекламних конструкцій.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 17.06.2021 позовну заяву було залишено без руху з підстав викладених в ухвалі.

06 липня 2021 року від позивача надійшла заява від 01.07.2021 № 01/0701 про усунення недоліків позовної заяви, до якої долучено позовну заяву від 01.07.2021 № 02/07/01 з усуненими недоліками відповідно до ухвали Господарського суду Київської області від 17.06.2021, тобто позовну заяву в новій редакції.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 12.07.2021 відкрито провадження у даній справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Цією ж ухвалою встановлено відповідачу строк для подання клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та відзиву на позовну заяву із додержанням вимог статті 165 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини одинадцятої статті 242 Господарського процесуального кодексу України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Суд зазначає, що згідно частини п`ятої статті 176 Господарського процесуального кодексу України ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

З метою повідомлення відповідача про розгляд справи № 911/1758/21, ухвала господарського суду від 12.07.2021 була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, а саме: 08290, Київська область, Бучанський район, селище міського типу Гостомель, вулиця Свято-Покровська (Леніна), будинок 3, та яка співпадає з місцезнаходженням відповідача за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

За приписом пункту 10 частини другої статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" в Єдиному державному реєстрі містяться відомості про місцезнаходження юридичної особи.

Відповідно до статті 10 вказаного Закону, якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Однак конверт з ухвалою суду про відкриття провадження у справі був повернутий підприємством поштового зв`язку із зазначенням причини повернення "адресат відсутній за вказаною адресою".

Частинами другою, третьою статті 120 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Відповідно до пункту 4 частини шостої статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за місцезнаходженням.

Згідно приписів пункту 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.2011 №18, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв`язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Сам лише факт неотримання стороною справи кореспонденції, якою суд, з дотриманням вимог процесуального закону, надсилав копії судових рішень за належною адресою та яка повернулася в суд у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною пропуску строку на подання зокрема відзиву на позов, оскільки зумовлена не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу.

Аналогічна правова позиція висвітлена у постановах Верховного Суду від 23.04.2018 по справі № 916/3188/16, Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 12.05.2021 по справі № 216/3765/16-ц.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що неотримання ухвали суду у даній справі відповідачем та повернення її до суду з відповідними відмітками є наслідками діяння (бездіяльності) відповідача щодо її належного отримання та повідомлення суду про зміну свого місцезнаходження, тобто його власною волею.

В той же час, сторона не була позбавлена можливості скористатися вільним доступом до електронного реєстру судових рішень в Україні, в силу приписів статті 4 Закону України "Про доступ до судових рішень" та ознайомитися з ухвалами Господарського суду Київської області.

Судом встановлено, що від відповідача відзиву на позов або будь-яких інших заперечень чи пояснень по суті спору до справи подано не було.

Відповідно до частини другої статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Суд підписує рішення без його проголошення у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи (частина четверта статті 240 Господарського процесуального кодексу України)

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані документи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

встановив:

Виконавчим комітетом Гостомельської селищної ради у відповідності до вимог правових норм, які містяться у підпункті 13 пункту "а" частини першої статті 30 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", статті 16 Закону України "Про рекламу", пункті 3 Типових правил розміщення зовнішньої реклами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2003 № 2067, було прийнято рішення Виконавчого комітету Гостомельської селищної ради № 95 від 03.08.2016 "Про надання дозволу на розміщення рекламної конструкції", яким надано дозвіл Приватному малому підприємству "Міраж" на продовження терміну дії встановлення рекламних конструкцій розміром 3 х 6 м (двосторонні) в селищі Гостомель:- автомобільна дорога М-07 Київ-Ковель-Ягодин км, 22 + 900 (ліворуч) терміном на п`ять років.

Так, 01.01.2018 між Комунальним підприємством "Гостомельінвестбуд" (Надавач) та Приватним малим підприємством "Міраж" (Користувач) укладено договір про надання в тимчасове користування місць для розташування спеціальних конструкцій №70, відповідно до умов якого надавач передає, а користувач приймає в тимчасове користування місце, яке перебуває у комунальній власності територіальної громади селища Гостомель, для розташування спеціальної рекламної конструкції формату площин 3 х 6 м, за адресою: сел. Гостомель, автомобільна дорога М-07 Київ-Ковель-Ягодин км 22 + 900 (ліворуч) (пункт 1.1 Договору).

Згідно з пунктом 1.2 Договору, під тимчасовим користуванням сторони розуміють тимчасове платне використання користувачем місць з метою: встановлення спеціальних конструкцій для розміщення зовнішньої реклами, що знаходяться у користувача на законних підставах; використання спеціальних конструкцій у формах, відповідно до чинного законодавства; обслуговування спеціальних конструкцій (підтримання в належному стані, наклеювання рекламоносіїв тощо).

Відповідно до пункту 3.1 Договору, плата за тимчасове користування місцем вноситься користувачем у грошовій формі на рахунок Комунального підприємства "Гостомельінвестбуд" (р/р № НОМЕР_1, одержувач - КП "Гостомельінвестбуд", , Публічне Акціонерне Товариство Комерційний Банк "Приватбанк" МФО 321842), щомісяця не пізніше 10 числа місяця, наступного за звітним, у сумі 243,00 грн.

Умови договору про розмір плати можуть переглядатися виключно за згодою сторін шляхом внесення змін до цього договору у випадках: підвищення тарифів та в інших випадках, передбачених законодавчими актами України (пункт 3.5 Договору).

Відповідно до пункту 4.1 Договору, користувач зобов`язаний, зокрема, своєчасно сплачувати плату за тимчасове користування місцем.

Договір набуває чинності після його підписання сторонами та діє до 03.08.2021 (пункт 10.1 Договору).

Рішенням Гостомельської селищної ради № 931-55-VII від 19.09.2019 "Про затвердження Порядку розміщення зовнішньої реклами та визначення розміру плати за користування місцями, які перебувають у комунальній власності та надаються розповсюджувачам зовнішньої реклами для розташування спеціальних конструкцій в сел. Гостомель", вирішено затвердити Порядок розміщення зовнішньої реклами та визначення розміру плати за користування місцями, які перебувають у комунальній власності та надаються розповсюджувачам зовнішньої реклами для розташування спеціальних конструкцій в сел. Гостомель та Класифікатор типових рекламних засобів.

На підставі вище зазначеного рішення та пункту 3.5 Договору № 70, між Комунальним підприємством "Гостомельінвестбуд" (Надавач) та Приватним малим підприємством "Міраж" (Користувач) 30.09.2019 було укладено Додаткову угоду № 52 до Договору № 70 від 01.01.2018 про надання в користування місць для розташування спеціальних конструкцій.

Відповідно до Додаткової угоди № 52, пункт 3.1 Договору № 70 було викладено в новій редакції, а саме: плата за тимчасове користування місцем вноситься користувачем у грошовій формі на рахунок КП "Гостомельінвестбуд" (р/р № НОМЕР_1 , одержувач - КП "Гостомельінвестбуд", , ПАТ КБ "Приватбанк" МФО 321842), щомісяця не пізніше 10 числа місяця, наступного за звітним, у сумі 799,20 грн.

Позивач в позовній заяві вказав, що відповідач свої зобов`язання за Договором виконував неналежним чином, в порушення вимог законодавства та умов Договору за користування місцями для розміщення рекламних засобів не розрахувався своєчасно та в повному обсязі, в зв`язку з чим станом на 10.06.2021 у відповідача виникла заборгованість у розмірі 14 315,40 грн.

З метою досудового врегулювання спору позивачем була надіслана на адресу Приватного малого підприємства "Міраж" претензія № 01/04/12 від 12.04.2021 з вимогою погасити заборгованість з внесення плати за тимчасове користування місцями для розміщення спеціальних конструкцій зовнішньої реклами.

Втім, вказана претензія залишилась без відповіді та задоволення, у зв`язку з чим Комунальне підприємство "Гостомельінвестбуд" Гостомельської селищної ради Бучанського району Київської області звернулось з позовом до суду за захистом своїх порушених прав.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить із наступного.

Частиною першою статті 143 Конституції України встановлено, що територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності.

Стаття 144 Конституції України передбачає, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.

Відповідно до приписів статті 29 Закону України "Про місцеве самоврядування" до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать власні (самоврядні) повноваження, зокрема, щодо управління в межах, визначених радою, майном, що належить до комунальної власності відповідних територіальних громад та встановлення порядку та здійснення контролю за використанням прибутків підприємств, установ та організацій комунальної власності відповідних територіальних громад.

Згідно з частиною першою статті 16 Закону України "Про рекламу" розміщення зовнішньої реклами у населених пунктах проводиться на підставі дозволів, що надаються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад, а поза межами населених пунктів - на підставі дозволів, що надаються обласними державними адміністраціями, а на території Автономної Республіки Крим - Радою міністрів Автономної Республіки Крим, в порядку, встановленому цими органами на підставі типових правил, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Судом встановлено, що на підставі рішення Виконавчого комітету Гостомельської селищної ради № 95 від 03.08.2016 Приватному малому підприємству "Міраж" видано 11.08.2016 дозвіл № 114 на розміщення зовнішньої реклами, строком дії: з 11.08.2016 по 11.08.2021.

Відносини, що виникають у зв`язку з розміщенням зовнішньої реклами у населених пунктах, та визначають порядок надання дозволів на розміщення такої реклами регулюються правилами визначеними в Типових правилах розміщення зовнішньої реклами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2003 № 2067 (далі - Правила).

Пунктом 3 вказаних Правил також визначено, що зовнішня реклама розміщується на підставі дозволів та у порядку, встановленому виконавчими органами сільських, селищних, міських рад відповідно до цих Правил.

Відповідно до пункту 32 зазначених Правил, плата за тимчасове користування місцем розташування рекламних засобів, що перебуває у комунальній власності, встановлюється у порядку, визначеному органами місцевого самоврядування.

Матеріалами справи підтверджується, що між сторонами було укладено договір, який за своєю правовою природою подібний до договору найму, адже визначає тимчасове платне користування місцями для розміщення спеціальних конструкцій зовнішньої реклами на земельних ділянках комунальної власності.

Відповідно до частини першої статті 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно з частиною першою статті 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Згідно зі статтею 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Матеріалами справи підтверджено, що позивач виконав свої зобов`язання за Договором про надання в тимчасове користування місць для розташування спеціальних конструкцій № 70 від 01.01.2018 належним чином.

Водночас, відповідач, порушуючи умови Договору, не повністю сплатив за користування місцями для розташування рекламних засобів, що підтверджується розрахунком заборгованості та наявними у матеріалах справи банківськими виписками.

Так, за розрахунком позивача заборгованість у розмірі 14 315,40 грн рахується за відповідачем за періоди з січня 2018 року по березень 2018 року (включно) та з січня 2020 року по травень 2021 (включно).

Відповідно до частини першої статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарського кодексу України.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з частиною першою статті 202 Господарського кодексу України та статті 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

Проте, всупереч згаданих приписів закону, положень укладеного між сторонами договору відповідач не виконав своїх зобов`язань щодо здійснення повного розрахунку у визначений договором строк, в зв`язку з чим за ним рахується заборгованість в розмірі 14 315,40 грн.

Доказів в спростування наявності чи розміру заборгованості відповідач суду не надав.

За змістом частини першої статті 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу не інакше як, зокрема, на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до частини третьої статті 13, частини першої статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приписами статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд вважає за необхідне наголосити на тому, що відповідачем під час розгляду даної справи судом не було надано жодних доказів, які б спростовували твердження позивача щодо наявності заборгованості у відповідача за договором про надання в тимчасове користування місць для розташування спеціальних конструкцій.

Відтак, суд, спираючись на ті обставини, що в матеріалах справи відсутні будь-які інші докази, ніж ті, що надані позивачем на підтвердження наявності у відповідача заборгованості за договором у розмірі 14 315,40 грн, розцінює докази позивача належними, допустимими та такими, що підтверджують факт заборгованості відповідача.

З огляду на вищенаведене суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог Комунального підприємства "Гостомельінвестбуд" Гостомельської селищної ради Бучанського району Київської області в повному обсязі.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статями 129, 233, 236-238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України суд

вирішив:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного малого підприємства "Міраж" (08290, Київська область, Бучанський район, селище міського типу Гостомель, вулиця Свято-Покровська (Леніна), 3, код 13739876) на користь Комунального підприємства "Гостомельінвестбуд" Гостомельської селищної ради Бучанського району Київської області (08290, Київська область, Бучанський район, селище міського типу Гостомель, вулиця Свято-Покровська, 220, код 39824641) 14 315 (чотирнадцять тисяч триста п`ятнадцять) грн 40 коп. боргу та 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн 00 коп. судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Дане рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 256-257 Господарського процесуального кодексу України.

Повідомити учасників справи про можливість ознайомитись із змістом судового рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Суддя Н.Г. Шевчук

Рішення складено та підписано:30.09.2021