номер провадження справи 27/149/21
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.09.2021 Справа № 908/2208/21

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Дроздової С.С. при секретарі судового засіданні Хрипко О.О., розглянувши матеріали справи

за позовом: Керівника Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя Запорізької області (69005 м. Запоріжжя, вул. Якова Новицького, 5) в інтересах держави в особі органу, уповноваженого представляти інтереси держави Український державний фонд підтримки фермерських господарств (01001 м. Київ, вул. Бориса Грінченка, буд. 1, ідентифікаційний код юридичної особи 20029342) в особі Запорізького відділення Українського державного фонду підтримки фермерських господарств (69063 м. Запоріжжя, вул. Святого Миколая, буд. 37-В, ідентифікаційний код юридичної особи 25490940)

до відповідача: Фермерського господарства Україна Лайф (72401 Запорізька область, Приазовський район, смт. Приазовське, вул. 40 років Перемоги, буд. 30, ідентифікаційний код юридичної особи 39794523)

про стягнення 16 255 грн. 79 коп.

за участю

представника прокуратури: Стешенко В.Є., посвідчення № 058619 від 14.12.2020

представник позивача: не з`явився

представник відповідача: не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

29.07.2021 до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява керівника Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя Запорізької області в інтересах держави в особі органу, уповноваженого представляти інтереси держави Український державний фонд підтримки фермерських господарств в особі Запорізького відділення Українського державного фонду підтримки фермерських господарств про стягнення з Фермерського господарства Україна Лайф 14 058 грн. 16 коп. основного боргу, 911 грн. 65 коп. пені, 1 024 грн. 84 коп. інфляційних витрат, 261 грн. 14 коп. 3 % річних.

Відповідно до витягу з протоколу розподілу судової справи між суддями від 29.07.2021 здійснено автоматизований розподіл позовної заяви між суддями, присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 908/2208/21 та визначено до розгляду судді Дроздовій С.С.

Ухвалою суду від 03.08.2021 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/2208/21, присвоєно справі номер провадження 27/149/21.

Розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження на 31.08.2021.

За приписами ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ст. 252 ГПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Ухвалою суду від 31.08.2021, відповідно до ст. 216 ГПК України, розгляд справи було відкладено на 29.09.2021.

24.09.2021 від позивача надійшли письмові пояснення № 53-08/190 від 21.09.2021, в яких міститься розрахунок заборгованості, з якого вбачається, що загальна сума заборгованості складає 24350 грн. 43 коп., підтримав в повному обсязі позовні вимоги, просив суд проводити судові засідання без участі представника позивача.

Також від прокуратури 24.09.2021 супровідним листом № 526041 вих. 21 від 23.09.2021 надійшов детальний розрахунок заборгованості позивача.

Суд зазначає, що відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 46 ГПК України, позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Судом вбачається, що дана заява не відповідала вимогам заяви про збільшення позовних вимог та подана після початку розгляду справи по суті.

У судовому засіданні 29.09.2021 справу розглянуто, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

У судовому засіданні 29.09.2021, відповідно до ст. 222 Господарського процесуального кодексу України здійснювалося повне фіксування судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суддею оголошено, яка справа розглядається, склад суду, та роз`яснено представникам позивача та відповідача, які прибули в судове засідання, їх права, у тому числі право заявляти відводи.

Відводів складу суду не заявлено.

29.09.2021 представник прокуратури підтримав заявлені вимоги, на підставах викладених у позовній заяві, просив суд задовольнити позовні вимоги в розмірі, що зазначені в детальному розрахунку позивача.

Однак заяви про збільшення позовних вимог в порядку ст. 46 ГПК України прокурором не заявлено.

Представники позивача та відповідача в судове засідання 29.09.2021 не з`явились, про поважні причини неявки, відповідач суд не повідомив, про час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином, шляхом надсилання на його адресу ухвал суду.

Матеріали справи містять оригінал поштового повідомлення про вручення відповідачу 06.08.2021 ухвали суду про відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 7 ст. 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає

Згідно ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд вважає, що ним були вжиті достатні заходи для повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи.

У відповідності до ст. 42 ГПК України учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Згідно ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

З урахуванням викладеного, суд вирішив за доцільне розглянути справу по суті за наявними матеріалами, яких достатньо для вирішення спору по суті, за відсутністю відповідача.

Справу розглянуто в порядку ст. 178 ГПК України, відповідно до якої, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи, за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали та фактичні обставини справи, оцінивши надані докази, заслухавши представника прокуратури, суд

УСТАНОВИВ:

Відповідно до ст. 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Приписами ч.ч. 3, 4 статті 53 ГПК України передбачено, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Згідно з ч. 4 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.

У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача.

Згідно з п. 31 ч. 1 ст. 2 Бюджетного кодексу України кредитування бюджету - операції з надання коштів з бюджету на умовах повернення, платності та строковості, внаслідок чого виникають зобов`язання перед бюджетом (надання кредитів з бюджету), та операції з повернення таких коштів до бюджету (повернення кредитів до бюджету). Для цілей цього Кодексу до кредитів з бюджету також належать бюджетні позички та фінансова допомога з бюджету на поворотній основі.

Пунктом 3 ч. 3 ст. 30 Бюджетного Кодексу України джерелами формування спеціального фонду Державного бюджету України в частині кредитування є повернення кредитів, наданих з державного бюджету фермерським господарствам.

Згідно з ч. 1 ст. 50 Бюджетного Кодексу України у разі надання кредитів з бюджету у позичальників виникає заборгованість перед бюджетом.

Згідно з ч. 4 ст. 29 Закону України «Про фермерське господарство» фермерське господарство несе повну відповідальність за дотримання умов кредитних договорів і розрахункової дисципліни.

Український державний фонд підтримки фермерських господарств є державною бюджетною установою, яка є органом, уповноваженим державою виконувати функції з реалізації державної політики щодо фінансової підтримки становлення і розвитку фермерських господарств (ст. 10 Закону України «Про фермерське господарство»), основним завданням останнього є надання зворотної фінансової допомоги фермерським господарствам. Після повернення фермерським господарством фінансової допомоги кошти надходять до спеціального фонду Державного бюджету України (п. 3 ч. 3 ст. 30 Бюджетного кодексу України).

Неповернення відповідачем фінансової допомоги тягне за собою невиконання дохідної частини Державного бюджету України, що не дає можливості користуватися державною підтримкою іншим фермерським господарствам, а це. в свою чергу, завдає шкоди економічним інтересам держави.

Відповідно до п. 1, 2 Положення Запорізького відділення Українського державного фонду підтримки фермерських господарств, затвердженого Наказом Українського державного фонду підтримки фермерських господарств від 05.07.2021 №55 (Положення), відповідно до ст. 10 Закону України «Про фермерське господарство» Український державний фонд підтримки фермерських господарств (Укрдержфонд) є державною бюджетною установою.

Таким чином, також органом, уповноваженим державою на виконання відповідних функцій у спірних правовідносинах є Український державний фонд підтримки фермерських господарств в особі Запорізького відділення Українського державного фонду підтримки фермерських господарств.

Умовою забезпечення надходження коштів до спеціального фонду Державного бюджету та подальше їх використання для надання допомоги фермерським господарствам є належне виконання уповноваженими державою органами обов`язків із захисту державних інтересів, у разі їх порушення.

У свою чергу Фонд як орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах, упродовж тривалого часу не вживає будь-яких заходів спрямованих на стягнення заборгованості, сума якої постійно зростає.

Вищевказане свідчить про бездіяльність уповноваженого державою органу - фонду підтримки фермерських господарств.

Листом від 25.05.2021 за № 53-08/78 Український державний фонд підтримки фермерських господарств в особі Запорізького відділення звернувся з клопотанням до Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя Запорізької області щодо вжитгя заходів представницького характеру по стягненню боргу з ФГ «Україна Лайф» у зв`язку з відсутністю можливості самостійного звернення до суду, так як кошторисом на 2021 рік не передбачені видатки на судовий збір по КЕКВ 2800.

Листами за № 53-08/88 від 16.06.2021 та від 15.07.2021 № 156 прокуратуру повідомлено, що відділення є державною, бюджетною, спеціальною установою по виконанню функцій з реалізації державної політики по підтримці фермерських господарств, та утримується в межах затвердженого кошторису і повністю фінансується з Державного бюджету України, а кошторисом на 2021 рік видатки на сплату судового збору не затверджено, у зв`язку з чим останнє не має можливості звернутись до суду з позовом.

Також Запорізьке відділення Українського державного фонду підтримки фермерських господарств листом № 156 від 15.07.2021 підтверджує, що ним не подано іншого позову до цього ж відповідача з тим самим предметом та з гич самих підстав.

Окружною прокуратурою, повторно 16.07.2021 направлено до Українського державного фонду підтримки фермерських господарств листа про необхідність вжиття заходів до відновлення порушених інтересів держави шляхом стягнення заборгованості з відповідача.

Водночас, станом на час звернення прокурора з вказаним позовом, таких заходів фондом не вжито.

За таких обставин, Український державний фонд підтримки фермерських господарств, будучи обізнаним про наявність у відповідача заборгованості, маючи повноваження щодо самостійного звернення до суду із вказаною позовною заявою, не вжито заходів щодо звернення до суду з метою захисту інтересів держави та стягнення з ФГ «Україна Лайф» заборгованості за Договором № 53 ФГ-2016 про надання фінансової підтримки на поворотній основі фермерському господарству.

Вказане є доказом нездійснення захисту інтересів держави суб`єктом владних повноважень та є підставою для застосування представницьких повноважень прокурором.

Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї.

З огляду на статтю 509 Цивільного кодексу України вбачається, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України.

У відповідності до пункту 1 частини 2 статті 1 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків. Цивільні права і обов`язки виникають як з передбачених законом договорів, так і з договорів, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать.

Договір це категорія цивільного права, яка визначається як домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. До зобов`язань, що виникають з договорів, застосовуються загальні положення про зобов`язання, якщо інше не випливає із закону або самого договору. Як і будь-який право чин, він є вольовим актом, оскільки виражає спільну волю сторін, що втілюється у договорі. Змістом договору є, власне, ті умови, на яких сторони погоджуються виконувати договір, і вони мають дотримуватися взятих на себе зобов`язань.

У відповідності до статті 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України).

13.12.2016 Українським державним фондом підтримки фермерських господарств (Укрдержфонд) та Фермерським господарством «Україна Лайф» (фермерське господарство) укладено Договір № 53ФГ-2016 про надання фінансової підтримки на поворотній основі фермерському господарству (Договір).

Відповідно до п. 1 Договору, Укрдержфонд підтримки фермерських господарств надає фінансову підтримку на поворотній основі ФГ «Україна Лайф» в сумі 100 000 грн., а ФГ «Україна Лайф» зобов`язується використати її за цільовим призначенням і повернути зазначену суму фінансової підтримки у строк та на умовах, що визначені цим договором.

Згідно з п. 2 Договору, на підставі довідки від 02.12.2016 № 53, виданої конкурсною комісією, фінансова підтримка на поворотній основі надається для придбання техніки, обладнання, поновлення обігових коштів, відповідно до «Порядку використання коштів, передбачених у державному бюджеті для надання підтримки фермерським господарствам», затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 25.08.2004 № 1102.

Відповідно до п. 3.2.1 Договору, Укрдержфонд зобов`язаний надати обумовлену Договором суму фінансової підтримки у безготівковому порядку шляхом перерахування зазначеної суми платіжним дорученням на поточний рахунок фермерського господарства, відкритий у банківській установі.

З матеріалів справи вбачається, що Укрдержфонд на виконання п. 3.2.1 Договору, у безготівковому порядку шляхом перерахування на поточний рахунок ФГ «Україна Лайф» перераховано 100 000 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 28 від 16.12.2016.

Згідно з н. 3.4.2 Договору, ФГ «Україна Лайф» зобов`язане повернути кошти фінансової підтримки (допомоги) Українському державному фонду підтримки фермерських господарств згідно з встановленим графіком: до 01 грудня 2017 року в сумі 20 000 грн.; до 01 грудня 2018 року в сумі 20 000 грн.; до 01 грудня 2019 року в сумі 20 000 грн.; до 01 грудня 2020 року в сумі 20 000 грн.; до 01 грудня 2021 року в сумі 20 000 грн.

Відповідач належним чином не виконав свої зобов`язань за Договором.

Як зазначено прокуратурою, станом на 15.07.2021 сума основного боргу ФГ «Україна Лайф» перед Запорізьким відділенням Українського державного фонду підтримки фермерських господарств становить 14 058 16 коп.

З матеріалів справи вбачається, що 15.02.2021 Запорізьким відділенням Українського державного фонду підтримки фермерських господарств, на виконання розпорядження Українського державного фонду підтримки фермерських господарств № 11 від 20.03.2018 «Про ведення претензійно-позовної роботи регіональними відділеннями Укрдержфонду», ФГ «Україна Лайф» пред`явлено претензію № 21 на стягнення фінансової підтримки, пені та 3 % річних на загальну суму 20 624 грн. 66 коп., яка 17.02.2021 отримана власноручно головою ФГ «Україна Лайф» Душиним Л.О.

Однак, заборгованість фермерським господарством в повному обсязі оплачена не була. Невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за Договором стало підставою звернення позивача до суду з даним позовом.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським Кодексом України.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

За приписами ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, у силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо) або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 67 Господарського кодексу України відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності, виконуються на підставі договорів.

Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання, згідно ст. 526 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, ст. 525 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За умовами ст. 96 ЦК України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями.

Згідно з ч. 1 ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утримуватися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Пунктом 6 Постанови КМУ від 25.08.2004 № 1102 «Про затвердження Порядку використання коштів, передбачених у державному бюджеті для надання підтримки фермерським господарствам» (чинним на момент укладення Договору) встановлено, що фінансова підтримка на конкурсних засадах на поворотній основі надається у розмірі, що не перевищує 500 тис. гривень, із забезпеченням виконання зобов`язання щодо повернення бюджетних коштів: новоствореним фермерським господарствам та фермерським господарствам з відокремленими фермерськими садибами, фермерським господарствам, які провадять господарську діяльність та розташовані у гірських населених пунктах, на поліських територіях, - строком від трьох до п`яти років для виробництва, переробки і збуту виробленої продукції, провадження виробничої діяльності; іншим фермерським господарствам - строком до п`яти років для придбання техніки, обладнання, поновлення обігових коштів, у тому числі для придбання маточного поголів`я сільськогосподарських тварин (телиць, нетелей, корів, свиноматок, ярок, вівцематок, кізочок та козоматок) та проведення оцінки відповідності виробництва органічної продукції (сировини), виробництва та переробки сільськогосподарської продукції, будівництва та реконструкції виробничих і невиробничих приміщень, для закладення багаторічних насаджень, розвитку кредитної та обслуговуючої кооперації, у тому числі для сплати вкладів до статутних капіталів сільськогосподарських кооперативів, утворених фермерськими господарствами самостійно або разом з членами особистих селянських господарств, зрошення та меліорації земель.

Відповідно до п.п. 12, 13 Порядку використання коштів, передбачених у державному бюджеті для надання підтримки фермерським господарствам, фермерське господарство несе відповідальність згідно з законодавством за нецільове використання одержаних коштів та своєчасне і в повному обсязі повернення до державного бюджету коштів фінансової підтримки. Кошти фінансової підтримки, наданої фермерським господарствам на конкурсних засадах на поворотній основі, повертаються згідно з укладеними відповідно до цього Порядку договорами на відповідні рахунки Фонду і його регіональних відділень, відкриті в територіальних органах Державного казначейства, і протягом двох робочих днів перераховуються до державного бюджету.

Укладений сторонами Договір за своєю правовою природою є договором позики.

Статтею 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Поворотна фінансова допомога - сума коштів, що надійшла платнику податків у користування за договором, який не передбачає нарахування процентів або надання інших видів компенсацій у вигляді плати за користування такими коштами, та є обов`язковою до повернення.

Статтею 1046 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Частиною 1 ст. 1047 Цивільного кодексу України встановлено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 222 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законні інтереси інших суб`єктів, зобов`язані поновити їх, не чекаючи пред`явлення їм претензії чи звернення до суду.

З урахуванням вимог ст. 638 Цивільного кодексу України, сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору а відтак договір є укладеним.

Доказів розірвання договору, у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, або визнання недійсним договору внаслідок недодержання сторонами в момент його вчинення вимог чинного законодавства України, сторонами у справі не надано. Не надано також і доказів того, що сторони відмовились від виконання договору в силу певних об`єктивних обставин.

З матеріалів справи вбачається, що 16.12.2016 на виконання умов Договору позивачем перераховано відповідачу 100000 грн. 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 28, належним чином завірена копія якого міститься в матеріалах справи.

Останній день повернення грошових коштів відповідно графіку, що міститься в Договорі 01.12.2020.

Відповідач доказів виконання зобов`язання і перерахування позивачу заявленої до стягнення суми у повному обсязі не надав, матеріали справи не містять таких доказів.

Статтею 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Таким чином вимога позивача про стягнення з відповідача поворотної безвідсоткової фінансової допомоги в розмірі 14058 грн. 16 коп. є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

У відповідності до положень чинного законодавства захист цивільних прав здійснюється, зокрема, шляхом стягнення з особи, яка порушила право, завданих збитків, а у випадках передбачених законодавством або договором, неустойки (штрафу, пені), а також інших засобів передбачених законодавством.

До інших засобів захисту цивільних прав, у відповідності до ст. 625 ЦК України, відносяться втрати від інфляції та 3 % річних.

Позивачем заявлені вимоги за загальний період з 02.12.2020 по 15.07.2020 про стягнення 261 грн. 14 коп. 3 % річних та 1024 грн. 84 коп. втрат від інфляції за період: грудень 2020 та з січня 2021 по червень 2021.

Статтю 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сплата 3% річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Індекс інфляції (індекс споживчих цін) це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, який визначається виключно Держкомстатом і його найменший період визначення становить місяць, а тому прострочка платежу за менший період не тягне за собою нарахування інфляційних втрат, а розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що мала місце на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Держкомстатом, за період прострочки. Розрахунки індексу інфляції за квартал, період з початку року і т. п. проводяться "ланцюговим" методом, тобто шляхом множення місячних (квартальних і т. д.) індексів (наказ Держкомстату від 27.07.2007, № 265 Про затвердження Методики розрахунку базового індексу споживчих цін).

Наданий розрахунок судом перевірений за допомогою юридичної інформаційно-пошукової системи Законодавство та встановлено, що розрахунки 3% та втрат від інфляції грошових коштів задовольняються в межах заявлених позовних вимог, отже стягненню з відповідача за загальний період з 02.12.2020 по 15.07.2020 підлягає 261 грн. 14 коп. 3 % річних та 1024 грн. 84 коп. втрат від інфляції за період: грудень 2020 та з січня 2021 по червень 2021.

Також прокуратурою заявлено до стягнення суму пені в розмірі 911 грн. 65 коп. за період з 02.12.2020 по 01.06.2021.

Пунктом 5.2 Договору визначено, що в разі несвоєчасного повернення коштів фінансової підтримки, фермерське господарство сплачує Укрдержфонду пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожен день прострочення.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно з ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно з ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Згідно з ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Судом перевірено правильність нарахування сумі пені та встановлено, що заявлена до стягнення сума пені є обґрунтованою і тому підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в розмірі 911 грн. 65 коп. за загальний період з 02.12.2020 по 01.06.2021.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

При цьому виконання рішень, винесених судом, є невід`ємною частиною «права на суд», адже в іншому випадку положення статті 6 Конвенції будуть позбавлені ефекту корисної дії (пункти 34, 37 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бурдов проти Росії»).

Відповідно до ст.ст. 7, 13 Господарського процесуального кодексу України правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин. Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст.ст. 73, 77 ГПК України).

За таких обставин, позовні вимоги керівника Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя Запорізької області в інтересах держави в особі органу, уповноваженого представляти інтереси держави Український державний фонд підтримки фермерських господарств в особі Запорізького відділення Українського державного фонду підтримки фермерських господарств є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 233, 238, 240, 241, 248, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги керівника Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя Запорізької області в інтересах держави в особі органу, уповноваженого представляти інтереси держави Український державний фонд підтримки фермерських господарств в особі Запорізького відділення Українського державного фонду підтримки фермерських господарств до Фермерського господарства Україна Лайф задовольнити.

Стягнути з Фермерського господарства «Україна Лайф» (72401, Запорізька обл., Приазовський р-н., смт. Приазовське, вул. 40 років Перемоги, буд. 30, ) на користь Українського державного фонду підтримки фермерських господарств (01001, м. Київ. вул. Бориса Грінченка, буд. 1, ідентифікаційний код 20029342) в особі Запорізького відділення Українського державного фонду підтримки фермерських господарств (69063, м. Запоріжжя, вул. Святого Миколая. буд. 37-В; розрахунковий рахунок IBAN UA 0015503, код банку МФО 820172, назва банку: Держказначейська служба України, м. Київ ГУДКСУ у м. Київ, , призначення платежу: часткове повернення зворотної фінансової допомоги відповідно до договору № 53 ФГ-2016 від 13.12.2016) заборгованість за договором № 53ФГ-2016 від 13.12.2016 про надання фінансової підтримки на поворотній основі фермерському господарству сума основного боргу - 14 058 (чотирнадцять тисяч п`ятдесят вісім) грн.16 коп., пеня - 911 (дев`ятсот одинадцять) грн. 65 коп., інфляційні виграти 1 024 (одна тисяча двадцять чотири) грн. 84 коп., 3% річних у сумі 261 (двісті шістдесят одна) грн. 14 коп. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Стягнути з Фермерського господарства «Україна Лайф» (72401. Запорізька обл., Приазовський р-н., смт. Приазовське, вул. 40 років Перемоги, буд. 30. ) на користь Запорізької обласної прокуратури в особі Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя (адреса: вул. Якова Новицького, 5, м. Запоріжжя, 69035, розрахунковий рахунок: UA0000271, відкритий в Державній казначейській службі України, м. Київ, МФО 820172, отримувач: Запорізька обласна прокуратура, , код класифікації видатків бюджету 2800) кошти, витрачені у 2021 році на сплату судового збору при здійсненні представництва інтересів держави у розмірі 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 грн. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення оформлено та підписано 05.10.2021.

Суддя С.С. Дроздова

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення розміщено в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою у мережі Інтернет за посиланням: http://reyestr.court.gov.ua.