ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2021 року м.Харків Справа № 913/849/14(913/526/21)
Провадження №5/913/526/21
про стягнення 49 335 грн 66 коп.
у межах справи №913/849/14 про банкрутство Дочірнього підприємства «Луганський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України»,
Суддя Господарського суду Луганської області Вінніков С.В.
Секретар судового засідання-помічник голови суду Бережна Л.В.
У засіданні брали участь:
від позивача: представник не прибув;
від відповідача: представник не прибув.
Дочірнє підприємство «Луганський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (далі позивач, ДП «Луганський облавтодор») звернулося до Господарського суду Луганської області з позовною заявою від 02.08.2021 №1/5921 до Приватного підприємства «ТМ- Новатор» (далі відповідач, ПП «ТМ-Новатор») про стягнення заборгованості за договором від 01.12.2017 №2 про надання послуг у сумі 34 027 грн 00 коп., 3% річних за період з 21.12.2017 по 28.07.2021 у сумі 3 663 грн 73 коп. та інфляційних втрат за період з січня 2018 року по червень 2021 року у сумі 9 374 грн 94 коп.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив наступне.
01.12.2017 між позивачем, як виконавцем, та відповідачем, як замовником, укладений договір №2 про надання послуг (далі - договір).
На виконання умов указаного договору від 01.12.2017 виконавцем надано послуги автогрейдера Д3 122 державний номер 44-36 та послуги фрези на базі трактора МТЗ-920 державний номер 019-45 на загальну суму 34 027 грн 00 коп. з урахуванням ПДВ.
15.12.2017 між сторонами підписано акт виконаних робіт на загальну суму 34 027 грн 00 коп. згідно рахунку від 15.12.2017 №9.
Замовником у порушення умов п.4.1 договору розрахунків з виконавцем протягом 5 днів після одержання акту наданих послуг проведено не було.
У зв`язку з несвоєчасною оплатою відповідачем наданих послуг згідно зі ст.625 Цивільного кодексу України позивачем були нараховані інфляційні втрати та 3% річних.
01.01.2019 між сторонами підписано акт звіряння взаємних розрахунків.
Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 05.08.2021 справа передана на розгляд судді Віннікову С.В.
Ухвалою суду від 10.08.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрите провадження у справі; визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням представників сторін; розгляд справи по суті призначено в судовому засіданні на 06.09.2021.
Ухвалою суду від 06.09.2021 відкладено розгляд справи по суті в судовому засіданні на 04.10.2021.
У судове засідання 04.10.2021 представники сторін не прибули, причин неявки суду не повідомили, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Відповідно до ч.4 ст.13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідач відзив на позовну заяву не подав.
Відповідно до ч.9 ст.165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Частиною 8 ст.252 ГПК України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши матеріали справи, господарський суд
Між філією «Новопсковський райавтодор» ДП «Луганський облавтодор», як виконавцем, на підставі положення та довіреності від 01.12.2017 №08-01/12/2017/2, та ПП «ТМ-Новатор», як замовником, укладено договір від 01.12.2017 №2 про надання послуг, за умовами якого в порядку та на умовах, визначених цим договором замовник доручає, а виконавець зобов`язується надати послуги автогрейдера Д3 122 державний номер 44-36 та послуги фрези на базі трактора МТЗ-920 державний номер НОМЕР_1 , а замовник зобов`язується прийняти та оплатити такі послуги (п.1.1 договору).
Ціна цього договору становить 34 027 грн 00 коп. у тому числі ПДВ 5 671 грн 17 коп., що станом на дату складання договору дорівнює загальній вартості послуг (п.3.1 договору).
Відповідно до п.4.1 договору розрахунки за надані послуги по цьому договору здійснюються щомісяця шляхом перерахування відповідних коштів на рахунок виконавця протягом 5 днів, після одержання від виконавця акту наданих послуг, що підписується сторонами за фактично надані послуги.
Датою передачі послуг від виконавця замовнику вважається дата підписання акту наданих послуг (п.4.3 договору).
Абзацами 2-4 п.5.1 договору передбачено що, строк надання послуг: календарна дата початку надання послуг 1 грудня 2017 року, кінцевий строк надання послуг 31 грудня 2017 року, з урахуванням інших умов договору щодо строків надання послуг. Надання послуг за цим договором може бути закінчено достроково. Послуги вважаються наданими після підписання акту наданих послуг.
На виконання умов указаного договору 15.12.2017 виконавцем надано послуги на загальну суму 34 027 грн 00 коп. з урахуванням ПДВ. Замовником прийнято послуги відповідно до акту наданих послуг від 15.12.2017.
ПП «ТМ-Новатор» надані послуги не оплатило, заборгованість перед ДП «Луганський облавтодор» складає 34 027 грн 00 коп.
Указані обставини стали підставою для звернення позивача з даним позовом до суду.
Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.
До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Частиною 1 ст.173 ГК України передбачено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.
Згідно зі ст.11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань) є, зокрема, договір та інші правочини.
Згідно ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Відповідно до ч.1 ст.639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.
Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно з ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ч.1 ст.901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Згідно з ч.1 ст.903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ч.1 ст.222 ГК України учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законі інтереси інших суб`єктів, зобов`язані поновити їх, не чекаючи пред`явлення їм претензії чи звернення до суду.
Згідно зі ст.ст.525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства тощо. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.
На виконання умов договору позивачем надані відповідачеві послуги автогрейдера та послуги фрези на базі трактора МТЗ-920 на загальну суму 34 027 грн 00 коп., що підтверджується актом наданих послуг від 15.12.2017 на суму 34 027 грн 00 коп. з урахуванням ПДВ (а.с.34).
Акт наданих послуг підписаний сторонами.
Отже указаний акт є належним та допустимим доказом, який підтверджує факт надання позивачем послуг відповідачеві.
ПП «ТМ-Новатор» надані послуги не оплатило, заборгованість складає 34 027 грн 00 коп.
Приписами ст.530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Відповідно до п.4.1 договору розрахунки за надані послуги по цьому договору здійснюються щомісяця шляхом перерахування відповідних коштів на рахунок виконавця протягом 5 днів, після одержання від виконавця акту наданих послуг, що підписується сторонами за фактично надані послуги.
Відповідач у порушення умов п.4.1 договору надані послуги не оплатив.
Факт наявності заборгованості підтверджується, зокрема, актом звіряння розрахунків станом на 01.01.2019, за яким заборгованість замовника (відповідача) перед виконавцем (позивачем) становить 34 027 грн 00 коп. (а.с.35).
Указаний акт звіряння взаємних розрахунків підписаний сторонами, зокрема, директором відповідача Оганісяном А.Е. та підпис скріплено печаткою ПП «ТМ-Новатор».
Згідно з абз.4 п.5.1 договору послуги вважаються наданими після підписання акту наданих послуг.
Також суд бере до уваги наступне.
Статтею 251 ЦК України визначено, що строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду.
За змістом ст.252 ЦК України вбачається, що строк визначається, зокрема, днями, а термін - календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.
Частиною 5 ст.254 ЦК України передбачено, що якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.
Отже, при визначенні строку (терміну) виконання зобов`язання судам необхідно враховувати загальні положення ЦК України про порядок визначення та обчислення строків (термінів), зокрема, щодо початку і закінчення строку (терміну), а також умови вчиненого сторонами спору правочину, на підставі якого виникло зобов`язання.
Оскільки сторонами у п.4.1 договору визначено саме строк виконання зобов`язання з оплати наданих послу, суд, визначаючи початок періоду прострочення, керується вказаними висновками Верховного Суду.
Підсумовуючи викладене суд приходить до висновку, що відповідач у відповідності до п.4.1 договору повинен був оплатити надані послуги у строк по 20.12.2017 (включно).
Відповідач у порушення умов договору надані послуги не оплатив, заборгованість складає 34 027 грн 00 коп.
Порушенням зобов`язання, у відповідності до ст.610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, тобто неналежне виконання.
Відповідач позов не оспорив, доказів відсутності заборгованості суду не подав.
З огляду на викладене суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 34 027 грн 00 коп. та про їх задоволення.
Згідно зі ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відносно вимоги позивача про стягнення з відповідача 3% річних за період з 21.12.2017 по 28.07.2021 у сумі 3 663 грн 73 коп. суд зазначає наступне.
Статтею 625 ЦК України передбачена відповідальність за порушення грошового зобов`язання. Так, за цією нормою ЦК України боржник, що прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.
Перевіривши наданий ДП «Луганський облавтодор» розрахунок 3% річних (а.с.3) суд вважає його неправильним, оскільки позивачем не враховано, що у 2020 році 366 днів, а не 365, як зазначено позивачем.
Водночас, господарський суд вважає за необхідне навести власний розрахунок 3% річних, зроблений за допомогою програми «Законодавство»:
дата акта наданих послугСтрок оплати Сума заборгованості, грн.Період нарахуванняКількість днів прострочкиСума 3 %річних, грн.
Ураховуючи принцип диспозитивності судового процесу та розмір заявлених позивачем до стягнення 3% річних, суд приходить до висновку про задоволення вимоги ДП «Луганський облавтодор» про стягнення з ПП «ТМ-Новатор» 3% річних за період з 21.12.2017 по 28.07.2021 у загальній сумі 3 663 грн 73 коп.
Відносно вимоги позивача про стягнення з відповідача інфляційних втрат за період січня 2018 року червень 2021 року в сумі 9 374 грн 93 коп. суд зазначає наступне.
Перевіривши наданий позивачем розрахунок інфляційних втрат (а.с.3), суд зазначає, що позивачем невірно визначено індекс інфляції за весь період прострочення, оскільки визначення величини приросту індексу споживчих цін має заокруглюватися до десяткового числа після коми.
Викладене відповідає висновкам Верховного Суду, наведеним у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 26.06.2020 у справі №905/21/19, які в силу положень ч.4 ст.236 ГПК України враховуються при виборі і застосуванні норм права.
Водночас, суд вважає за необхідне навести власний розрахунок інфляційних втрат, зроблений за допомогою програми «Законодавство»:
дата акта наданих послугСтрок оплатиСума заборгованості в грн.Період нарахування Індекс інфляції за весь період простроченняСума інфляції, грн
15.12.2017 20.12.201734 027,00Січень 2018-червень 2021127,69 391,45
Усього: 9 391,45
Ураховуючи принцип диспозитивності судового процесу, розмір заявлених позивачем до стягнення інфляційних втрат, обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення є інфляційні втрати за період січня 2018 року червень 2021 року в сумі 9 374 грн 93 коп.
Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.
Судовий збір у сумі 2 270 грн 00 коп. покладається на відповідача згідно зі ст.129 ГПК України.
Згідно з ч.ч.4, 5 ст.240 ГПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст.ст.129, 232, 233, 236, 238, 240, 252 ГПК України, господарський суд
1. Позов Дочірнього підприємства «Луганський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» до Приватного підприємства «ТМ-Новатор» задовольнити повністю.
3. Учасники справи:
Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції у строки, передбачені ст.256 Господарського процесуального кодексу України та порядку, визначеному пп.17.5 п.17 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Сергій Вінніков