ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

04.10.2021 м.Дніпро Справа № 904/1760/21

Центральний апеляційний господарський суд в особі

судді-доповідача: Дарміна М.О.

розглянувши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 09.08.2021 (повний текст складено та підписано 09.08.2021 суддя Мілєва І.В.) у справі №904/1760/21

за позовом акціонерного товариства "ДТЕК ДНІПРОВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ", Дніпропетровська область, м. Дніпро

до ОСОБА_1 , Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг

про стягнення 102 208,08 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 09.08.2021 у справі №904/1760/21 позов задоволено в повному обсязі. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства "ДТЕК ДНІПРОВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ" 102 208,08 грн. вартості недоврахованої електроенергії, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 270,00 грн.

Не погодившись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 , через систему «Електронний суд» 21.09.2021, подав апеляційну скаргу, в якій просить:

- рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 09.08.2021 у справі №904/1760/21 скасувати та ухвалити нове рішення, яким закрити провадження у справі;

- якщо суд не погодиться з думкою відповідача про необхідність закриття провадження у справі, ухвалити рішення, яким у задоволенні позову відмовити;

- заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору, вмотивоване , тим, що відповідач з 2019 року не займається підприємницькою діяльністю. Вільних коштів не має;

- просить поновити строк на подання апеляційної скарги мотивуючи його тим, що копію оскаржуваного рішення ним отримано лише 02.09.2021.

Станом на 21.09.2021 у суду апеляційної інстанції були відсутні матеріали справи.

Відповідно до п. 17.9 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України якщо на момент надходження заяви про внесення виправлень, ухвалення додаткового рішення, роз`яснення судового рішення справа у відповідному суді відсутня, суд витребовує справу з суду нижчої інстанції протягом п`яти днів із дня надходження відповідної заяви, а суд нижчої інстанції направляє справу до суду, який її витребував, не пізніше наступного дня із дня надходження відповідної вимоги суду. У такому випадку подана заява розглядається протягом десяти днів із дня надходження справи до суду, який має її розглядати.

29.09.2021 до суду апеляційної інстанції надійшли матеріали справи, отже з вказаної дати у суду апеляційної інстанції з`явилася можливість для розгляду апеляційної скарги та перевірки заявлених в ній клопотань.

Вирішуючи питання про відповідність апеляційної скарги нормам чинного законодавства, суд вирішив, що скаргу слід залишити без руху, враховуючи наступне:

Відповідно до ч.1 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду (ч.2 ст.256 ГПК України).

Як вбачається оскаржуване рішення Господарського суду Дніпропетровської області винесено 09.08.2021. (повний текст складено та підписано 09.08.2021), отже відповідно до вимог ст. 256 ГПК України початок перебігу строку на апеляційне оскарження починається 09.08.2021, останнім днем оскарження даного рішення було 29.08.2021.

Відповідно до позначки системи «Електронний суд» апеляційну скаргу подано скаржником 21.09.2021.

Вказане свідчить про те, що апелянтом пропущено строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, заявлене клопотання на поновлення пропущеного строку не підтверджено належними та допустими доказами в розумінні ст. 76-77 Господарського процесуального кодексу України.

Стосовно заявленого клопотання про звільнення від сплати судового збору, суд вважає за необхідне зазначити наступне:

Статтею 258 Господарського процесуального кодексу України встановлено вимоги до форми і змісту апеляційної скарги.

Згідно п. 2 ч. 3 ст. 258 ГПК України до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Порядок та розмір справляння судового збору встановлений Законом України "Про судовий збір" № 3674-VІ від 08.07.2011р. (зі змінами та доповненнями).

Відповідно до положень пункту 1 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за умови, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача фізичної особи за попередній календарний рік.

За правилами частини другої статті 8 Закону України «Про судовий збір» суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

У п.29 Постанови Пленуму ВССУ №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз`яснено, що відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір» єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Особа, яка заявляє клопотання про звільнення від сплати судового збору, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Відповідно до ч.1 ст.77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Гарантії, що містяться у статті 6 Конвенції, повинні відповідати, зокрема, забезпеченню ефективного доступу до апеляційних або касаційних судів для того, щоб учасники судового процесу могли отримати рішення, яке стосується їх «цивільних прав та обов`язків» (Рішення ЄСПЛ у справі «Гоффман проти Німеччини» («Hoffmann v. Germany») від 11 жовтня 2001 року, пункт 65; Рішення ЄСПЛ у справі «Кудла проти Польщі» («Cudla v. Poland») від 26 жовтня 2000 року).

ЄСПЛ також вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (Рішення ЄСПЛ у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland») від 19 червня 2001 року, пункт 59). Вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (Рішення ЄСПЛ у справі «Шишков проти Росії» («Shishkov v. Russia») від 20 лютого 2014 року, пункт 111).

Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах. Особливо це стосується порушення заявником процедури касаційного провадження.

У той же час, гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду.

При вирішенні питання про відстрочення, розстрочення або звільнення від сплати судового збору майновий стан сторони (належні стороні майнові права та обов`язки) має визначатися судом у світлі конкретних обставин певної справи, включаючи спроможність заявника сплатити судовий збір та стадію, на якій перебуває розгляд справи на певний момент. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати судового збору.

Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового стану (рішення Європейського суду з прав людини «Kniat v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункт 44; «Jedamski and Jedamska v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункти 63-64).

Умови, за яких суд може, зокрема, звільнити від сплати судового збору та перелік суб`єктів, до яких такі умови можуть бути застосовані, визначені статтею 8 Закону України «Про судовий збір».

Згідно з частиною першою статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Клопотання ОСОБА_2 про відстрочення сплати судового збору, вмотивоване тим, що що відповідач з 2019 року не займається підприємницькою діяльністю. Вільних коштів не має.

Однак, як вбачається з матеріалів справи та апеляційної скарги безпосередньо, скаржником не додано жодного належного та допустимого доказу в розумінні ст. 76-77 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження зазначених ним обставин неможливості сплати судового збору.

В зв`язку із чим суд доходить висновку про необхідність надання скаржнику можливості подати до суду відповідних доказів неможливості сплати судового збору.

У випадку не підтвердження скаржником належними та допустимими доказами, обставин які підтверджують наявність обставин для прийняття рішення про відстрочення сплати судового збору, апелянт повинен буде сплати судовий збір у передбачених Законом порядку та розмірі.

За ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Підпунктом 4 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України Про судовий збір встановлено розмір ставки за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду, що складає 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви, скарги.

Таким чином, ОСОБА_1 , за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, повинен був сплатити судовий збір у сумі 3 405,00 грн. (150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви).

ОСОБА_1 не надано доказів, щодо направлення копії апеляційної скарги на адресу позивача, відповідно до п. 3 ч.3 ст. 258 ГПК України, не додано.

Особа, яка подає апеляційну скаргу, надсилає іншим учасникам справи копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, листом з описом вкладення (ст.259 ГПК України).

Апеляційна скарга залишається без руху у випадку оформлення її з порушенням вимог, встановлених статтею 258 Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 260 ГПК України в цьому випадку застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

З огляду на вищезазначені приписи апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без руху з наданням скаржнику строку на усунення недоліків апеляційної скарги.

Центральний апеляційний господарський суд доводить до відома ОСОБА_1 , що за приписами п.4 ч.1 ст. 261 ГПК України, судом апеляційної інстанції буде відмовлено у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не буде подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Керуючись ст.ст. 174, 234, 235, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 09.08.2021 у справі №904/1760/21 - залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 строк для усунення зазначених у цій ухвалі недоліків, який становить 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, яке в подальшому має надати суду докази на підтвердження дати отримання ухвали.

Усунути недоліки, встановлені в ухвалі суду шляхом подання:

- надати докази на підтвердження того, що у скаржника відсутні кошти у достатній кількості для оплати судового збору у встановлених Законом порядку та розмірі;

- або надати оригінал платіжного документа про сплату судового збору у сумі 3 405,00 грн. за подання апеляційної скарги рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 09.08.2021 у справі №904/1760/21;

- докази направлення апеляційної скарги з додатками на адресу позивача, листом з описом вкладення.

- клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, підтверджене належними доказами.

Копію ухвали надіслати ОСОБА_1 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуючий суддя М.О. Дармін