ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" вересня 2021 р. Справа № 911/2168/21

Господарський суд Київської області у складі судді Лутак Т.В., за участю секретаря судового засідання Мишак І.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Тайтен Машинері Україна»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Терратек Україна»

про стягнення 206 486, 40 грн.

Представники:

від позивача: Відловська І.Я.

від відповідача: не з`явилися

Обставини справи:

Позивач звернувся до господарського суду Київської області з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за договором № TMU-005АВ-19 оренди сільськогосподарської техніки від 26.03.2019 у розмірі 206 486, 40 грн., з яких: 129 837, 38 грн. основного боргу, 70 833, 13 грн. пені та 5 815, 89 грн. 3 % річних.

В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх договірних зобов`язань щодо сплати орендної плати.

Ухвалою господарського суду Київської області від 28.07.2021 відкрито провадження у даній справі, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначено судове засідання на 06.09.2021 та витребувано у сторін певні документи.

06.09.2021 до господарського суду Київської області від відповідача надійшло клопотання б/н від 06.09.2021 (вх. № 20737/21 від 06.09.2021) про відкладення розгляду справи.

Ухвалою господарського суду Київської області від 06.09.2021, враховуючи неналежне виконання сторонами вимог суду, неявку у судове засідання представника відповідача та подане ним клопотання, з метою виконання завдань та основних засад господарського судочинства, розгляд даної відкладено на 20.09.2021.

До господарського суду Київської області від позивача надійшли письмові пояснення б/н від 17.09.2021 (вх. № 21854/21 від 17.09.2021) та документи по справі.

Ухвалою господарського суду Київської області від 20.09.2021, враховуючи неналежне виконання сторонами вимог суду та неявку у судове засідання представника відповідача, з метою виконання завдань та основних засад господарського судочинства, розгляд даної відкладено на 27.09.2021.

24.09.2021 до господарського суду Київської області від позивача надійшло клопотання б/н від 23.09.2021 (вх. № 22310/21 від 24.09.2021) про долучення до матеріалів справи доказів.

Присутній у судовому засіданні 27.09.2021 представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги та просив суд їх задовольнити з підстав викладених у позові.

Відповідач, належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, у судове засідання 27.09.2021 не з`явився, причин неявки суду не повідомив та відзиву на позовну заяву не подав.

Враховуючи, що неявка відповідача в судове засідання не перешкоджає розгляду спору по суті, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України за відсутності представника відповідача за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні 27.09.2021, відповідно до ч. 1 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, присутнього у судовому засіданні, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд

встановив:

26.03.2019 між сторонами укладено договір № TMU-005АВ-19 оренди сільськогосподарської техніки, за умовами якого позивач зобов`язався передати за плату відповідачу у строкове користування, а відповідач зобов`язався прийняти у користування сільськогосподарську техніку, що визначена у цьому договорі (далі об`єкт оренди), та сплачувати позивачу орендну плату відповідно до умов цього договору.

Відповідно до п. 1.2 договору відомості про об`єкт оренди наведено у додатку № 1 до цього договору, який є його невід`ємною частиною.

Згідно з п. 1.3 договору перехід права власності на майно (сільськогосподарську техніку), надане позивачем у користування відповідачу, не відбувається.

Пунктом 3.3 договору передбачено, що відповідач зобов`язаний при прийманні об`єкта в оренду перевірити його технічний стан та комплектність, що зазначається в акті прийому-передачі об`єкта в оренду, який оформлюється сторонами при передачі об`єкта оренда в користування.

Відповідно до п. 4.1 договору строк користування об`єктом оренди вказується у додатку № 1 до цього договору, який є його невід`ємною частиною. Строк користування об`єктом оренди може бути змінений за згодою сторін.

Згідно з п. 5.1 договору розмір орендної плати за орендне користування об`єктом оренди вказується у додатку № 1 до цього договору.

Пунктом 5.2 договору передбачено, що орендна плата сплачується відповідачем на умовах, узгоджених сторонами, які наведено в додатку № 1 до цього договору, в безготівковому порядку на поточний рахунок позивача, на підставі рахунків, які надаються позивачем.

Відповідно до п. 5.3 договору з метою фіксації факту надання послуг з оренди за цим договором, сторони щомісячно складають (підписують та скріплюють печатками) акт прийому-передачі наданих послуг (оренда сільськогосподарської техніки).

Згідно з п. 7.1.2 договору відповідач зобов`язаний своєчасно і у повному обсязі сплачувати орендну плату та без затримок підписувати необхідну документацію (акти прийому-передачі наданих послуг та ін.) щодо виконання цього договору.

Пунктом 8.1 договору передбачено, що об`єкта оренди повинен бути повернений позивачу не пізніше 3 днів після закінчення строку користування об`єктом оренди, який визначений у додатку № 1 до цього договору, у справному стані з урахуванням нормального фізичного зносу, що виник у період експлуатації.

Відповідно до п. 8.3 договору позивач зобов`язаний при прийманні об`єкта оренди перевірити його технічний стан та комплектність, що зазначається в акті прийому-передачі об`єкта з оренди, який оформлюється сторонами при поверненні об`єкта оренди.

Згідно з п. 9.1 договору у випадку порушення зобов`язання, що виникає з цього договору, сторона несе відповідальність, визначену цим договором та (або) чинним в Україні законодавством.

Пунктом 9.2.1 договору передбачено, що у випадку прострочення у сплаті орендних платежів відповідач сплачує позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу за кожен день прострочення за весь період прострочення.

Відповідно до п. 10.1 договору цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та його скріплення печатками сторін.

Додатком № 1 до договору № TMU-005АВ-19 оренди сільськогосподарської техніки від 26.03.2019 сторони визначили відомості про об`єкт оренди.

На виконання умов договору № TMU-005АВ-19 оренди сільськогосподарської техніки від 26.03.2019 позивач передав, а відповідач прийняв у належному для експлуатації стані об`єкт оренди, про що сторони склали акт № 1 прийому-передачі від 28.03.2019.

02.10.2019 між сторонами укладено додаткову угоду № 1 до договору № TMU-005АВ-19 оренди сільськогосподарської техніки від 26.03.2019, якою вирішено викласти в новій редакції додаток № 1 до договору.

Додатком № 1 до додаткової угоди № 1 від 02.10.2019 до договору № TMU-005АВ-19 оренди сільськогосподарської техніки від 26.03.2019 сторони визначили: відомості про об`єкт оренди борона дискова (лущильник) Case IH True-Tandem 335, 31фут (9,4м) YHD083757; строк оренди з моменту підписання акту прийому-передачі, але не пізніше 28.03.2019 по 02.10.2019; розмір орендної плати за весь строк оренди 202 809, 88 грн.; строк орендної плати - 50 000, 00 грн. сплачено 26.02.2019, 152 809, 88 грн. до 30.10.2019; вартість об`єкта оренди 2 112 102, 00 грн.

Згідно з п. 1.1 додатку № 1 на момент підписання додаткової угоди № 1 вартість об`єкту оренди (всього за договором) становить 2 112 102, 00 грн., в тому числі ПДВ 20 %. Грошовий еквівалент вартості об`єктів оренди (всього за договором) в іноземній валюті становить 85 478, 00 доларів США.

Відповідно до п. 1.2 додатку № 1 на момент підсипання додаткової угоди № 1 розмір орендної плати (всього за договором) становить 202 809, 88 грн., в тому числі ПДВ 20 %. Грошовий еквівалент орендної плати за весь строк оренди (всього за договором) в іноземній валюті становить 8 053, 34 доларів США.

Платежі здійснені та підлягають сплаті відповідачем наступним чином:

- перший платіж в сумі 50 000, 00 грн. сплачено відповідачем 26.02.2019. Грошовий еквівалент в іноземній валюті становить 1 856, 67 доларів США, який визначено по курсу продажу долара США на Українській міжбанківській валютній біржі (далі УМВБ, «межбанк, курс продажи») на момент закриття торгів на день, який передує дню фактичного здійснення платежу і становить 26,93 грн. за один долар США;

- другий платіж в сумі 152 809, 88 грн. сплачується орендарем до 30.10.2019. Грошовий еквівалент в іноземній валюті становить 6 196, 67 доларів США, який визначено по курсу продажу долара США на Українській міжбанківській валютній біржі (далі УМВБ, «межбанк, курс продажи») на момент закриття торгів на день, який передує дню підписання даної додаткової угоди № 1 і становить 24,66 грн. за один долар США.

Сторони домовились, що розміри курсу продажу долара США на УМВБ (що вказаний у графі «межбанк, курс продажу»), які застосовуються при визначенні грошового еквіваленту за цим договором, визначаються на підставі даних оприлюднених на сервері (http://minfin.com.ua). У разі виникнення суперечок достатнім доказом існування курсу УМВБ (що вказаний у графі «межбанк, курс продажу») на визначену дату є роздруківка відповідної сторінки з сайту, що зроблена позивачем та засвідчена підписом уповноваженої особи позивача та його печаткою.

Пунктом 2 додатку № 1 передбачено, що сторони встановлюють, що протягом терміну дії цього договору, грошові зобов`язання сторін існують і підлягають сплаті в гривнях.

Відповідач зобов`язаний здійснити оплату за цим договором на підставі рахунків позивача, які ним виписані з урахуванням п. 1.2 цього додатку до договору таким чином, що сума в гривнях, що підлягає сплаті відповідачем на виконання ним зобов`язань за п. 1.2, визначається шляхом множення зазначеного в цьому пункті грошового еквіваленту в іноземній валюті на курс продажу долара США на УМВБ (що вказаний у графі «межбанк, курс продажу») на момент закриття торгів, на день, який передує дню фактичного здійснення платежу відповідачем орендної плати, при цьому, підписання додаткових угод та надсилання повідомлень позивачу не вимагається.

02.10.2019 відповідач повернув, а позивач прийняв у належному для експлуатації стані об`єкт оренди, про що сторони склали акт № 2 прийому-передачі об`єкта оренда (повернення) до договору № TMU-005АВ-19 оренди сільськогосподарської техніки від 26.03.2019.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов п. 5.3 договору, з метою фіксації факту надання послуг оренди, сторони щомісячно складали акти наданих послуг (оренда сільськогосподарської техніки), а саме: акт № 6360 від 28.03.2019, акт № 9921 від 30.04.2019, акт № 12330 від 31.05.2019, акт № 16592 від 30.06.2019, акт № 20594 від 31.07.2019, акт № 24107 від 31.08.2019, акт № 28581 від 30.09.2019.

Крім того, до матеріалів справи позивачем надано такі рахунки на оплату послуг : рахунок № 648 від 27.03.2019 та рахунок № 1687 від 23.07.2019.

Позивач стверджує, що відповідач, в порушення договірних зобов`язань, за надані послуги оренди розрахувався лише частково, у зв`язку з чим за ним утворилася заборгованість у розмірі 129 837, 38 грн., що і стало підставою для звернення позивача з даним позовом до суду.

Згідно з положеннями статей 13, 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Крім того, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідач у судові засідання не з`явився, відзиву на позов, контррозрахунку суми заборгованості або доказів її оплати суду не надав.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Статтею 283 Господарського кодексу України передбачено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно з ч. 3 ст. 285 Господарського кодексу України орендар зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату.

Орендна плата це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі (ст. 286 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст. 762 Цивільного кодексу України за найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Форма плати за найм (оренду) майна встановлюється договором найму. Договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за найм (оренду) майна. Плата за найм (оренду) майна вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ст. 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За змістом положень статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Аналогічні положення містяться у статтях 525, 526 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ст. 253 Цивільного кодексу України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 524 Цивільного кодексу України зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

Згідно з ст. 533 Цивільного кодексу України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Частиною 2 ст. 198 Господарського кодексу України передбачено, що грошові зобов`язання учасників господарських відносин повинні бути виражені і підлягають оплаті у гривнях. Грошові зобов`язання можуть бути виражені в іноземній валюті лише у випадках, якщо суб`єкти господарювання мають право проводити розрахунки між собою в іноземній валюті відповідно до законодавства. Виконання зобов`язань, виражених в іноземній валюті, здійснюється відповідно до закону.

Отже, за загальним правилом зобов`язання має бути виражене і підлягає оплаті у гривнях, водночас сторони мають право визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті, а також з метою визначення суми, що підлягає сплаті у гривні, погодити порядок перерахунку суми платежу у гривні пропорційно до зміни курсу гривні до іноземної валюти.

Визначення в договорі валютного еквівалента вартості товарів (послуг) не є встановленням динамічної ціни в договорі. Натомість, така умова договору, в якій сторони погоджують, яким чином коригуватиметься грошова сума по відношенню до валюти, яку сторони обрали як оціночний еталон у разі зміни курсу, є «валютним застереженням».

Як вбачається з матеріалів справи, у договорі сторони погодили, що розмір орендної плати вказується у додатку № 1, яким він визначений в національній валюті - гривні, а також визначений його грошовий еквівалент в іноземній валюті доларах США.

Відповідно до п. 1.2 додатку № 1 на момент підсипання додаткової угоди № 1 розмір орендної плати (всього за договором) становить 202 809, 88 грн., в тому числі ПДВ 20 %. Грошовий еквівалент орендної плати за весь строк оренди (всього за договором) в іноземній валюті становить 8 053, 34 доларів США.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що відповідачем було здійснено часткову сплату орендної плати за договором № TMU-005АВ-19 оренди сільськогосподарської техніки від 26.03.2019, а саме:

- перший платіж в сумі 50 000, 00 грн. сплачено відповідачем 26.02.2019, грошовий еквівалент в іноземній валюті становить 1 856, 67 доларів США, що підтверджується додатком № 1 до договору № TMU-005АВ-19 оренди сільськогосподарської техніки від 26.03.2019;

- частина другого платежу в сумі 35 749, 01 грн. сплачено відповідачем 28.03.2019, грошовий еквівалент в іноземній валюті становить 1 317, 45 доларів США, що підтверджується додатковою угодою № 1 від 02.10.2019 до договору купівлі-продажу сільськогосподарської техніки № TMU-010ТВ-19 від 26.03.2019.

Таким чином, залишок несплаченої орендної плати в іноземній валюті становить 4 879, 22 доларів США.

Згідно з п. 2 додатку № 1 сторони встановили, що протягом терміну дії цього договору, грошові зобов`язання сторін існують і підлягають сплаті в гривнях.

Відповідач зобов`язаний здійснити оплату за цим договором таким чином, що сума в гривнях, що підлягає сплаті відповідачем на виконання ним зобов`язань за п. 1.2, визначається шляхом множення зазначеного в цьому пункті грошового еквіваленту в іноземній валюті на курс продажу долара США на УМВБ (що вказаний у графі «межбанк, курс продажу») на момент закриття торгів, на день, який передує дню фактичного здійснення платежу відповідачем орендної плати, при цьому, підписання додаткових угод та надсилання повідомлень позивачу не вимагається.

Отже, за умовами погодженої у договорі формули сторони визначили порядок сплати орендної плати. Разом з тим, сторони встановили, що їх грошові зобов`язання існують та підлягають сплаті в гривнях.

За таких обставин, суд, відповідно до погодженого сторонами порядку сплати орендної плати, а також враховуючи те, що позивачем заявлено до стягнення суму заборгованості в гривнях, здійснив розрахунок залишку несплаченої орендної плати, який становить 122 419, 63 грн. (4 879, 22 доларів США х 25,09 курс продажу долара США на УМВБ (що вказаний у графі «межбанк, курс продажу») на день, який передує дню здійснення платежу 29.10.2019).

Таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідача основного боргу за договором № TMU-005АВ-19 оренди сільськогосподарської техніки від 26.03.2019 підлягають частковому задоволенню, а саме у розмірі 122 419, 63 грн.

Крім того, позивач, на підставі п. 9.2.1 договору, просить суд стягнути з відповідача пеню, яка за розрахунком позивача за період з 31.10.2019 по 28.04.2021 складає 70 833, 13 грн.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно з ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

Відповідно до ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч. 2 ст. 551 Цивільного кодексу України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Статтею 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно з ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язань, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Пунктом 9.2.1 договору передбачено, що у випадку прострочення у сплаті орендних платежів відповідач сплачує позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу за кожен день прострочення за весь період прострочення.

Таким чином, аналіз наведених норми чинного законодавства та умов договору свідчить про те, що максимальний розмір пені, визначений Законом та погоджений сторонами у договорі, пов`язаний із розміром облікової ставки Національного банку України. При цьому, оскільки чинне законодавство не передбачає встановлення Національним банком України облікової ставки для іноземної валюти, пеня має обчислюватися та стягуватися за судовими рішеннями лише у національній валюті України - гривні.

Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 18.09.2020 у справі № 916/4693/15, від 23.11.2018 у справі № 922/4404/17 та від 06.03.2019 у справі № 916/4692/15.

За таких обставин, суд, здійснивши розрахунок пені за заявлений позивачем період в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості (122 419, 63 грн.), вважає, що з відповідача підлягає стягненню пеня у розмірі 30 597, 17 грн.

Також, зважаючи на те, що відповідач порушив строки виконання грошового зобов`язання щодо здійснення оплати за надані послуги оренди, позивач просить суд стягнути з відповідача 3 % річних, які за його розрахунком за період з 31.10.2019 по 28.04.2021 складають 5 815, 89 грн.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, за розрахунком суду, з урахуванням часткового задоволення позовних вимог про стягнення основного боргу, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 3 % річних у розмірі 5 483, 73 грн.

Враховуючи вищевикладене, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором № TMU-005АВ-19 оренди сільськогосподарської техніки від 26.03.2019 підлягають частковому задоволенню, а саме у розмірі 158 500, 53 грн., з яких: 122 419, 63 грн. основного боргу, 30 597, 17 грн. пені та 5 483, 73 грн. 3 % річних, у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача 7 417, 75 грн. основного боргу, 40 235, 96 грн. пені та 332, 16 грн. 3 % річних суд відмовляє.

Судовий збір, відповідно приписів ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладається судом на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 2, 13, 73-74, 76-79, 86, 129, 237-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Тайтен Машинері Україна» задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Терратек Україна» (08350, Київська область, Бориспільський район, село Глибоке, вулиця Глибоцька, будинок 6-А, ідентифікаційний код - 42670269) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Тайтен Машинері Україна» (08162, Київська область, Києво-Святошинський район, селище міського типу Чабани, вулиця Машинобудівників, будинок 1, ідентифікаційний код - 38379774) 122 419 (сто двадцять дві тисячі чотириста дев`ятнадцять) грн. 63 коп. основного боргу, 30 597 (тридцять тисяч п`ятсот дев`яносто сім) грн. 17 коп. пені, 5 483 (п`ять тисяч чотириста вісімдесят три) грн. 73 коп. 3 % річних та 2 377 (дві тисячі триста сімдесят сім) грн. 51 коп. - судового збору.

3. В частині позовних вимог про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Терратек Україна» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Тайтен Машинері Україна» 7 417, 75 грн. основного боргу, 40 235, 96 грн. пені та 332, 16 грн. 3 % річних відмовити.

4. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Дане рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 256-257 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 08.10.2021.

Суддя Т.В. Лутак