Господарський суд Рівненської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" вересня 2021 р. м. Рівне Справа № 918/411/21

Господарський суд Рівненської області у складі судді Романюк Ю.Г. при секретарі судового засідання Рижій А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Бест Мьюзік" в особі Громадської спілки "Організація колективного управління авторськими і суміжними правами" до фізичної особи - підприємця Якимчук Любов Іванівни про стягнення 56 750,00 грн.

представники:

від позивача: не з`явився;

від особи, яка звернулася до суду із позовом (організації колективного управління): Хлєбніков С.Г.;

від відповідача: Мотрич Є.В.

ВСТАНОВИВ:

У травні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Бест Мьюзік" в особі Громадської спілки "Організація колективного управління авторськими і суміжними правами" звернулося до Господарського суду Рівненської області із позовною заявою до фізичної особи - підприємця Якимчук Любов Іванівни про стягнення 56 750,00 грн. за незаконне використання твору "Моя любов".

Ухвалою суду 01 червня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження. Судове засідання у справі призначено на "22" червня 2021 року.

Ухвалою суду від 14 червня 2021 року клопотання представника Громадської спілки "Організація колективного управління авторськими і суміжними правами" - адвоката Гуйди Д.М. про участь у судовому засіданні, яке відбудеться "22" червня 2021 року, в режимі відеоконференції задоволено.

Ухвалою суду від 22.06.2021 року розгляд справи відкладено на 06.07.2021 року.

Ухвалою суду від 06.07.2021 року розгляд справи відкладено на 20.07.2021 року.

20 липня 2021 року від представника відповідача надійшло клопотання про витребування оригіналів письмових доказів у порядку ч. 6 ст. 91 ГПК України.

Ухвалою суду від 20.07.2021 року продовжено строк підготовчого провадження у справі № 918/411/21 на 30 днів - до "30" серпня 2021 року включно. Закрито підготовче провадження у справі 918/411/21. Призначено справу до судового розгляду по суті на "31" серпня 2021 р. на 13:30 год. Витребувано від позивача оригінали наступних документів: договору №27ПФ від 01.07.2016 року про передачу виключних авторських і суміжних прав між ФОП Бадоєв Алан Казбекович та ТОВ "БЕСТ МЬЮЗІК" з додатками; договору Про управління майновими авторськими правами №АВ110620 від 26.06.2020 року між Громадською спілкою "Організація колективного управління авторськими і суміжними правами" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Бест Мьюзік" з додатками; акту фіксації від 01.03.2021 року з додатками; фіскального чеку від 01.03.2021 року та розрахункової квитанції від 01.03.2021 року.

02 серпня 2021 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву та клопотання про поновлення процесуального строку для подання відзиву.

Згідно з ч. 8 ст. 165 ГПК України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

Так, ухвалою суду від 01.06.2020 відповідачу, згідно ст. 165 ГПК України, встановлено 15-денний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позов.

Вказану ухвалу було направлено на адресу відповідача (33016, м. Рівне, вул. Романа Шухевича, 26, кв. 64), яка збігається із адресою, зазначеною у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Проте, на адресу суду повернулося поштове відправлення у якому направлялася ухвала суду від 01.06.2021 року з відміткою поштового зв`язку "інші причини".

Вищезазначена заява про поновлення процесуального строку обгрунтвана тим, що 08.07.2021 року Якимчук Любов Іванівна за адресою місця проживання отримала копію ухвали Господарського суду Рівненської області від 06.07.2021 року про відкладення розгляду справи. Будь яких інших документів, пов`язаних з розглядом даної справи, в тому числі, копії позовної заяви з додатками Відповідач не отримувала, що підтверджується матеріалами справи (поштове повідомлення). Разом з тим, відповідач вказує, що фізична особа-підприємець Якимчук Любов Іванівна ухвалу про відкриття провадження у даній справі від 01.06.2021 року не отримувала, що підтверджується матеріалами справи (поштове повідомлення), а уповповноважений представник ознайомився із ухвалою лише 14.07.2021 року під час ознайомлення з матеріалами справи (про що свідчить відмітка на відповідному клопотанні від 09.07.2021 року), а тому вважає, що строк на подання відзиву, встановлений судом в ухвалі від 01.06.2021 року пропущений з поважних причин. Зазначено, що оскільки відповідач 14.07.2021 року ознайомився зі змістом вищевказаної ухвали від 01.06.2021 року, а також ознайомився з копію позовної заяви з додатками, відтак останнім днем для подання відзиву є 29.07.2021 року. Крім того, зазначено, що ФОП Якимчук Любов Іванівна не є спеціалістом у галузі права та лише 09.07.2021 року уклала договір про надання правової допомоги із адвокатом Мотричем Євгеном Ростиславовичем, - опрацювання позовної заяви та доданих до неї документів, підготовка правової позиції по справі та підготовка відзиву зайняла певний час, враховуючи подання Позивачем додаткових доказів, не долучених до позовної заяви.

З огляду на вищезазначене, представник відповідача просить суд поновити ФОП Якимчук Л.І. строк для подання відзиву на позов.

Приписами ч. 1 ст. 118 ГПК України встановлено, що право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Відповідно до ч. 4 ст.119 ГПК України, одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи, тощо), стосовно якої пропущено строк.

Суд, розглянувши вищезазначену заяву про поновлення процесуального строку для подання відзиву, визнав її обгрунтованою та такою, що відповідає нормам ГПК України, а тому дійшов висновку про поновлення відповідачу процесуального строку на подання відзиву, оскільки втрата процесуальної можливості на подання відзиву на позов внаслідок пропуску строку на його подання з причин збирання та опрацювання доказів, є процедурним поняттям, яке може порушити принцип забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті, а відтак суд долучає відзив на позов до матеріалів справи.

Як вбачається зі змісту відзиву на позовну заяву, відповідач заперечує проти задоволення позову з огляду на те, що Громадською спілкою "Організація колективного управління авторськими і суміжними правами" не подано доказів на підтвердження обставин наявності повноважень для звернення до господарського суду в інтересах позивача.

Крім того, відповідачем зазначено про відсутність доказів порушення прав позивача відповідачем, оскільки вона на підставі договору нежитлового приміщення №К9/01/21 від 01.01.2021 року, укладеного між ФОП Якимчук Любовю Іванівною та ТОВ "Регіон-Агро Плюс" здійснює володіння та користування нежитловим приміщенням підвалу адмінбудинку за адресою в м. Рівне, вул. Кавказька, 9 (підвальний поверх), площею 144,76м.кв., реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101. Дозвіл на використання комерційного найменування "КАТАНА" в господарській діяльності за адресою в м. Рівне, вул. Кавказька, 9, нежитлове приміщення підвалу адмінбудинку за адресою в м. Рівне, вул. Кавказька, 9 (підвальний поверх), площею 144,76 м. кв., реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101 надано відповідачу правовласником вказаного комерційного найменування. Поряд з цим, в іншому нежитловому приміщенні за тією ж адресою в м. Рівне, вул. Кавказька, 9, загальною площею 157,4 м.кв. (перший поверх), реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень 01, станом на 01.03.2021 року здійснювала господарську діяльність інший суб`єкт господарювання - ФОП Лопуга Анжеліка Вікторівна (РНОКПП НОМЕР_1 ), що підтверджується письмовою заявою свідка ФОП Лопуги Анжеліки Вікторівни від 29.07.2021 року та витягом з реєстру речових прав на нерухоме майно.

Разом з тим, на підтвердження позовних вимог щодо наявності факту порушення та здійснення такого правопорушення саме відповідачем, позивачем долучено до матеріалів справи на підтвердження фіксування факту порушення майнових авторських прав копію акту фіксації від 01.03.2021 року та копію відеозапису від 29.02.2021 року. Як вказано в тексті акту фіксації від 01.03.2021 року, складеного Представником ГС "ОКУАСП" Шибруком А.В., такий акт не підміняює самого відеозапису використання об`єктів суміжних прав способом публічного виконання, акт та відеозвукозапис оцінюються в комплексі. Відповідно до відомостей, зазначених у вказаному акті, порушення зафіксовано за адресою: м. Рівне, вул. Кавказька. 9, в якому господарську діяльність здійснює ФОП Якимчук Любов Іванівна, що встановлено на підставі фіскального чеку від 01.03.2021 року та ФОП Лопуга Анжеліка Вікторівна, що встановлено на підставі розрахункової квитанції від 01.03.2021 року.

Дослідивши зміст відеозапису наданого позивачем, відповідач зазначає, що фіксація здійснювалася не в приміщенні закладу відповідача (нежитлове приміщення підвалу адмінбудинку за адресою в м. Рівне, вул. Кавказька, 9 (підвальний поверх), площею 144,76 м.кв., реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101), а в іншому приміщенні, - нежитловому приміщенні за адресою в м. Рівне, вул. Кавказька, 9, загальною площею 157,4 м.кв. (перший поверх), реєстраційний номер Об`єкту нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень 01 яке саном на 01.03.2021 року перебувало в користуванні іншого суб`єкта господарювання Фізичної особи-підприємця Лопуги Анжеліки Вікторівни, що підтверджується письмовими доказами, а саме: договором оренди нежитлового приміщення №К9/01/21 від 01.01.2021 року, актом приймання-передачі від 01.01.2021 року укладеними між ФОП Якимчук Любовю Іванівною (Орендар) та ТОВ "Регіон-агро плюс" (Орендодавець), а також письмовою заявою Свідка ФОП Лопуги Анжеліки Вікторівни від 29.07.2021 року.

Окрім того, на спростування обставин зазначених в позові, 29.07.2021 року представником Відповідача, адвокатом Мотричем Є.Р. за участі уповноваженого представника Відповідача Павлюк Олени Костянтинівни, на підставі Довіреності від 03.10.2019 року, посвідченої приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Філюк В.М. 03.10.2019 року, зареєстровано в реєстрі за номером 5601 було проведено відеофіксацію приміщення за адресою в м. Рівне, вул. Кавказька, 9, яке використовується ФОП Якимчук Любов Іванівною. Зазначені електронні докази додатково підтверджують невідповідність зафіксованого в відеозаписі та Акті від 01.03.2021 року приміщення, яке знаходиться на першому поверсі будівлі за адресою в м. Рівне, вул. Кавказька, 9 приміщенню підвального поверху, за тією ж адресою, що знаходиться в користуванні відповідача, а відтак ФОП Якимчук Любов Іванівна, хоч і використовує у господарській діяльності комерційне найменування закладу "Катана", проте здійснює таку діяльність в іншому нежитловому приміщенні на іншому поверсі за адресою в м. Рівне, вул. Кавказька, 9 ніж те, що зафіксовано на відеозаписі наданому позивачем, а тому позивачем не надано жодних доказів на підтвердження обставин публічного виконання творів суміжними правами на які володіє Товариство з обмеженою відповідальністю "Бест Мьюзік" в приміщенні за адресою в м. Рівне, вул. Кавказька, 9, яке безпосередньо використовує відповідач у господарській діяльності, а саме в нежитловому приміщенні підвалу адмінбудинку за адресою в м. Рівне, вул. Кавказька, 9 (підвальний поверх).

Додатково відповідачем зазначено про те, що у відеозаписі від 29.02.2021 року особою, що здійснювала відеозапис вказано дату його створення 01.03.2021 року, що не відповідає даті та часу створення відповідного відеофайлу на диску, наданому в матеріали справи, - 29.02.2021 року, тобто, відеофайл відповідно до якого здійснюється фіксація створений не 01.03.2021 року, що суперечить відомостям викладеним в акті фіксації щодо наявності обставин публічного виконання вказаного твору 01.03.2021 року, а відтак наявності самого факту такого порушення.

Крім того, зазначено, що позивачем не надано оригінального примірника товору "Моя любов" у виконанні Макс Барских, який би дозволив суду дослідити відповідність зафіксованого у відеозаписі твору.

09 серпня 2021 року на адресу суду від представника позивач надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, зі змісту якої вбачається, що 23.07.2021 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої останній в спростування тверджень відповідача щодо неналежності та недопустимості поданих доказів посилається на правові позиції, викладені у постановах Верховного Суду у справах № 910/12033/18 року від 19.07.2019, № 910/7609/17 від 20.03.2018 року.

Щодо правил здійснення господарської діяльності із використанням музичних творів, то зазначає про те, що ще Вищий господарський суд України (справа №916/4242/15) неодноразово звертав увагу на те, що використання музичних творів в господарській діяльності неможливо без ініціативи, що включає в себе, тому числі, свідоме допущення звучання музичних творів у приміщенні, в якому нею здійснюється господарська діяльність. Посилається на те, що використання музичного твору безпосередньо в публічному закладі є публічним виконанням

Стосовно повноважень в організації колективного управління представляти інтереси позивача, то такі визначені Законом України "Про ефективне управління майновими права правовласників в сфері авторського права та (або) суміжних прав", а також умовами договору від 26.06.2020 року, укладеного між Громадською ТОВ "Бест Мьюзік".

Щодо ідентифікації твору, то зазначено про те, що на поточний момент всі відомі твори офіційно опубліковані на всесвітньо відомому сайті Youtube, а Верховний Суд завжди вважав належними результати дослідження музичних творів в судовому засіданні та брав їх за осонову при прийнятті рішень

Стосовно тверджень відповідача про використання у господарській діяльності комерційного наменування закладу "Катана" в іншому нежитловому приміщенні за тією ж адресою, то позивач зазначає, що такі твердження відповідач використовує для намагання уникнути відповідальності для ФОП Якимчук Л.І. за незаконне використання твору, а надані відповідачем документи у додатках до відзиву не спростовують використання відповідачем музичних творів у власному публічному закладі.

Також, до до відзиву позивачем на виконання вимог ухвали суду 20.07.2021 року додано витребувані від позивача оригінали документів.

В судвому засіданні 31.08.2021 року оголошено перерву до 14.09.2021 року.

В судвому засіданні 14.09.2021 року оголошено перерву до 28.09.2021 року.

Представник позивача в судовому засіданні надав пояснення, позовні вимоги підтримва в повному обсязі з підстав, зазначених у позовній заяві та у відповіді на відзив.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти задоволення позову з підстав, зазначених у відзиві.

Заслухавши у судовому засіданні представника позивача та відповідача, дослідивши подані учасниками судового розгляду документи і матеріали справи в сукупності, повно, всебічно та об`єктивно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарським судом встановлено наступне.

01 липня 2016 року між Бадоєвим Аланом Казбековичем (правовласник) та ТОВ "Бест Мьюзік" (видавець) укладено договір № 27-ПФ про передачу виключних авторських і суміжних прав з додатками (а.с. 26-36).

За умовами пункту 2.1. договору № 27-ПФ про передачу виключних авторських і суміжних прав правовласник передає видавцю належні правовласнику виключні майнові права на об`єкти, зазначені в додатках до договору, що означає право видавця використовувати об`єкти протягом строку і на території та способами, зазначеними в п. 2.2. договору. За надані виключні майнові права на об`єкти видавець зобов`язується виплачувати правовласнику роялті та виконувати інші зобов`язання, покладені на нього договором.

Способи використання об`єктів, які правовласник передає видавцю, визначені п. 2.2. договору, до яких, зокрема, віднесене публічне виконання об`єкта, у тому числі за допомогою технічних засобів.

Відповідно до п. 2.3. договору права на використання об`єктів вважаються переданими видавцю з моменту підписання договору та відповідних додатків до нього.

З метою організації збору винагороди за використання об`єктів способами, зазначеними в п. 2.2. договору, в тому числі відтворення об`єктів в формі звукового або аудіовізуального запису в особистих цілях видавець має право частково передавати права на використання об`єктів в управління організації, що здійснює управління правами на колективній основі, або іншій аналогічній організації, а також має право наділити таку організацію правом видавати дозволи (субліцензії) на відповідні способи використання і на збір відповідної винагороди в порядку, визначеному договором між також організацією і видавцем, з обов`язковою реєстрацією правовласника у відповідному каталозі такої організації. Видавець зобов`язаний вибрати відповідну організацію для збору винагороди на основі сумлінності. Умови, на яких буде здійснюватись використання об`єктів кінцевими користувачами, в такому випадку будуть визначатися договорами між такою організацією і кінцевими користувачами.

Правовласник передає видавцю право на отримання винагороди за вчинення дій, зазначених у п. 2.2. договору, в тому числі: за публічне виконання твору/фонограми/виконавця та/або запису виконання, опублікованих з комерційною метою, і за повідомлення твору/фонограми/виконання та/або запису виконання в ефірі або по кабелю, а також за вільне відтворення твору, фонограми, виконання, відеокліпу в особистих цілях, на територію на період, що передує даті укладення договору, а саме: з моменту оприлюднення і/або опублікування і до закінчення строку, за винятком тих випадків, коли винагороду вже було виплачено правовласнику або попереднім правовласникам прав на використання об`єктів, що передаються за цим договором (п. 2.4., 2.5. договору).

Відповідно до п. 2.8. договору правовласник передає видавцю право здійснити будь-які юридичні дії відповідно до чинного законодавства України з метою забезпечення майнових суміжних і/або авторських прав на об`єкти, в тому числі шляхом фіксації фактів порушення суміжних і/або авторських прав, пред`явлення претензій, заяв, судових позовів, представляти і захищати майнові і немайнові інтереси, а також здійснювати будь-які, за вибором видавця, юридичні дії, пов`язані із неправомірним використанням об`єктів, права на які передані видавцю відповідно до умов цього договору.

Пунктами 3.2., 3.3. договору передбачено, що видавець має право видавати субліцензії, тобто передавати права для використання (видавати дозволи) третім особам (ліцензіатам), в тому числі з правом видачі ними наступних субліцензій. Правовласник визнає виключне право видавця протягом всього терміну дозволяти використання об`єктів способами, зазначеними в п. 2.2. договору, повністю або частково будь-яким третім особам способами, визначеними видавцем, і в тому обсязі, який видавець визнає за необхідне. При цьому ліцензіату не можуть бути надані права використання об`єктів, що виходять за межі способів використання, які передбачені п. 2.2. цього договору. Видавець зобов`язується використовувати об`єкти і/або видавати дозволи на їх використання з найбільшою комерційною вигодою для правовласника.

Згідно з п. 8.1., 8.2. договору цей договір набуває чинності з моменту його підписання і діє протягом строку (до 31.12.2017), а в частині виконання фінансових зобов`язань - до повного їх виконання. При відсутності письмової заяви однієї із сторін про припинення або зміну договору за 30 і більше днів до закінчення терміну його дії, договір вважається автоматично пролонгованим на тих же умовах і на той самий строк.

12 липня 2017 року сторони за договором склали додаток № 1.12 до переліку творів, права та способи використання яких передаються правовласнику видавцю: а саме: назва твору - "Моя любов", автор музики та тексту - Макс Барских, частка правовласника в музиці та в тексті - 100%, виконавець - Макс Барских, частка прав правовласника в творі, що передаються видавцю в цілому - 100%.

26.06.2020 року між Громадською спілкою "Організація колективного управління авторськими і суміжними правами" (організація) та ТОВ "Бест Мьюзік" (правовласник) укладено договір № АВ110620 про управління майновими авторськими правами (а.с. 20-23).

Відповідно до п. 2.1., 2.2. правовласник надає організації повноваження (невиключне право) здійснювати управління майновими правами на об`єкти авторських прав (у тих сферах, про якій йдеться в цьому договорі), що належать правовласнику, а саме: дозволяти та/або забороняти в інтересах правовласника використання таких об`єктів третіми особами, а також здійснювати інші дії, передбачені цим договором та законом. Надання повноважень на управління правами за цим договором передбачає право на укладення організацією договорів про надання дозволів на використання об`єктів авторських прав третіми особами та/або договорів про виплату винагороди за використання об`єктів авторських прав, здійснення функцій по розподілу та виплаті такої винагороди, а також здійснення будь-яких інших функцій, які прямо не заборонені законом.

За п. 4.1.-4.3. договору організація отримує повноваження здійснювати управління майновими правами правовласника на колективній основі щодо таких видів використання об`єктів авторських прав: публічне використання об`єктів авторських прав (творів): публічне виконання та публічне сповіщення. Правовласник передає організації за цим договором невиключне право здійснювати збір винагороди при використанні об`єктів майнових авторських прав щодо способів, зазначених в підп. 4.1.1.1. та 4.1.1.2. договору.

Пунктами 6.1.-6.3. договору передбачено, що організація має право здійснювати відповідно до чинного законодавства України будь-які юридичні дії з метою забезпечення майнових прав правовласника на об`єкти авторських прав, повноваження на управління якими передані організації за цим договором. Організація має право вживати будь-яких заходів, направлених на захист прав правовласника, у тому числі здійснювати фіксацію фактів використання об`єктів авторських прав. У випадку виявлення порушень прав, управління якими здійснює організація, остання за письмовим погодженням з правовласником має право пред`являти заяви, судові позови з метою захисту прав та здійснювати будь-які інші дії як для захисту прав правовласника, так і для реалізації своїх повноважень по управлінню цими правами. При цьому при здійсненні судового захисту інтересів правовласника стосовно майнових прав, які передані організації в управління, організація може виступати в судовому процесі як від власного імені, так і від імені правовласника, беручи за основу приписи закону. При цьому якщо організація виступатиме від імені правовласника, то ані організації, ані представникам, залученим організацією до такого представництва в судовому процесі, довіреність від правовласника не потрібна (факту наявності цього договору для такого представництва достатньо). Правовласник підтверджує, що організація при захисті прав правовласника в судовому порядку має процесуальні права та обов`язки, в інтересах якої вона діє (правовласника) в рамках, передбачених законом.

Відповідно до п. 7.1. договору організація здійснює розподіл винагороди на підставі закону, статуту та внутрішніх правил організації.

Цей договір вступає в силу з моменту підписання його сторонами і діє безстроково (п. 9.1. договору).

Згідно з п. 13.2., 13.3. договору організація в разі звернення до суду на захист прав правовласника щодо конкретних об`єктів авторського права повинна від нього отримати окремий дозвіл на таке звернення (за умови, що організація звернулася до суду саме щодо прав, які передані їй в управління). Сторони не визнають жодні можливі спекуляції третіх осіб у судових процесах з приводу повноважень організації на подання позовів в інтересах правовласника та повноважень організації здійснювати представництво інтересів правовласника в судовому процесі. Повноваження організації з приводу ініціювання судового процесу або представництва в такому процесі можуть бути поставлені під сумнів третьою особою виключно у випадку направлення правовласником заяви до суду з приводу обмеженості повноважень організації у відповідному процесі.

У декларації-дорученні до договору від 26.06.2020 року заявник, як правовласник підтвердив наявність в його каталозі (серед об`єктів, на які в нього є права) станом на 26.06.2020 року такий об`єкт авторського права: назва музичного твору: "Моя любов" (виконавець - Макс Барских), спосіб використання, щодо якого отриманні майнові авторські права, - публічне виконання, автор музики та тексту - Макс Барских, частка правовласника на публічне використання - 100%, договір, на підставі якого отримані права, - договір № 27-ПФ від 01.07.2016 року.

Одночасно із декларуванням заявник, як довіритель, надає цю попередню письмову згоду (дозвіл), яка одночасно є дорученням, за якою організація отримує повноваження здійснювати фіксацію фактів використання зазначених об`єктів авторського права, а також попередню письмову згоду (дозвіл), якою одночасно є дорученням пред`являти заяви, судові позови з метою захисту порушених прав та здійснювати будь-які інші дії як для захисту прав правовласника, так і для реалізації своїх повноважень по управлінню цими правами щодо зазначених об`єктів.

26.06.2020 року між сторонами підписаний додаток до договору про управління майновими авторськими права, згідно з яким останні узгодили, що в сфері публічного виконання творів дозволи третім особам на виключній основі надає організація. За загальним правилом, організація надає дозволи на використання всіх творів, яких стосується договорів в цілому, і ціна за отримане право на використання способом публічного виконання всіх таких творів не може бути меншою, ніж сума, еквівалентна 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб на 01 січня року, в якому матиме місце використання (незалежно від кількості використань). Водночас щодо використання способом публічного виконання одного твору, якого стосується цей договір, то організація вправі надати дозвіл на таке використання за ціною не нижче ніж сума, еквівалента 25 прожиткових мінімумів для працездатних осіб на 01 січня року, в якому матиме місце використання (незалежно від кількості використань) (а.с. 24).

01.07.2020 року між сторонами укладена додаткова угода до договору про управління майновими авторськими правами від 26.06.2020 року, за якою сторони узгодили, що у разі звернення до суду з позовом в інтересах і на користь праволасника організація має право вимагати присудження на свій рахунок (та має право отримувати на свій рахунок) сум коштів, яких стосується позов (а.с. 150).

01.07.2020 року позивач видав довіреність на ім`я Громадської спілки "Організація колективного управління авторськими і суміжними правами", за якою з метою усунення будь-яких спірних моментів із представництва в судах своїх інтересів підтверджує повноваження останньої на здійснення будь-яких дій, направлених на реалізацію положень укладеного договору про управління майновими авторськими правами від 26.06.2020 року, у тому числі звертатися до суду в інтересах і на користь довірителя із стягненням компенсації, збитків або інших сум на рахунок повіреного, реалізовувати право на апеляційне та касаційне оскарження, представляти інтереси довірителя в судах будь-яких інстанцій тощо. Для реалізації зазначених повноважень повірений залучає власних представників без додаткового їх погодження із повіреним. Строк дії вказаної довіреності визначається строком дії договору про управління майновими авторськими правами від 26.06.2020 року (а.с. 151).

Громадська спілка "Організація колективного управління авторськими і суміжними правами" 23.01.2020 року включена до Реєстру організацій колективного управління, на підтвердження чого свідчить витяг з Реєстру (а.с. 11-13).

Відповідно до підп. 2.2.6., 2.4.9., 2.4.10. статуту Громадської спілки "Організація колективного управління авторськими і суміжними правами" напрямками діяльності останньої є: фіксація фактів правопорушень авторського права; здійснення (за участі своїх уповноважених представників) фіксації використання об`єктів авторського права для виявлення можливих порушень щодо майнових авторських прав, що знаходяться в управління організації; виступ в інтересах правововласників (зокрема членів організації) в суді (в будь-яких судах та судових інстанціях) (а.с. 152).

23 лютого 2021 року Громадською спілкою "Організація колективного управління авторськими і суміжними правами" Шибруку А. видано довіреність на представництво інтересів спілки перед фізичними та юридичними особами, зокрема із правом виявляти незаконне використання об`єктів авторського права та суміжних прав, а також здійснювати фіксацію і вживати заходів для усунення таких порушень (а.с. 36).

01 березня 2021 року на підставі вказаної довіреності Шибруком А.В. в кафе " Катана ", що знаходиться за адресою: м. Рівне, вул. Кавказька, 9, де здійснює господарську діяльність відповідачка, здійснено фіксацію комерційного використання музичного твору за допомогою відеокамери Sony HDR-AS50, про що складений акт фіксації № 01/03/21 використання об`єктів авторського права (музичних творів) способом публічного виконання. У вказаному акті міститься посилання на те, що підстава використання об`єкта авторського права представником публічного закладу не заявлена, а також на розрахункові документи, видані закладом, в якому використовувався об`єкт авторського права шляхом публічного виконання: рахунок № 37424 від 01.03.2021, 14:59, фіскальний чек № 0003 від 01.03.2021, ФОП Якимчук Л.І. (а.с. 37-39)

У додатку до вищезазначеного акту зазначено, що у публічному закладі зафіксовано факт публічного виконання 14 музичних творів, зокрема "Моя любов", виконавець Макс Барских (а.с. 38).

06 травня 2021 року Громадською спілкою "Організація колективного управління авторськими і суміжними правами" на адресу відповідача направлено вимогу до порушника звернутися із заявою про надання дозволу на використання об`єкта авторського права, на підтвердження чого долучено вкладення у цінний лист та фіскальний чек (а.с. 18-19).

Як зазначає позивач, що відповідачем відпові на вказану претензію не надіслано. Матеріали справи не містять, а відповідачем не надано доказів сплати компенсації за порушення авторських прав.

Вищенаведені обставини стали причиною для звернення позивачем до суду з даним позовом та є предметом даного спору.

Дослідивши матеріали справи, повністю, всесторонньо, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, оцінивши надані докази та надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи з урахуванням фактичних та правових підстав заявлених вимог учасників судового процесу, дотримуючись принципів об`єктивної істини, добросовісності, розумності та справедливості суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають до задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що між сторонами виникли спірні правовідносини, пов`язані із комерційний використанням у публічному закладі музичного твору без дозволу правовласника шляхом публічного виконання, регулювання яких здійснюється на підставі Закону України "Про авторське право і суміжні права", ГК України, ЦК України.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем допущено неправомірне використання (без дозволу правовласника або уповноваженої ним організації колективного управління) музичного твору "Моя любов" шляхом його публічного сповіщення 01.03.2021 в кафе "Катана", у підтвердження чого представником позивача надано акт фіксації порушення, складений представником організації, диск з відеофіксацією вказаного порушення, а також фіскальний чек та чек від 01.03.2021 року про придбання товару у вказаному кафе.

Виходячи із предмету спору, позивач повинен довести належність йому авторського права та/або суміжних прав чи права на їх захист, а також факт використання об`єктів вказаних прав відповідачем, а в разі заявлення вимог про відшкодування шкоди - розмір шкоди і причинно-наслідковий зв`язок між завданою шкодою та діями відповідача. У випадках, коли права автора засвідчено свідоцтвом, виданим в установленому порядку уповноваженим органом, власник майнових прав інтелектуальної власності на твір, який було передано на зазначений у свідоцтві твір, звільняється від доведення належності йому відповідних прав; у таких випадках обов`язок доведення належності цих прав іншій особі, ніж та, що зазначена у свідоцтві, покладається на відповідача.

У свою чергу, відповідач має довести додержання нею вимог ЦК України і Закону України "Про авторське право і суміжні права" при використанні твору та/або об`єкту суміжних прав; в іншому разі фізична або юридична особа визнається порушником авторського права та/або суміжних прав, і для неї настають наслідки, передбачені цими законодавчими актами. Крім того, відповідач повинна спростувати визначену цивільним законодавством презумпцію винного заподіяння шкоди (ст. 614, 1166 ЦК України).

Отже, до предмету доказування у цій справі входить: 1) наявність прав у організації на звернення до суду за захистом прав позивача; 2) встановлення належності позивачеві виключних майнових авторських прав на спірний музичний твір та обсягу цих прав; 3) відсутність/наявність у відповідача необхідного дозволу на використання (публічне виконання) спірного музичного твору; 4) факт використання відповідачем спірного музичного твору у власній господарській діяльності; 5) використання відповідачем спірного твору без належної сплати (правовласнику або організації колективного управління) авторської винагороди є підставою для стягнення компенсації, передбаченої пунктом "г" ч. 2 ст. 52 Закону України "Про авторське право і суміжні права".

Щодо права організації звертатися з позовом в інтересах позивача для захисту його майнових авторських прав на музичний твір "Моя любов", то суд зазначає наступне.

Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 52 Закону України "Про авторське право і суміжні права" за захистом свого авторського права і (або) суміжних прав суб`єкти авторського права та суміжних прав мають право звертатися в установленому порядку до суду та інших органів відповідно до їх компетенції.

Згідно зі ст. 7 Закону України "Про авторське право і суміжні права" суб`єктами авторського права є автори творів, зазначених у ч. 1 ст. 8 цього Закону, їх спадкоємці та особи, яким автори чи їх спадкоємці передали свої авторські майнові права.

Майнові права автора (чи іншої особи, яка має авторське право) можуть бути передані (відчужені) іншій особі згідно з положеннями ст. 31 цього Закону, після чого ця особа стає суб`єктом авторського права.

За приписами ч. 1 ст. 31 Закону України "Про авторське право і суміжні права" автор (чи інша особа, яка має авторське право) може передати свої майнові права, зазначені у ст. 15 цього Закону, будь-якій іншій особі повністю чи частково. Передача майнових прав автора (чи іншої особи, яка має авторське право) оформляється авторським договором. Майнові права, що передаються за авторським договором, мають бути у ньому визначені. Майнові права, не зазначені в авторському договорі як відчужувані, вважаються такими, що не передані.

Статтею 1108 ЦК України встановлено, що особа, яка має виключне право дозволяти використання об`єкта права інтелектуальної власності (ліцензіар), може надати іншій особі (ліцензіату) письмове повноваження, яке надає їй право на використання цього об`єкта в певній обмеженій сфері (ліцензія на використання об`єкта права інтелектуальної власності). Ліцензія на використання об`єкта права інтелектуальної власності може бути оформлена як окремий документ або бути складовою частиною ліцензійного договору. Ліцензія на використання об`єкта права інтелектуальної власності може бути виключною, одиничною, невиключною, а також іншого виду, що не суперечить закону. Невиключна ліцензія не виключає можливості використання ліцензіаром об`єкта права інтелектуальної власності у сфері, що обмежена цією ліцензією, та видачі ним іншим особам ліцензій на використання цього об`єкта у зазначеній сфері.

За ліцензійним договором одна сторона (ліцензіар) надає другій стороні (ліцензіату) дозвіл на використання об`єкта права інтелектуальної власності (ліцензію) на умовах, визначених за взаємною згодою сторін з урахуванням вимог цього Кодексу та іншого закону. У ліцензійному договорі визначаються вид ліцензії, сфера використання об`єкта права інтелектуальної власності (конкретні права, що надаються за договором, способи використання зазначеного об`єкта, територія та строк, на які надаються права, тощо), розмір, порядок і строки виплати плати за використання об`єкта права інтелектуальної власності, а також інші умови, які сторони вважають за доцільне включити у договір (ст. 1109 ЦК України).

Відповідно до ст. 45 Закону України "Про авторське право і суміжні права" суб`єкти авторського права і суміжних прав можуть управляти своїми правами: а) особисто; б) через свого повіреного; в) через організацію колективного управління.

За визначенням, наведеним у ст. 1 Закону України "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав", організація колективного управління - громадське об`єднання зі статусом юридичної особи, зареєстроване в Установі, що не має на меті отримання прибутку, засноване виключно правовласниками, діяльність якого спрямована на колективне управління майновими правами на об`єкти авторського права і (або) суміжних прав.

Частинами 1, 3, 4, 9 ст. 5 Закону України "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав" унормовано, що колективне управління майновими правами суб`єктів авторського права і (або) суміжних прав здійснюють організації колективного управління, зареєстровані Установою у встановленому цим Законом порядку. Організація колективного управління є неприбутковою організацією, утворюється в організаційно-правовій формі громадського об`єднання (громадська організація або громадська спілка) зі статусом юридичної особи, єдиним видом діяльності якої є виконання завдань і функцій, визначених ст. 12 цього Закону. Правовласники як суб`єкти авторського права і (або) суміжних прав мають право доручати управління своїми майновими правами організаціям колективного управління. Правовласники мають право вільно обирати організацію колективного управління, яка буде управляти їхніми майновими правами, визначати, які саме майнові права і на які об`єкти авторського права і (або) суміжних прав передавати в управління, з урахуванням особливостей, передбачених цим Законом. Правовідносини між організаціями колективного управління та правовласниками виникають та здійснюються на підставі договору про управління майновими правами на колективній основі, що укладається в письмовій (електронній) формі із зазначенням конкретних об`єктів авторського права і (або) суміжних прав, права на які передаються в управління, та конкретних способів використання таких об`єктів, або на підставі закону. Організації колективного управління здійснюють повноваження щодо колективного управління майновими правами суб`єктів авторського права і (або) суміжних прав від свого імені в інтересах правовласників.

Згідно з п. 3, 4 ч. 1 ст. 12 Закону України "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав" організації колективного управління від свого імені та в інтересах правовласників здійснюють, зокрема такі функції: збирають, розподіляють та виплачують дохід від прав правовласникам; звертаються до суду від імені правовласників за захистом їхніх майнових прав відповідно до статутних повноважень та доручення правовласників, вчиняють інші дії, передбачені законодавством та дорученням правовласників, необхідні для захисту майнових прав правовласників, в інтересах яких діє організація.

Отже, одним зі способів управління суб`єктами авторського права і суміжних прав своїми правами є доручення їх управління організаціям колективного управління. При цьому організація, пред`явивши позов, не є позивачем, оскільки вона звертається до суду за захистом прав суб`єктів авторського та (або) суміжних прав, а не своїх прав. Позивачем у таких випадках буде суб`єкт авторського права і (або) суміжних прав, на захист інтересів якого звернулася організація.

Судом із фактичних обставин справи установлено, що виключні майнові авторські права на музичний твір належать позивачу у справі - ТОВ "Бест Мьюзік", право на використання якого отримано останнім на підставі договору № 27-ПФ по передачі виключних авторських і суміжних прав від 01.07.2016 року, і який, в свою чергу, передав право на управління цими правами заявнику - Громадській спілці "Організація колективного управління авторськими та суміжними правами", про що свідчить договір № АВ110620 про управління майновими авторськими правами від 26.06.2020 року.

Громадська спілка "Організація колективного управління авторськими і суміжними правами" 23.01.2020 року включена до Реєстру організацій колективного управління, на підтвердження чого свідчить витяг з Реєстру.

Суд, з урахуванням отримання організацією від позивача (ТОВ "Бест Мьюзік") 26.06.2020 року на підставі декларації-доручення погодження на подання позову, додаткової угоди до договору про управління майновими авторськими правами від 26.06.2020 року, укладеної 01.07.2020 року між сторонами, а також виданої позивачем 01.07.2020 року на ім`я організації довіреності на представництво його інтересів в суді, дійшов висновку про те, що організація на підставі договору про управління майновими авторськими правами наділена повноваженнями на управління майновими правами суб`єкта авторського права - правом на звернення з позовом до суду в інтересах позивача та стягнення коштів на свою користь.

Щодо порушення прав інтелектуальної власності, то суд уважає за необхідне зазначити наступне.

Музичний твір "Моя любов" у виконанні Макс Барских створено одним автором (текст та музика) Макс Барских і позивач набув 100% прав на твір, зокрема і у виключному праві публічного виконання.

Частиною 1 ст. 432 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права інтелектуальної власності відповідно до ст. 16 цього Кодексу. У ч. 2 згаданої статті визначено способи захисту права інтелектуальної власності.

При порушеннях будь-якою особою, зокрема, авторського права, передбаченого ст. 50 Закону, суб`єкти авторського права мають право подавати позови до суду про відшкодування збитків (матеріальної шкоди), включаючи упущену вигоду, або стягнення доходу, отриманого порушником внаслідок порушення ним авторського права і (або) суміжних прав, або виплату компенсацій (п. "г" ч. 1 ст. 52 Закону України "Про авторське право і суміжні права").

Відповідно до ст. 50 зазначеного Закону порушенням авторського права і (або) суміжних прав, що дає підстави для захисту таких прав, у тому числі судового, є, зокрема вчинення будь-якою особою дій, які порушують особисті немайнові права суб`єктів авторського права і (або) суміжних прав, визначені ст. 14 і 38 цього Закону, та їх майнові права, визначені ст. 15, 39, 40 і 41 цього Закону, з урахуванням передбачених ст. 21 - 25, 42 і 43 цього Закону обмежень майнових прав.

Обґрунтовуючи свої вимоги, організація вказує, що використання відповідачем у власній господарській діяльності музичного твору шляхом публічного виконання відбулося без дозволу правовласника в особі уповноважених на управління цими правами на території України осіб, без сплати авторської винагороди, чим порушено авторські права, передбачені вимогами ст. 50 Закону України "Про авторське право і суміжні права".

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 8 Закону України "Про авторське право і суміжні права" музичний твір з текстом і без тексту - є окремим об`єктом авторського права, який належить конкретному суб`єкту.

За змістом ст. 435, 440, 441, 443 ЦК України, ст. 7, 15, 31-33 Закону України "Про авторське право і суміжні права": право на використання твору належить автору або іншій особі, яка одержала відповідне майнове право у встановленому порядку (за договором, який відповідає визначеним законом вимогам); використання твору здійснюється лише за згодою автора або особи, якій передано відповідне майнове право (за виключенням випадків, вичерпний перелік яких встановлено законом).

Відповідно до ч. 3 ст. 426 ЦК України використання об`єкта права інтелектуальної власності іншою особою здійснюється з дозволу особи, яка має виключне право дозволяти використання об`єкта права інтелектуальної власності, крім випадків правомірного використання без такого дозволу, передбачених цим Кодексом та іншим законом.

Частиною ч. 3 ст. 15 Закону України "Про авторське право і суміжні права" визначено, що виключне право автора (чи іншої особи, яка має авторське право) на дозвіл чи заборону використання твору іншими особами дає йому право дозволяти або забороняти, зокрема, публічне виконання і публічне сповіщення творів.

Згідно з приписами ст. 1 Закону України "Про авторське право і суміжні права" публічне виконання - це подання за згодою суб`єктів авторського права і (або) суміжних прав творів, виконань, фонограм, передач організацій мовлення шляхом декламації, гри, співу, танцю та іншим способом як безпосередньо (у живому виконанні), так і за допомогою будь-яких пристроїв і процесів (за винятком передачі в ефір чи по кабелях) у місцях, де присутні чи можуть бути присутніми особи, які не належать до кола сім`ї або близьких знайомих цієї сім`ї, незалежно від того, чи присутні вони в одному місці і в один і той самий час або в різних місцях і в різний час.

Використанням твору в силу ст. 441 ЦК України вважається, серед іншого, його публічне використання різними способами, як-от публічний показ, публічне виконання - як у реальному часі ("наживо"), так і з допомогою технічних засобів, публічне сповіщення (радіо, телебачення), а також публічна демонстрація аудіовізуального твору (зі звуковим супроводом чи без такого) у місці, відкритому для публічного відвідування, або в іншому місці (приміщенні), де присутні особи, які не належать до кола однієї сім`ї чи близьких знайомих цієї сім`ї, - незалежно від того, чи сприймається твір публікою безпосередньо у місці його публічної демонстрації (публічного показу), чи в іншому місці одночасно з такою демонстрацією (показом). Відповідальність за публічне виконання твору (в тому числі при його виконанні в реальному часі - "наживо") несе фізична чи юридична особа, яка бере на себе ініціативу і відповідальність за проведення відповідного заходу.

За змістом вказаних норм, подача музичного твору за допомогою технічних приладів в приміщенні кафе вважається публічним виконанням твору, публічне виконання музичного твору може відбуватись лише за умови наявності згоди суб`єктів авторського права і (або) суміжних прав цих творів. Використання музичних творів безпосередньо у публічному закладі (а не шляхом здійснення користувачем передачі таких творів в ефір чи по кабелях) є публічним виконанням.

Виключне право автора (чи іншої особи, яка має авторське право) на дозвіл чи заборону використання твору іншими особами дає йому право дозволяти або забороняти, зокрема публічне виконання і публічне сповіщення творів.

Як установлено судом із фактичних обставин справи, на підтвердження факту використання музичного твору "Моя любов" (виконавець Макс Барских) у приміщенні кафе "Катана", що знаходиться за адресою: м. Рівне, вул. Кавказька, 9, де здійснює господарську діяльність відповідач, надано акт фіксації № 01/03/21 використання об`єктів авторського права (музичних творів) способом публічного виконання, відео-звукозапис публічного виконання, рахунок № 37424 від 01.03.2021, 14:59, фіскальний чек № 0003 від 01.03.2021 року.

За правилами ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд, дослідивши відеозапис фіксації порушення, встановив, що використання музичного твору "Моя любов" у виконані Макс Барских здійснювалося у приміщенні кафе "Катана" на першому поверсі (з 14.46 хв. по 15.21 хв. запису), що знаходиться за адресою: м. Рівне, вул. Кавказька, 9, в якому здійснює господарську діяльність відповідач, шляхом публічного виконання у приміщенні. Якість відеозапису та безперервна зйомка дають підстави виключити можливість монтажу.

В акті фіксації зазначено, що в приміщенні закладу наявні працюючі прилади/технічні засоби (в тому числі і з колонками) для подання звукової хвилі в діапазоні і з частотою, які сприймаються людським слухом (тобто публічне виконання). Розповсюдження звукової хвилі - тобто подання музичних творів (публічне виконання) безпосередньо зафіксовано на доданому до акту відео-звукозаписі і приймається на слух, а не зором. Фіксація здійснена уповноваженою особою організації Шибруком А. на підставі виданою нею довіреністю від 23.02.2021 року.

У фіскальному чеку міститься інформація про кафе (його місцезнаходження), фізичну особу-підприємця - відповідача, її ідентифікаційний номер, дату та час.

Суд відзначає, що представник організації мав право на проведення відеофіксації з огляду на положення п. 6 Постанови Кабінету Міністрів України від 18.01.2003 № 71 "Про затвердження розміру, порядку та умов виплати винагороди (роялті) за комерційне використання опублікованих з комерційною метою фонограм, відеограм, їх примірників та зафіксованих у них виконань", за яким суб`єкти комерційного використання повинні, зокрема не перешкоджати представникам уповноважених організацій колективного управління фіксувати факти прямого чи опосередкованого комерційного використання опублікованих з комерційною метою фонограм, відеограм, їх примірників та зафіксованих у них виконань, у тому числі за допомогою технічних засобів і (або) шляхом складення відповідного акта фіксації.

Отже, незаконне комерційне використання музичного твору зафіксоване за допомогою відеозйомки. Такий доказ самостійно або разом з іншими наявними у справі доказами, зокрема фіскальним чеком, свідчить про виконання у комерційному закладі відповідача відповідного об`єкта авторського права.

Судом відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських організацій установлено, що основним видом економічної діяльності відповідачки є діяльність з роздрібної торгівлі напоями в спеціалізованих магазинах.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, що відповідач на підставі договору нежитлового приміщення №К9/01/21 від 01.01.2021 року, укладеного між ФОП Якимчук Любовю Іванівною та ТОВ "Регіон-Агро Плюс" здійснює володіння та користування нежитловим приміщенням підвалу адмінбудинку за адресою в м. Рівне, вул. Кавказька, 9 (підвальний поверх), площею 144,76м.кв., реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101. Дозвіл на використання комерційного найменування "КАТАНА" в господарській діялності за адресою в м. Рівне, вул. Кавказька, 9, нежитлове приміщення підвалу адмінбудинку за адресою в м. Рівне, вул. Кавказька, 9 (підвальний поверх), площею 144,76 м. кв., реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101 надано відповідачу правовласником вказаного комерційного найменування (а.с. 121-124).

Поряд з цим, в іншому нежитловому приміщенні за тією ж адресою в м. Рівне, вул. Кавказька, 9, загальною площею 157,4 м.кв. (перший поверх), реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень 01, станом на 01.03.2021 року здійснювала господарську діялність інший суб`єкт господарювання - ФОП Лопуга Анжеліка Вікторівна (РНОКПП НОМЕР_1 ), що підтверджується письмовою заявою свідка ФОП Лопуги Анжеліки Вікторівни від 29.07.2021 року, витягом з реєстру речових прав на нерухомее майно та договором оренди від 01.02.2021 року (а.с. 127, а.с. 180-184).

Разом з тим, на підтвердження позовних вимог щодо наявності факту порушення та здійснення такого правопорушення саме відповідачем, позивачем долучено до матеріалів справи на підтвердження фіксування факту порушення майнових авторських прав копію акту фіксації від 01.03.2021 року та копію відеозапису від 29.02.2021 року. Як вказано в тексті акту фіксації від 01.03.2021 року, складеного Представником ГС "ОКУАСП" Шибруком А.В., такий акт не підміняює самого відеозапису використання об`єктів суміжних прав способом публічного виконання, акт та відеозвукозапис оцінюються в комплексі. Відповідно до відомостей, зазначених у вказаному акті, порушення зафіксовано за адресою: м. Рівне, вул. Кавказька. 9, в якому господарську діяльність здійснює ФОП Якимчук Любов Іванівна, що встановлено на підставі фіскального чеку від 01.03.2021 року та ФОП Лопуга Анжеліка Вікторівна, що встановлено на підставі розрахункової квитанції від 01.03.2021 року.

Дослідивши зміст відеозапису наданого позивачем, судом встановлено, що фіксація здійснювалася не в приміщенні закладу відповідача (нежитлове приміщення підвалу адмінбудинку за адресою в м. Рівне, вул. Кавказька, 9 (підвальний поверх), площею 144,76 м.кв., реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101), а в іншому приміщенні, - нежитловому приміщенні за адресою в м. Рівне, вул. Кавказька, 9, загальною площею 157,4 м.кв. (перший поверх), реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень 01 яке саном на 01.03.2021 року перебувало в користуванні іншого суб`єкта господарювання Фізичної особи-підприємця Лопуги Анжеліки Вікторівни, що підтверджується письмовими доказами, а саме: договором оренди нежитлового приміщення №К9/01/21 від 01.01.2021 року, актом приймання-передачі від 01.01.2021 року укладеними між ФОП Якимчук Любовю Іванівною (Орендар) та ТОВ "Регіон-агро плюс" (Орендодавець), письмовою заявою Свідка ФОП Лопуги Анжеліки Вікторівни від 29.07.2021 року, а також договором оренди від 01.02.2021 року укладеними між ФОП Лопуга анжеліка Вікторівна (Орендар) та ОСОБА_1 (Орендодавець).

Окрім того, на спростування обставин зазначених в позові, 29.07.2021 року представником Відповідача, адвокатом Мотричем Є.Р. за участі уповноваженого представника Відповідача Павлюк Олени Костянтинівни, на підставі довіреності від 03.10.2019 року, посвідченої приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Філюк В.М. 03.10.2019 року, зареєстровано в реєстрі за номером 5601 було проведено відеофіксацію приміщення за адресою в м. Рівне, вул. Кавказька, 9, яке використовується ФОП Якимчук Любов Іванівною. Зазначені електронні докази додатково підтверджують невідповідність зафіксованого в відеозаписі та Акті від 01.03.2021 року приміщення, яке знаходиться на першому поверсі будівлі за адресою в м. Рівне, вул. Кавказька, 9 приміщенню підвального поверху, за тією ж адресою, що знаходиться в користуванні відповідача, а відтак ФОП Якимчук Любов Іванівна, хоч і використовує у господарській діяльності комерційне найменування закладу "Катана", проте здійснює таку діяльність в іншому нежитловому приміщенні на іншому поверсі за адресою в м. Рівне, вул. Кавказька, 9 ніж те, що зафіксовано на відеозаписі наданому позивачем (а.с. 129-131).

У силу вимог ч. 1 ст. 75 ГПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованих підстав вважати їх недостовірними або визнаними у зв`язку з примусом. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

З вищенаведеного вбачається, позивачем не надано жодних доказів на підтвердження обставин публічного виконання творів суміжними правами на які володіє Товариство з обмеженою відповідальністю "Бест Мьюзік" в приміщенні за адресою в м. Рівне, вул. Кавказька, 9, яке безпосередньо використовує відповідач у господарській діяльності, а саме в нежитловому приміщенні підвалу адмінбудинку за адресою в м. Рівне, вул. Кавказька, 9 (підвальний поверх).

Поряд з цим, як встановлено судом із фактичних обставин справи, що у кафе " Катана ", що знаходиться за адресою: м. Рівне, вул. Кавказька, 9, здійснює свою підприємницьку діяльність фізична особа-підприємець Лопуга Анжеліка Вікторівна, про що свідчить договір оренди нежитлової будівлі від 01.02.2021 року та розрахункова квитанція RRN 62 від 01.03.2021 року.

З витягу з ЄДРЮОФОПГФ судом установлено, що видами економічної діяльності Цицюри В. є діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування

Позивач позовних вимог до Лопуги А.В. не пред`явив, клопотання про залучення останнього співвідповідачем у порядку ст. 48 ГПК України не заявив, так само сторони не подали заяви про залучення Лопуги А.В. до участі у справі в якості третьої особи на стороні відповідачки, як це передбачено вимогами ст. 50 ГПК України.

У той же час, з огляду на встановлені обставини справи саме особа (особи), яке (які) здійснює (здійснюють) господарську діяльність в кафе "Катана", несе (несуть) відповідальність за додержання в ньому вимог закону щодо охорони права на об`єкти інтелектуальної власності. Невиконання встановлених законом обов`язків щодо дотримання вимог ЦК України, а саме порядку використання музичних творів, які використовуються в закладі, є порушенням ст. 614, 1166 ЦК України.

Щодо суми компенсації, яка підлягає до стягнення, то суд зазначає наступне.

Згідно зі ст. 431 ЦК України порушення права інтелектуальної власності, в тому числі невизнання цього права чи посягання на нього, тягне за собою відповідальність, встановлену цим Кодексом, іншим законом чи договором.

У свою чергу, використання твору без дозволу суб`єкта авторського права є порушенням авторського права, передбаченим п. "а" ст. 50 Закону України "Про авторське право і суміжні права", за яке п. "г" ч. 2 ст. 52 цього ж Закону передбачена можливість виплати компенсації, що визначається судом як паушальна сума на базі таких елементів, як подвоєна, а у разі умисного порушення - як потроєна сума винагороди або комісійні платежі, які були б сплачені, якби порушник звернувся із заявою про надання дозволу на використання оспорюваного авторського права або суміжних прав замість відшкодування збитків або стягнення доходу.

При визначенні компенсації, яка має бути виплачена замість відшкодування збитків чи стягнення доходу, суд зобов`язаний у встановлених п. "г" цієї частини межах визначити розмір компенсації, враховуючи обсяг порушення та (або) наміри відповідача.

Отже, з урахуванням внесення змін до Закону України "Про авторське право і суміжні права" щодо форм відповідальності за порушення авторського права і суміжних прав, а саме щодо порядку розрахунку компенсації, передбаченої п. "г" ч. 2 ст. 52 Закону, суд зауважує, що предметом доведення у справі є також і обґрунтованість застосування такої форми відповідальності за порушення як компенсація, та її розмір.

Тобто позивач, обираючи таку форму відповідальності, як сплата компенсації, має довести, що саме зазначена сума могла бути сплачена порушником у разі його правомірної поведінки, тобто звернення до правовласника про надання відповідного дозволу на використання права замість безпідставного використання об`єкту авторського права.

Відповідно до Національного стандарту № 4 "Оцінка майнових прав інтелектуальної власності", затвердженого постановою КМ України від 03.10.2007 № 1185, паушальний платіж - одноразовий платіж, який становить фіксовану суму і не залежить від обсягів виробництва (продажу) продукції (товарів, робіт, послуг) з використанням об`єкта права інтелектуальної власності.

Фактично це є ціною ліцензії, що встановлюється, виходячи з оцінок очікуваної економічної ефективності та майбутніх прибутків покупця ліцензії на основі використання ліцензії. Фіксується у договорі між ліцензіаром і ліцензіатом у розмірі чітко обумовленої суми та може здійснюватися одноразово або певними частинами.

У визначенні розміру такої компенсації господарським судам необхідно виходити з конкретних обставин справи і загальних засад цивільного законодавства, встановлених ст. 3 ЦК України, зокрема, справедливості, добросовісності та розумності.

Розмір компенсації визначається судом у межах заявлених вимог у залежності від характеру порушення, ступеню вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується: тривалість порушення та його обсяг (одно- або багаторазове використання об`єкта авторського права); передбачуваний розмір збитків потерпілої особи; розмір доходу, отриманого внаслідок правопорушення; кількість потерпілих осіб; наміри відповідача; наявність раніше вчинених відповідачем порушень виключного права даного позивача; можливість відновлення попереднього стану та необхідні для цього зусилля тощо. Відповідні мотиви визначення розміру компенсації мають бути наведені в судовому рішенні.

Позивач, звертаючись до суду, визначив компенсацію за порушення майнових прав шляхом публічного використання музичного твору в розмір 56 750,00 грн, виходячи із суми, що еквівалентна 25 прожиткових мінімумів для працездатних осіб на 01 січня року, в якому мало місце використання (вказаний розмір визначений у додатку до договору про управління майновими авторськими правами від 26.06.2020). Заразом вказаний додаток передбачає визначення вартості права за використання музичного твору на добровільних (договірних) засадах незалежно від кількості використань. Окрім того, вказана сума визначена за домовленістю у договорі про управління майновими авторськими правами від 26.06.2020 року, укладеному між позивачем та організацією колективного управління, відповідач не є стороною вказаного правочину, а, отже, його умови не мають обов`язкової сили щодо неї. У цій же справі йдеться про стягнення компенсації у судовому порядку за один підтверджений факт публічного сповіщення твору без дозволу правовласника, розмір якої має відповідати вимогам п. "г" ч. 2 ст. 52 Закону України "Про авторське право і суміжні права", тобто відповідати розміру винагороди або комісійному платежу, які були б сплачені, якби порушник звернувся із заявою про надання дозволу на використання оспорюваного авторського права або суміжних прав замість відшкодування збитків або стягнення доходу, у подвоєному або потроєному розмірі.

За ч. 2 ст. 20 Закону України "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав" тарифи, що пропонуються для застосування у договорах з користувачами, мають бути об`єктивними та обґрунтованими, зокрема, з урахуванням економічної вигоди використання об`єктів авторського права і (або) суміжних прав у господарській діяльності, характеру та обсягів використання об`єктів авторського права і (або) суміжних прав, виду діяльності користувача, фінансово-економічних показників ринку, на якому здійснюється використання зазначених об`єктів. Проекти попередніх тарифів розглядаються на загальних зборах організації колективного управління та визначаються у фіксованій сумі або у вигляді відсотків від надходжень користувачів, отриманих безпосередньо від використання об`єктів авторського права і (або) суміжних прав за вирахуванням витрат, пов`язаних з придбанням (набуттям) прав на такі об`єкти авторського права і (або) суміжних прав, чи відсотків від вартості обладнання і матеріальних носіїв, за допомогою яких можна здійснити відтворення об`єктів авторського права і (або) суміжних прав, окремо для кожної категорії користувачів не менше, ніж на три роки. Попередні тарифи мають відповідати вимогам до тарифів, встановленим абзацом першим цієї частини. Протягом 10 робочих днів з моменту затвердження проекту попередніх тарифів організація колективного управління зобов`язана оприлюднити проект попередніх тарифів шляхом, зокрема опублікування на своєму веб-сайті.

Як установлено судом, на сайті https://okuasp.org.ua/taryfy/ розміщено тимчасові тарифи позивача, згідно з якими у разі, якщо користувач вже розпочав використовувати музичні твори, майновими правами на які управляє ГС ОКУАСП, то неподання користувачем Громадській спілці ОКУАСП показників розрахунку, понижуючих коефіцієнтів і системи знижок свідчитиме про те, що договір мав бути укладеним за базовим тарифом, який дорівнює 100 (ста) прожитковим мінімумам для працездатних осіб на 1 січня року, в якому матиме місце використання (в незалежності від кількості використань).

У той же час мінімальний тариф (за один місяць використання) розраховуються за показниками відповідно формули: Т=КМ*40*К, де: КМ - кількість посадкових місць, К - коефіцієнт (дивись примітку****), Т - ТАРИФ, 40 - вартість за одне посадкове місце (грн.). Кількість місць - загальна кількість посадкових місць в закладі. У випадку наявності прилеглого відкритого майданчика (тераси, веранди, столів тощо) щомісячна винагорода за одне посадкове місце буде дорівнювати 20 (грн.) з урахуванням періоду експлуатації останнього. Сума ставки за виконання музичних творів на цьому відкритому майданчику (тераси, веранди тощо) буде додаватись до основної ставки роялті даного закладу.

Понижуючі коефіцієнти, які можуть застосовуватись Громадською спілкою ОКУАСП:

А) Залежно від географічного місця розташування: 1,0 - Київ, Львів, Одеса, Харків та Дніпро; 0,8 - курортні зони та обласні центри, інші міста з кількістю населення більше 350 тис. чол.; 0,65 - інші населені пункти та поза їх межами.

Б) Виходячи від кількості посадкових місць в закладі: 1 - від 5 до 30 посадкових місць; 0,9 - від 31до 60 посадкових місць; 0,85 - від 61 до 100 посадкових місць; 0,75 - від 101 до 250 посадкових місць; 0,6 - понад 251 посадкове місце.

В) Залежно від типу закладу: 1 - ресторан; 0,85 - кафе, ПАБ, бар, кав`ярня (з алкоголем), піцерія; 0,75 - Fast Food/Підприємство швидкого обслуговування; 0,65 - кав`ярня (без алкоголю); 0,5 - Їдальня, закусочна, банкетний зал, поминальні зали, кулінарія; 0,4 - окремі торгівельні пересувні палатки чи машини (у разі відсутності посадкових місць не менш ніж 350 грн. на місяць).

У свою чергу, заявлена до стягнення сума є розміром компенсації, що визначена на власний розсуд заінтересованими особами, яка не узгоджується з вимогами п. "г" ч. 2 ст. 52 Закону України "Про авторське право і суміжні права", які підлягають застосуванню судом під час вирішення спору (оскільки Закон не передбачає права суду при вирішення питання про стягнення компенсації брати за основу розмір, погоджений у договорі у між правовласником та організацією колективного управління, які є заінтересованими особами щодо розміру такої компенсації та можуть встановити її на будь-якому рівні без належного обгрунтування, а обмежений порядком розрахунку (формулою), наведеним у "г" ч. 2 ст. 52 Закону України "Про авторське право і суміжні права"), а також засадами господарського судочинства, визначеними ст. 3 ЦК Україн.

Отже, порядок розрахунку суми компенсації, заявленої до стягнення, позивач належним чином не обґрунтував, так само як і не пояснив її застосування у подвійному чи потрійному розмірі (не надав суду обґрунтований розрахунок такої суми, зокрема розміру винагороди або комісійного платежу, які були б сплачені, якби відповідач 11.03.2021 звернулася із заявою про надання дозволу на використання оспорюваного авторського права тощо).

При цьому позивачем жодними належними та допустимими доказами не обґрунтовано можливість укладення ним ліцензійного договору із відповідачем та/або третьою особою на надання права на використання спірного твору у власній господарській діяльності, плата за яке була б установлена на рівні 56 750,00 грн.

Щодо можливості судом самостійно здійснити перерахунок компенсації відповідно до тарифів громадської організації, оприлюднених на її сайті, то позивачем не надано суду, зокрема, інформації щодо кількості посадкових місць в кафе "Катана", в якому здійснює свою діяльність відповідач (з урахуванням їх поділу з іншим суб`єктом господарювання, який провадить свою господарську діяльність в цьому ж кафе, якщо такий існує), так само як і не заявив клопотання про її витребування у порядку, визначеному ГПК України.

Зважаючи на викладене, виходячи із загальних засад цивільного законодавства, встановлених ст. 3 ЦК України, зокрема, справедливості, добросовісності та розумності, з урахуванням характеру порушення, його тривалості та обсягу, ступеню вини відповідача, а також необґрунтованості суми компенсації, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Згідно з ч. 2-3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Отже, сукупним аналізом наведених вище норм права, взятих судом до уваги тверджень сторін та досліджених доказів, суд вважає, що позивачем не доведено та не обгрунтовано у відповідності до ст.ст. 73, 74, 76 ГПК України належними, допустимими та достатніми доказами наявність всіх елементів правопорушення, допущеного з боку відповідача, з яким пов`язується застосування до відповідача такого виду господарсько-правової відповідальності у вигляді виплати компенсації за порушення авторських прав.

Тобто, позиція позивача в ході розгляду даної справи не підтвердилась та не може бути покладена судом в основу прийнятого рішення, а тому, суд приходить до висновку, що в задоволенні вимоги позивача про стягнення 56 750 грн. 00 коп. компенсації за незаконне використання твору слід відмовити.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати в частині сплати судового збору за позовом залишаються за позивачем.

Керуючись статтями 13, 73-80, 86, 123, 129, 196, 202, 232, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Бест Мьюзік" в особі Громадської спілки "Організація колективного управління авторськими і суміжними правами" до фізичної особи - підприємця Якимчук Любов Іванівни про стягнення 56 750,00 грн. - відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення через господарський суд, що прийняв рішення або безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://rv.arbitr.gov.ua.

Повний текст рішення складено та підписано 05 жовтня 2021 року.

Суддя Романюк Ю.Г.