РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

12.10.2021Справа № 910/8165/21
Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді - Приходько І.В.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні справу

за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ

"МОНТАЖТЕХСЕРВІСЗВ`ЯЗОК"

до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "КОМПАНІЯ ДАРІНЕТ

СЕРВІС"

про стягнення 24 154,96 грн.

без виклику учасників справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "МОНТАЖТЕХСЕРВІСЗВ`ЯЗОК" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "КОМПАНІЯ ДАРІНЕТ-СЕРВІС" про стягнення заборгованості за договором підряду №1/2018/АВР від 25.04.2018 у розмірі 24 154,96 грн., з яких: заборгованість за виконані роботи - 18 672,00 грн., інфляційні втрати - 1 514,73 грн., 3% річних - 3 968,23 грн.

Згідно з пунктом 1 частини 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України, справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб є малозначними справами.

Частиною 1 статті 247 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що малозначні справи розглядаються у порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до частини 1 статті 250 Господарського процесуального кодексу України, питання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.05.2021 відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати розгляд справи в порядку (за правилами) спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Крім того, ухвалою було встановлено строк відповідачу, який становить 15 днів з дня вручення вказаної ухвали, для подачі до суду обґрунтованого письмового відзиву на позовну заяву, а також усіх письмових та електронних доказів, що підтверджують заперечення проти позову.

Ухвала Господарського суду міста Києва від 26.05.2021 була надіслана рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення №278 на юридичну адресу місцезнаходження відповідача, яка зазначена в позовній заяві та відповідає відомостям, внесеним до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: Україна, 04119, місто Київ, ВУЛИЦЯ СІМ`Ї ХОХЛОВИХ, будинок 15, корпус А.

Поштове відправлення, що було направлене на вказану адресу, повернулося на адресу суду без вручення з відміткою: «Повернення за зворотною адресою: адресат відсутній за вказаною адресою».

Крім того, ухвала Господарського суду міста Києва від 26.05.2021 була надіслана рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення №260 на адресу відповідача, яка зазначена в позовній заяві, як адреса для листування: а/с 139, Київ 50, 04050.

Однак, поштове відправлення, що було направлене на вказану адресу, повернулося на адресу суду без вручення з відміткою: «Повернення за зворотною адресою: адресат відсутній за вказаною адресою».

Разом з цим процесуальним правом на подання відзиву відповідач не скористався. Жодних клопотань та заяв по суті спору не заявив.

За приписами п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відтак, день проставлення у поштовому повідомленні відповідної відмітки вважається днем вручення відповідачу ухвали суду про призначення справи до судового розгляду по суті в силу положень п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, судом також враховано, що за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом. Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень", для доступу до судових рішень загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з ухвалою суду у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Разом з цим, згідно з ч. 2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Частиною 1 статті 248 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Враховуючи факт того, що строк, передбачений для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження, закінчився, тоді як відповідачем не подано жодної заяви по суті спору, а також не надано клопотання про поновлення процесуальних строків для вчинення відповідних процесуальних дій, справа підлягає розгляду за наявними у справі матеріалами.

Приймаючи до уваги, що відповідач у визначений судом строк не подав відзив на позов, не заявив жодних заяв, клопотань та заперечень, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами.

Беручи до уваги запровадження карантину та особливого режиму роботи суду, зважаючи на період перебування судді Приходько І.В. у відпустці та на лікарняному, завершальний розгляд справи здійснювався 12.10.2021.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

Як зазначає позивач, у 2018 році між Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія Дарінет - Сервіс» (замовник, відповідач) та ДП «Монтаж» ТОВ «Связьтехсервіс» (підрядник, позивач) був укладений в електронній формі договір підряду №1/2018/АВР від 25.04.2018 (далі - договір).

Згідно з п.1.1. Статуту (2020 року) Товариство з обмеженою відповідальністю «Монтажтехсервісзв`язок» () створено шляхом перетворення з Дочірнього підприємства «Монтаж» ТОВ «Связьтехсервіс» () та є правонаступником його майна, прав та обов`язків.

За умовами п.1.1 договору підряду №1/2018/АВР від 25.04.2018, підрядник зобов`язується власними та/або залученими силами та засобами на свій ризик відповідно до умов цього договору забезпечити виконання комплексу аварійно-відновлювальних робіт та/або робіт з модернізації телекомунікаційної мережі замовника (надалі - роботи), які визначені у замовленні, а замовник зобов`язується приймати належним чином виконані роботи та здійснювати їх оплату відповідно до умов договору.

Перелік робіт, назва об`єкту, строки виконання та вартість робіт, додаткові умови визначаються сторонами шляхом підписання замовлення за формою, наведеною у додатку №2 до цього договору (п.1.2 договору).

Пунктом 2.1. сторони погодили, що вартість робіт визначається на підставі протоколу погодження індивідуальних одиничних розцінок на виконання : робіт (додаток № 1) і обсягів робіт, що замовлятимуться замовником відповідними замовленнями (надалі - Замовлення) форма якого міститься у додатку №2 до цього договору. Замовлення направляється замовником підряднику в електронному вигляді за адресою: , та обов`язково надається до підпису, у письмовій формі.

Загальна вартість робіт за цим договором складається з усіх замовлень замовника та не може перевищувати суму у розмірі 500000 (п. 2.1.1.договору).

Згідно з п. 3.1. строки виконання робіт визначаються у кожному окремому замовленні в залежності від обсягів замовлених робіт та складності їх виконання. Термін виконання аварійно відновлювальних робіт у волоконно-оптичному кабелі довжиною до 300 м., з направлення замовлення в електронному вигляді і до завершення робіт не може перевищувати: - протягом робочого часу - 6 години; -протягом неробочого часу та у вихідні і святкові дні - 8 годин.

Відповідно до п. 4.1. договору, оплата вартості належним чином виконаних робіт здійснюється замовником протягом 10 (десяти) банківських днів з дня підписання уповноваженими представниками сторін акту приймання-передачі виконаних робіт та надання підрядником всієї необхідної документації.

Розрахунок має здійснюватися на підставі підписаного(-их) повноважними представниками сторін акту(-ів) виконаних робіт з наданням відповідної виконавчої документації (п. 4.2. договору).

Пунктом 8.2.3. договору передбачено, зокрема, обов`язки замовника: своєчасно та в повному обсязі оплатити належним чином виконані підрядником роботи відповідно до умов цього договору.

Сторони погодили у п.9.7. даного договору, що приймання закінчених робіт здійснюється згідно діючого законодавства.

Відповідно до п.9.8. договору фактом, що підтверджує приймання замовником та передачу підрядником результатів виконаних робіт, є підписання сторонами акту приймання виконаних робіт, який складається підрядником в 2 (двох) оригінальних примірниках, які мають бути підписані та скріплені печаткою підрядника.

У п.9.9. договору визначено, що передані підрядником акти приймання виконаних робіт протягом 5 (п`яти) робочих днів з дня їх отримання замовником або підписуються, або надається письмова мотивована відмова від прийняття виконаних робіт та підписання акту приймання виконаних робіт.

Якщо при прийнятті робіт виявлено недоліки, що виникли з вини підрядника, замовник не приймає такі роботи до повного усунення недоліків за рахунок підрядника, не підписує акт приймання виконаних робіт, та має право не здійснювати оплату неякісно виконаних робіт або Робіт, що виконані з недоліками (п. 9.10. договору).

Цей договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2018 року, але в будь-якому випадку до виконання обома сторонами усіх покладених на них зобов`язань згідно умов цього договору ( п.12.1. договору).

За твердженнями позивача, останнім у 2018 році виконано роботи за замовленнями від 27.07.2018: №1 на суму 6 096,00 грн.; №2 на суму 21 528,00 грн.; №3 на суму 8 208,00 грн.; №4 на суму 5 280,00 грн.; №5 на суму 4 176,00 грн.; №6 на суму 1 800,00 грн.; №7 на суму 4 956,00 грн.; №8 на суму 3 144,00 грн.; №9 на суму 14 880,00 грн.; №10 на суму 3 792,00 грн.; №11 на суму 5 760,00 грн. на загальну суму 79 620,00 грн.

Позивач зазначає, що 28.08.2018 директору ТОВ «Компанія Дарінет-Сервіс» Дубовому А.О. було надіслано на електронну пошту для погодження в одному електронному листі вищевказаний договір, замовлення у кількості 11 штук на загальну суму 79 620,00 грн. та 11 актів приймання виконаних робіт від 20.08.2018 (далі - акти) на загальну суму 79 620,00 грн., а саме: акт №1 на суму 6 096,00 грн.; акт №2 на суму 21 528,00 грн.; акт №3 на суму 8 208,00 грн.; акт №4 на суму 5 280,00 грн.; акт №5 на суму 4 176,00 грн.; акт №6 на суму 1 800,00 грн.; акт №7 на суму 4 956,00 грн.; акт №8 на суму 3 144,00 грн.; акт №9 на суму 14 880,00 грн.; акт №10 на суму 3 792,00 грн.; акт №11 на суму 5 760,00 грн.

Як стверджує позивач, 29.08.2018 від директора ТОВ «Компанія Дарінет-Сервіс» надійшов електронний лист про фактичне погодження вищевказаних первинних документів.

При цьому, позивач зазначає, що акти відмови від прийняття робіт від замовника виконавцем не отримувались.

Позивач вказує, що замовник згідно з умовами п.4.1. договору на 10-й банківський день оплатив підряднику виконані роботи на загальну суму 60 948,00 грн., що підтверджується банківською випискою за період з 04.09.2018 по 04.09.2018 та платіжними дорученнями від 04.09.2018: №2783 на суму 6 096,00 грн., №2779 на суму 21 528,00 грн., №2778 на суму 8 208,00 грн., №2788 на суму 5 280,00 грн., №2781 на суму 4 956,00 грн., №2784 на суму 14 880,00 грн., з призначеннями платежу: «оплата за роботи ЗГ. ДОГ-N1/2018/АВР ВІД 25.04.2018Р.».

Разом з цим, позивач зазначає, що замовником не сплачено роботи на загальну суму 18 672,00 грн. за наступними актами від 20.08.2018: №5 на суму 4 176,00 грн.; №6 на суму 1 800,00 грн.; №8 на суму 3 144,00 грн.; №10 на суму 3 792,00 грн.; №11 на суму 5 760,00 грн.

В зв`язку з безпідставною несплатою замовником робіт на суму 18 672,00 грн., позивачем 16.08.2019 було направлено на електронну пошту директора ТОВ «Компанія Дарінет-Сервіс» претензію від 16.08.2019 з актом звірки взаємних розрахунків з вимогою сплатити зазначену решту суми за виконані відрядником роботи.

За твердженням позивача, відповідь на претензію ТОВ «Компанія Дарінет-Сервіс» у встановлені чинним законодавством строки не надало, за виконані роботи суму у розмірі 18 672,00 грн. не сплатило.

З огляду на вищевказане, у квітні 2021 позивач повторно направив претензію від 26.04.2021 з актом звірки взаємних розрахунків та неоплаченими актами виконаних робіт, але вже засобами поштового зв`язку на юридичну адресу ТОВ «Компанія Дарінет-Сервіс» і на адресу для листування, зазначену у договорі.

Позивач зазначає, що згідно з даними з сайту Укрпошти відправлення на юридичну адресу ТОВ «Компанія Дарінет-Сервіс» залишається на пошті, відправлення, надіслане на поштову адресу, «не вручене під час доставки: інші причини».

Позивач звертає увагу суду, що усні перемовини позивача з ТОВ «Компанія Дарінет-Сервіс» щодо можливого врегулювання цього питання «мирним шляхом» також не дали результатів, тому ТОВ «Монтажтехсервісзв`язок» звернулось до суду з позовом про стягнення з ТОВ «Компанія Дарінет-Сервіс» зазначеної суми заборгованості в розмірі 18 672,00 грн., на яку нараховано інфляційні втрати в розмірі 1 514,73 грн. та 3% річних в розмірі 3 968,23 грн.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, враховуючи наступне.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частинами 1, 2 статті 180 Господарського кодексу України визначено, що зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Згідно з ч. 1 ст. 181 Господарського кодексу України допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Вказане також кореспондується з приписами статті 205 Цивільного кодексу України.

Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом (ч. 1 ст. 639 Цивільного кодексу України).

За загальним правилом, відповідно до статті 208 Цивільного кодексу України, правочини між юридичними особами належить вчиняти у письмовій формі.

Частинами 1, 2 статті 207 Цивільного кодексу України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до статті 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно з ч. 1 ст. 640 Цивільного кодексу України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії (ч. 2 ст. 640 Цивільного кодексу України).

У свою чергу, відповідно до статті 641 Цивільного кодексу України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

За приписами частин 1, 2 статті 642 Цивільного кодексу України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Отже, законом передбачено можливість укладення договорів у спрощеному порядку, зокрема, через ділову переписку - шляхом обміну документами та у вигляді конклюдентних дій (прийняття замовлення до виконання).

При цьому, договори, укладені зазначеними способами, вважаються такими, що вчинені у письмовій формі.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання замовлень від 27.07.2018: №1 на суму 6 096,00 грн.; №2 на суму 21 528,00 грн.; №3 на суму 8 208,00 грн.; №4 на суму 5 280,00 грн.; №5 на суму 4 176,00 грн.; №6 на суму 1 800,00 грн.; №7 на суму 4 956,00 грн.; №8 на суму 3 144,00 грн.; №9 на суму 14 880,00 грн.; №10 на суму 3 792,00 грн.; №11 на суму 5 760,00 грн. на загальну суму 79 620,00 грн. позивачем було виконано роботи. У реквізитах замовлень зазначено посилання на договір підряду №1/2018/АВР від 25.04.2018, а також вказано найменування робіт і витрат, кількість, загальну вартість.

Судом встановлено, що позивачем було 28.08.2018 директору ТОВ «Компанія Дарінет-Сервіс» Дубовому А.О. надіслано на електронну пошту для погодження в одному електронному листі вищевказаний договір підряду, замовлення у кількості 11 штук на загальну суму 79 620,00 грн. та 11 актів приймання виконаних робіт від 20.08.2018 на загальну суму 79 620,00 грн., а саме: акт №1 на суму 6 096,00 грн.; акт №2 на суму 21 528,00 грн.; акт №3 на суму 8 208,00 грн.; акт №4 на суму 5 280,00 грн.; акт №5 на суму 4 176,00 грн.; акт №6 на суму 1 800,00 грн.; акт №7 на суму 4 956,00 грн.; акт №8 на суму 3 144,00 грн.; акт №9 на суму 14 880,00 грн.; акт №10 на суму 3 792,00 грн.; акт №11 на суму 5 760,00 грн.

Матеріалами справи підтверджено, що на виконання п.4.1. Договору на 10-й банківський день відповідач оплатив підряднику виконані роботи на загальну суму 60 948,00 грн., що підтверджується банківською випискою за період з 04.09.2018 по 04.09.2018 та платіжними дорученнями від 04.09.2018: №2783 на суму 6 096,00 грн., №2779 на суму 21 528,00 грн., №2778 на суму 8 208,00 грн., №2788 на суму 5 280,00 грн., №2781 на суму 4 956,00 грн., №2784 на суму 14 880,00 грн., з призначеннями платежу: «оплата за роботи ЗГ. ДОГ-N1/2018/АВР ВІД 25.04.2018Р.».

Разом з цим, доказів щодо оплати робіт на загальну суму 18 672,00 грн. за наступними актами від 20.08.2018: №5 на суму 4 176,00 грн.; №6 на суму 1 800,00 грн.; №8 на суму 3 144,00 грн.; №10 на суму 3 792,00 грн.; №11 на суму 5 760,00 грн. матеріали справи не місять.

Крім того, в матеріалах справи відсутні будь-які письмові мотивовані відмови замовника від прийняття виконаних робіт та підписання акту приймання виконаних робіт.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що правовідносини, які склалися між сторонами, є укладенням договору в спрощений спосіб. Таке оформлення договірних правовідносин сторонами відповідає приписам чинного законодавства України та за своєю правовою природою укладений сторонами правочин є договором підряду, який підпадає під правове регулювання Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України.

Згідно частини 1 статті 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі статтями 525, 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Матеріали справи не містять жодних доказів оплати робіт на загальну суму 18 672,00 грн. за наступними актами від 20.08.2018: №5 на суму 4 176,00 грн.; №6 на суму 1 800,00 грн.; №8 на суму 3 144,00 грн.; №10 на суму 3 792,00 грн.; №11 на суму 5 760,00 грн.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 16.08.2019 було направлено на електронну пошту директора ТОВ «Компанія Дарінет-Сервіс» претензію від 16.08.2019 з актом звірки взаємних розрахунків з вимогою сплатити зазначену решту суми за виконані підрядником роботи.

Крім того, 26.04.2021 листом №237-пр позивач звернувся до відповідача з вимогою оплатити заборгованість за надані роботи на загальну суму 18 672,00 грн. з актом звірки взаємних розрахунків та неоплаченими актами виконаних робіт.

Даний лист надіслано відповідачу 26.04.2021 рекомендованою кореспонденцією з поштовим ідентифікатором №614 на адресу, зазначену в договорі, як адреса для кореспонденції: а/с 139, Київ 50, 04050, що підтверджується накладною та описом вкладення у цінний лист.

Крім того, лист №237-пр від 26.04.2021 було надіслано рекомендованою кореспонденцією з поштовим ідентифікатором №622 на юридичну адресу місцезнаходження відповідача, яка зазначена в позовній заяві та відповідає відомостям, внесеним до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: Україна, 04119, місто Київ, ВУЛИЦЯ СІМ`Ї ХОХЛОВИХ, будинок 15, корпус А.

Згідно з даними з сайту Укрпошти відправлення №614 не вручене під час доставки: інші причини, що стосується відправлення №622, останнє так само не вручене під час доставки.

Судом вище встановлено, що відповідач за надані послуги не розрахувався. При цьому, матеріали справи не містять доказів на підтвердження протилежного.

Також суд зауважує, що у матеріалах справи відсутні будь-які заперечення щодо якості та вартості наданих робіт зі сторони відповідача.

Відповідач належними засобами доказування доказів протилежного не довів.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Враховуючи викладене та зважаючи на відсутність належних та допустимих доказів на підтвердження повного або часткового погашення спірної заборгованості відповідачем, суд дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність факту наявності боргу у сумі 18 672,00 грн., яка підлягає стягненню на користь позивача.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача 3% річних в розмірі 3 968,23 грн. та

інфляційних втрат в розмірі 1 514,73 грн., суд зазначає наступне.

Як унормовано приписами статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання; боржник , який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Статтею 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

При цьому слід зауважити, що у випадках порушення грошового зобов`язання суд не має правових підстав приймати доводи боржника з посиланням на неможливість виконання грошового зобов`язання через відсутність необхідних коштів (стаття 607 ЦК України) або на відсутність вини (статті 614, 617 ЦК України чи стаття 218 ГК України).

За своїми ознаками, індекс інфляції є збільшенням суми основного боргу у зв`язку з девальвацією грошової одиниці України, а 3% річних є платою за користування чужими коштами в цей період прострочення виконання відповідачем його договірного зобов`язання, і за своєю правовою природою вони є самостійними від неустойки способами захисту, цивільних прав і забезпечення виконання цивільних зобов`язань, а не штрафною санкцією.

Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові. (аналогічна правова позиція викладена у постанові Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 №14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань").

Суд перевірив наданий позивачем розрахунок 3% річних від простроченої суми, а також інфляційні втрати, і встановив, що обчислення виконано арифметично правильно, відповідно заявлені вимоги про стягнення 3% річних та інфляційних втрат підлягають задоволенню.

Приписами ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищезазначене в сукупності, зважаючи на встановлені судом фактичні обставини, приймаючи до уваги, що відповідач не подав відзив на позовну заяву, не надав суду належних та допустимих доказів на спростування позовних вимог, господарський суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача суми основного боргу у розмірі 18 672,00 грн., 3% річних в розмірі 3 968,23 грн. та інфляційних втрат в розмірі 1 514,73 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "КОМПАНІЯ ДАРІНЕТ-СЕРВІС" (Україна, 04119, місто Київ, ВУЛИЦЯ СІМ`Ї ХОХЛОВИХ, будинок 15, корпус А, ідентифікаційний код 38123089) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "МОНТАЖТЕХСЕРВІСЗВ`ЯЗОК" (Україна, 49000, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, ПРОСПЕКТ СЛОБОЖАНСЬКИЙ, будинок 29, кімната 102, ідентифікаційний код 35934417) заборгованість у розмірі 18 672,00 грн., 3% річних в розмірі 3 968,23 грн., інфляційні втрати в розмірі 1 514,73 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 270,00 грн.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.ст. 254, 256-259 ГПК України з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 12.10.2021.

Суддя І.В. Приходько