ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А

06.10.2021р. Справа № 905/813/20

За заявою Шелл Лубрікантс Сипплай Компані Б.В. (Shell Lubricants Supply Company B.V.)

про визнання недійсними правочинів боржника

у справі

за заявою Шелл Лубрікантс Сипплай Компані Б.В. (Shell Lubricants Supply Company B.V.), Гаага, Нідерланди

до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий Дім Галпап Плюс, м. Маріуполь

про банкрутство

ліквідатор арбітражний керуючий Сиволобов М.М.

Представники:

заявника не з`явився;

ліквідатор не з`явився;

інші учасники не з`явились.

Суддя господарського суду Донецької області І.К. Чорненька

У провадженні Господарського суду Донецької області знаходиться справа № 905/813/20 за заявою Шелл Лубрікантс Сипплай Компані Б.В. (Shell Lubricants Supply Company B.V.) про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий Дім Галпап Плюс, м. Маріуполь.

Ухвалою господарського суду від 03.09.2020р. відкрито провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий Дім Галпап Плюс; введено процедуру розпорядження майном Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий Дім Галпап Плюс; призначено розпорядником майна Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий Дім Галпап Плюс арбітражного керуючого Сиволобова Максима Марковича.

04.09.2020р. за номером 65194 на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет оприлюднено оголошення (повідомлення) про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий Дім Галпап Плюс, м. Маріуполь.

10.11.2020р. господарським судом винесена ухвала за результатами попереднього засідання.

Постановою господарського суду від 10.02.2021 припинено процедуру розпорядження майном Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий Дім Галпап Плюс, визнано банкрутом Товариство з обмеженою відповідальністю Торговий Дім Галпап Плюс, відкрито ліквідаційну процедуру, призначено ліквідатором Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий Дім Галпап Плюс арбітражного керуючого Сиволобова Максима Марковича.

11.02.2021р. за номером 65916 на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет оприлюднено повідомлення про визнання Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий Дім Галпап Плюс банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

25.02.2021р. до Господарського суду Донецької області надійшла заява Шелл Лубрікантс Сипплай Компані Б.В. (Shell Lubricants Supply Company B.V.) б/н від 22.01.2021р. про визнання недійсними правочинів боржника в порядку ст. 42 Кодексу України з процедур банкрутства.

Ухвалою господарського суду від 02.03.2021р. призначено заяву Шелл Лубрікантс Сипплай Компані Б.В. (Shell Lubricants Supply Company B.V.) про визнання недійсними правочинів боржника до розгляду в судовому засіданні на 23.03.2021р.

Ухвалою господарського суду від 23.03.2021р. відкладено розгляд заяви Шелл Лубрікантс Сипплай Компані Б.В. (Shell Lubricants Supply Company B.V.) про визнання недійсними правочинів боржника на 14.04.2021р.

Розпорядженням керівника Господарського суду Донецької області 02-01/34 від 13.04.2021р. у зв`язку з перебуванням судді Хабарової М.В. на лікарняному по вагітності та пологах з 12.04.2021 з метою недопущення порушення строків розгляду справи, відповідно до пункту 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, Засад використання автоматизованої системи документообігу суду в Господарському суді Донецької області, затверджених протоколом зборів суддів № 4 від 14.09.2016р. (зі змінами та доповненнями) та пункту 1.6 розділу ХХ Прикінцеві положення Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 02.03.2018р. № 17, з урахуванням змін, внесених рішенням Ради суддів України №16 від 12.04.2018р., призначено повторний автоматичний розподіл справи № 905/813/20.

Згідно з витягом протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.04.2021р. справу № 905/813/20 передано на розгляд судді Господарського суду Донецької області Чорненькій І.К.

Ухвалою господарського суду від 14.04.2021р. прийнято до провадження судді Чорненької І.К. справу № 905/813/20 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий Дім Галпап Плюс, м. Маріуполь та призначено розгляд заяви Шелл Лубрікантс Сипплай Компані Б.В. (Shell Lubricants Supply Company B.V.) б/н від 22.01.2021р. про визнання недійсними правочинів боржника на 18.05.2021р.

Ухвалами господарського суду від 18.05.2021р., 15.06.2021, 18.08.2021р. та 21.09.2021р. відкладено розгляд заяви Шелл Лубрікантс Сипплай Компані Б.В. (Shell Lubricants Supply Company B.V.) б/н від 22.01.2021р. про визнання недійсними правочинів боржника на 15.06.2021, 18.08.2021, 21.09.2021р. та 06.10.2021р.

У судове засідання 06.10.2021р. учасники провадження у справі у судове засідання не з`явились, про день та час судового засідання були повідомлені належним чином.

Відповідно до ст.202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Розглянувши у судовому засіданні 06.10.2021р. заяву Шелл Лубрікантс Симпплай Компані Б.В. б/н від 22.01.2021р. про визнання недійсними правочинів боржника та додані до неї матеріали, дослідивши подані сторонами документи, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд встановив:

Кредитор - Шелл Лубрікантс Симплай Компані Б.В. звернувся до господарського суду із заявою б/н від 22.01.2021р. про визнання недійсними правочинів боржника, за якою (з урахуванням заяви про уточнення вимог від 06.04.2021р.) просить суд:

1. Визнати недійсними наступні договори купівлі-продажу, укладені між Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Галпап Плюс» () та Товариством з обмеженою відповідальністю «Квадракомп» ():

- договір купівлі продажу №4641/2019/1590863 від 30.07.2019р. автомобіля Iveco Daily 70C17 2998, (2013), білий, № шасі НОМЕР_1 ;

- договір купівлі продажу №4641/2019/1594704 від 01.08.2019р. автомобіля Tayota Land Cruiser 150 2694, (2019), чорний, № шасі НОМЕР_2 ;

- договір купівлі продажу №4641/2019/1590724 від 30.07.2019р. автомобіля Mercedes-Benz Actros 2545 12809, (2013), білий, № шасі НОМЕР_3 ;

- договір купівлі продажу №4641/2019/1589631 від 30.07.2019р. автомобіля Mercedes-Benz Gle 350D 2987, (2018), чорний, № куз. НОМЕР_4 ;

- договір купівлі продажу №4641/2019/1588967 від 30.07.2019р. автомобіля КІА Sportage 1995, (2017), сірий, № куз. НОМЕР_5 ;

- договір купівлі продажу №4641/2019/1589595 від 30.07.2019р. автомобіля Tayota Land Cruiser 200 4461, (2012), чорний, № шасі. НОМЕР_6 , укладені між Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Галпап Плюс» () та Товариством з обмеженою відповідальністю «Квадракомп» ().

2. Зобов`язати Головний сервісний центр МВС в особі Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Львівській області ТСЦ МВС №4641 скасувати реєстраційні записи, свідоцтва про реєстрацію та номерні знаки, які видавались Товариству з обмеженою відповідальністю «Квадракомп» () щодо наступних автомобілів:

- Iveco Daily 70C17 2998, (2013), білий, № шасі НОМЕР_1 ;

- Tayota Land Cruiser 150 2694, (2019), чорний, № шасі НОМЕР_2 ;

- Mercedes-Benz Actros 2545 12809, (2013), білий, № шасі НОМЕР_3 ;

- Mercedes-Benz Gle 350D 2987, (2018), чорний, № куз. НОМЕР_4 ;

- КІА Sportage 1995, (2017), сірий, № куз. НОМЕР_5 ;

- Tayota Land Cruiser 200 4461, (2012), чорний, № шасі. НОМЕР_6 ,

та здійснити перереєстрацію зазначених транспортних засобів на Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Галпап Плюс» ().

3. Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Квадракомп» () повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Галпап Плюс» (), в особі ліквідатора Сиволобова Максима Марковича, автомобілі:

- Iveco Daily 70C17 2998, (2013), білий, № шасі НОМЕР_1 ;

- Tayota Land Cruiser 150 2694, (2019), чорний, № шасі НОМЕР_2 ;

- Mercedes-Benz Actros 2545 12809, (2013), білий, № шасі НОМЕР_3 ;

- Mercedes-Benz Gle 350D 2987, (2018), чорний, № куз. НОМЕР_4 ;

- КІА Sportage 1995, (2017), сірий, № куз. НОМЕР_5 ;

- Tayota Land Cruiser 200 4461, (2012), чорний, № шасі. НОМЕР_6 .

Обґрунтовуючи заяву, заявник (кредитор) Шелл Лубрікантс Симплай Компані Б.В. посилається на те, що заявником було отримано від ліквідатора ТОВ «Торговий Дім «Галпап Плюс» Сиволобова М.М. листи Головного сервісного центру МВС від 22.12.2020р. №31/23682 та РСЦ ГСЦ МВС у Львівській області ТСЦ МВС №4641 від 26.01.2021р. №31/13-4641-139 з яких вбачається, що за боржником обліковувались зазначені вище транспортні засоби (автомобілі), які були відчужені з 30.07.2018р. по 01.08.2019р. до відкриття провадження у справі про банкрутство №905/813/20 (03.09.2020р.) на користь ТОВ «Квадракомп».

Як зазначає заявник, на його думку вказані правочини щодо відчуження автотранспортних засобів до відкриття провадження у справі про банкрутство підпадають під критерії недійсності, визначені п.4 ч.1 ст.42 КУзПБ та мають бути визнані недійсними з поверненням їх до ліквідаційної маси боржника з огляду на наступне:

1) Боржник вчинив оспорювані правочини в межах підозрілого періоду (30.07.2019р. 01.08.2019р.). чим позбавив кредитора можливості отримати кошти від продажу спірних авто як частини ліквідаційної маси;

2) Втрата кредитором права отримати задоволення своєї вимоги в ліквідаційній процедурі щонайменше в межах балансової вартості основних засобів (в т.ч. автомобілів 8455300,00грн.);

3) саме внаслідок вчинення спірних правочинів, автомобілі відсутні в ліквідаційній масі боржника та не можуть бути продані за правилами розділу V КУзПБ з подальшим частковим задоволенням вимог кредитора;

4) Боржник навмисно вчинив спірні фраудаторні правочини для виведення зі своєї власності спірних автомобілів та продовження здійснення підприємницької діяльності та отримання прибутку без розрахунку з кредитором;

5) У разі оплатності спірних правочинів за вартістю, вказаною у договорах, боржник мав отримати 5100000,00грн.

При цьому, відповідно до абз.2 ст.29 наявного у справі та проведеного в процедурі розпорядження майном звіту про аналіз фінансово-господарського стану боржника, оплати від покупця транспортних засобів не виявлено. Наведена обставини була досліджена судом під час прийняття рішення щодо визнання боржника банкрутом.

З наведеного вбачається, що автотранспортні засоби було відчужено безоплатно, що є підставою для визнання правочинів недійсними відповідно до ч.2 ст.42 КУзПБ.

Також, згідно письмових пояснень ліквідатора Сиволобова М.М. №01-16/589 від 25.05.2021р. щодо аналізу руху коштів по рахунках боржника, безготівкові операції між банкрутом та ТОВ «Квадракопт» здійснювались з використанням банківського рахунку АТ «АльфаБанк» НОМЕР_7 .

Відчуження спірних транспортних засобів з власності банкрута на користь ТОВ «Квадракопт» було здійснено 30.07.2019р.

При цьому, за аналізований період банківських виписок з 30.07.2019р. по 10.02.2021р. відсутні банківські операціх з призначенням платежу, що підтверджували б факт здійснення оплати за спірні транспортні засоби або за вказаними договорами.

Таким чином ліквідатор зазначає, що будь-яке підтвердження здійснення перерахування ТОВ «Квадракопт» на користь боржника грошових коштів за відчуження спірних транспортних засобів на підставі договорів купівлі-продажу в загальному розмірі 5100000,00грн. відсутнє.

31.08.2021р. ТОВ «Квадракопт» надані суду письмові пояснення б/н від 31.08.2021р., за якими просить суд залишити без задоволення зави Шелл Лубрікантс Симплай Компані Б.В. про визнання недійсними правочинів боржника.

ТОВ «Квадракопт» зазначає, що до спірних правовідносин підлягають застосуванн. приписи ст. 20 Закону про банкрутство, а не ст. 42 КУзПБ, оскільки спірні правовідносини склались до 21.10.2019р.

Стаття 20 Закону про банкрутство передбачає право кредитора на звернення до суду з відповідною заявою за наявністю підстав вважати. що боржник вчинив правочин спрямований на зменшення його активів або взяв на себе зобов`язання. які в подальшому унеможливили виконання грошових зобов`язань перед контрагентами після відкриття провадження у справі про банкрутство чи протягом одного року до відкриття.

При цьому, спірні правочини укладені між боржником та ТОВ «Квадракомп» до початку визначеного ст. 20 Закону про банкрутство строку, у зв`язку з чим на думку ТОВ «Квадракомп» вимоги Шелл Лубрікантс Симплай Компані Б.В. є безпідставними, не підтвердженими жодними доказами та такими, що порушують законне право ТОВ «Квадракомп» на володіння спірним майном.

Дослідивши надані сторонами документи, наявні в матеріалах справи, судом встановлено наступне:

Як вбачається з матеріалів справи, між Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Галпап Плюс» (Продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Квадракомп» (Покупець) були укладені договори купівлі продажу транспортних засобів, а саме:

1) договір купівлі продажу №4641/2019/1590863 від 30.07.2019р., предмет продажу - автомобіль Iveco Daily 70C17 2998, (2013), білий, № шасі НОМЕР_1 ;

2) договір купівлі продажу №4641/2019/1594704 від 01.08.2019р., предмет продажу - автомобіль Tayota Land Cruiser 150 2694, (2019), чорний, № шасі НОМЕР_2 ;

3) договір купівлі продажу №4641/2019/1590724 від 30.07.2019р., предмет продажу - автомобіль Mercedes-Benz Actros 2545 12809, (2013), білий, № шасі НОМЕР_3 ;

4) договір купівлі продажу №4641/2019/1589631 від 30.07.2019р., предмет продажу - автомобіль Mercedes-Benz Gle 350D 2987, (2018), чорний, № куз. НОМЕР_4 ;

5) договір купівлі продажу №4641/2019/1588967 від 30.07.2019р., предмет продажу - автомобіль КІА Sportage 1995, (2017), сірий, № куз. НОМЕР_5 ;

6) договір купівлі продажу №4641/2019/1589595 від 30.07.2019р., предмет продажу - автомобіль Tayota Land Cruiser 200 4461, (2012), чорний, № шасі НОМЕР_6 .

Згідно п.1.1 даних договорів, на умовах договорів продавець зобов`язався передати у власність покупцеві транспортний засіб (визначений в пункті 1.1. договорів купівлі продажу транспортних засобів).

Продавець гарантує, що майно, яке є предметом продажу за даними договорами, належить йому на праві власності, не обтяжене арештом, у розшуку, заставі не перебуває, не являється предметом спору у суді (п.1.2 договорів купівлі продажу транспортних засобів).

Передача транспортного засобу продавцем і прийняття його покупцем здійснюється після повної оплати вартості майна (п.2.1 договорів купівлі продажу транспортних засобів).

Згідно пунктів 3.1 вказаних договорів купівлі продажу транспортних засобів, за домовленістю сторін ціна транспортного засобу складає:

1) договір купівлі продажу №4641/2019/1590863 від 30.07.2019р. 630000,00грн.;

2) договір купівлі продажу №4641/2019/1594704 від 01.08.2019р. 797000,00грн.;

3) договір купівлі продажу №4641/2019/1590724 від 30.07.2019р. 719000,00грн.;

4) договір купівлі продажу №4641/2019/1589631 від 30.07.2019р. 1872000,00грн.;

5) договір купівлі продажу №4641/2019/1588967 від 30.07.2019р. 802000,00грн.;

6) договір купівлі продажу №4641/2019/1589595 від 30.07.2019р. 280000,00грн.

Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання (п.9.1 договорів купівлі продажу транспортних засобів).

Данні договори оформлені та підписані сторонами в сервісному центрі 4641 РСЦ МВС в м. Львів.

Відповідно до листа Головного сервісного центру МВС України від 22.12.2020р. №31/23682 за результатами аналітичного пошуку ТЗ по «НАІС ДДАІ» МВС України спірні транспортні засоби перереєстровані на нового власника по договору укладеному в ТСЦ - ТОВ «Квадракомп» (Львівська обл., м. Львів, Галицький, вул. Шептицький, 26) (т.9 арк..7-16).

У відзиві №31/13-1082 від 08.04.2021р. Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС у Львівській області (філія ГСЦ МВС) зазначає, що перереєстрація транспортних засобів, вказаних в заяві кредитора, може здійснюватися відповідно до вимог Закону України « Про дорожній рух» та «Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів» затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998р. № 1388.

У заяві б/н від 22.01.2021р. про визнання недійсними правочинів боржника - договорів купівлі-продажу транспортних засобів (з урахуванням додаткових пояснень від 22.03.2021р.) заявник Шелл Лубрікантс Симпплай Компані Б.В. зазначає, що відповідно до наявного у справі та проведеного у процедурі розпорядження майном Звіту про аналіз фінансово-господарського стану боржника оплати від покупця транспортних засобів не виявлено, з чого вбачається, що спірні автотранспортні засоби було відчужено безоплатно, що є безумовним порушенням майнових інтересів кредиторів та є підставою недійсності таких фраудаторних правочинів.

Отже, на думку заявника, укладені договори купівлі-продажу транспортних засобів підпадають під окрему підставу визнання недійсними за абз.2 ч.2 ст.42 КУПБ.

ТОВ «Квадракопт» 31.08.2021р. надані суду письмові пояснення б/н від 31.08.2021р., за якими просить суд залишити без задоволення зави Шелл Лубрікантс Симплай Компані Б.В. про визнання недійсними правочинів боржника, оскільки:

- до спірних правовідносин підлягають застосуванню приписи ст. 20 Закону про банкрутство, а не ст. 42 КУзПБ, оскільки спірні правовідносини склались до 21.10.2019р.;

- стаття 20 Закону про банкрутство передбачає право кредитора на звернення до суду з відповідною заявою за наявністю підстав вважати. що боржник вчинив правочин спрямований на зменшення його активів або взяв на себе зобов`язання, які в подальшому унеможливили виконання грошових зобов`язань перед контрагентами після відкриття провадження у справі про банкрутство чи протягом одного року до відкриття.

- спірні правочини укладені між боржником та ТОВ «Квадракомп» до початку визначеного ст. 20 Закону про банкрутство строку, у зв`язку з чим на думку ТОВ «Квадракомп» вимоги Шелл Лубрікантс Симплай Компані Б.В. є безпідставними, не підтвердженими жодними доказами та такими, що порушують законне право ТОВ «Квадракомп» на володіння спірним майном.

Суд зазначає, що поняття правової презумпції сумнівності правочинів при дослідженні угод боржника розкрито у правових висновках Верховного Суду (постанова Верховного Суду від 30.01.2019 у справі № 910/6179/17).

Поняття правової презумпції сумнівності правочинів передбачає, що будь-який правочин боржника щодо відчуження ним свого майна, вчинений у підозрілий період, є сумнівним і може бути визнаний недійсним на підставі спеціальної норми закону. Ліквідатор зобов`язаний перевірити наявність підстав для визнання недійсним сумнівного правочину відповідно до статті 42 КУПЗ або норм Цивільного та Господарського кодексів України.

Слід звернути увагу, що недійсними можуть бути визнані не всі без винятку правочини боржника, укладені у підозрілий період, а лише ті, підставність визнання недійсними яких передбачено частиною першою, другою ст. 42 КУзПБ.

Предметом даного судового розгляду є визнання недійсними договорів купівлі-продажу транспортних засобів №4641/2019/1590863 від 30.07.2019р., №4641/2019/1594704 від 01.08.2019р., №4641/2019/1590724 від 30.07.2019р., №4641/2019/1589631 від 30.07.2019р., №4641/2019/1588967 від 30.07.2019р., №4641/2019/1589595 від 30.07.2019р. укладені між Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Галпап Плюс» () та Товариством з обмеженою відповідальністю «Квадракомп» (), на загальну суму 5100000,00грн.

Аналіз норм Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом (Далі - Закон про банкрутство) дає підстави для висновку, що з моменту порушення (відкриття) щодо боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі і спеціальні норми Закону про банкрутство застосовуються переважно при розгляді справ про банкрутство щодо інших законодавчих актів України.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у складі суддів Судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові 02.10.2019 у справі № 5006/5/39б/2012.

Разом з тим, 21.10.2019 введено в дію КУзПБ №2597-VIII від 18.10.2018р., який в силу пункту 4 Прикінцевих та перехідних положень цього Кодексу, поширює свою дію на подальший розгляд справ про банкрутство незалежно від дати порушення (відкриття) провадження у таких справах, за винятком справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації.

З дня введення в дію цього Кодексу визнано таким, що втратив чинність, зокрема, Закон України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (Відомості Верховної Ради України, 1992, №31, ст. 440 із наступними змінами).

Тобто, перехід від регулювання, передбаченого Законом про банкрутство, до регулювання згідно з КУзПБ, здійснюється негайно (безпосередня дія як спосіб дії в часі нормативно-правових актів) шляхом здійснення подальшого розгляду справ про банкрутство, відповідно до положень цього Кодексу.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 20.11.2019 у справі № 924/159/14, від 11.08.2020 у справі № 904/3457/19 та від 27.08.2020 у справі № 904/4928/17.

Статтею 5 ЦК України «Дія актів цивільного законодавства у часі» визначено, що акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Отже, за загальним правилом до події, факту застосовується закон (інший нормативно-правовий акт), під час дії якого вони настали або мали місце.

Даний висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 02.12.2015 у справі №3-1085гс15).

Відповідно до правової позиції Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 02.06.2021р. у справі №904/7905/16, відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.

Таким чином, приписи ст. 42 КУзПБ в частині підстав для визнання недійсними правочинів боржника не підлягають застосуванню до правочинів, що були вчинені боржником до дати введення в дію Кодексу України з процедур банкрутства - 21.10.2019р. До правовідносин, що склалися 30.07.2019р. та 01.08.2019р., підлягають застосуванню приписи статті 20 Закону про банкрутство.

Разом з тим, аналізуючи положення статті 20 Закону про банкрутство, яка була чинна на момент виникнення спірних правовідносин (01.10.2019р.), та положення статті 42 КУзПБ, яка набрала чинності на момент звернення з відповідною заявою суд звертає увагу, що положення цих статей щодо підстав, наслідків не є повністю тотожними.

Так, на момент виникнення спірних правовідносин Законом про банкрутство не було передбачено трирічного строку на звернення.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що посилання кредитора на те, що вчинений правочин відноситься до фраудаторного на підставі ч.2 ст. 42 Кодексу України з процедур банкрутства необґрунтоване.

Таким чином, враховуючи, що кредитор просить суд визнати недійсним правочини договори купівлі-продажу транспортних засобів, укладені між боржником та ТОВ «Квадракопт» 30.07.2019р. та 01.08.2019р., тобто до введення в дію Кодексу України з процедур банкрутства, суд зауважує на необхідності застосування в даному випадку річного строку, передбаченого положеннями статті 20 Закону про банкрутство, щодо визначення підстав, за якими оспорювані правочини можуть визнаватися недійсними, оскільки саме ця норма права існувала на час здійснення оспорюваних правочинів.

Визнання правочину недійсним є одним з передбачених законом способів захисту цивільних прав та інтересів за статтею 16 ЦК України, статтею 20 ГК України.

Загальні вимоги щодо недійсності правочину встановлені статтею 215 цього Кодексу.

Відповідно до статей 16, 203, 215 ЦК України, для визнання судом оспорюваного правочину недійсним необхідним є: пред`явлення позову однією із сторін правочину або іншою заінтересованою особою; наявність підстав для оспорення правочину; встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду.

Приписи статті 203 Цивільного кодексу України передбачають, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

Таке розуміння визнання правочину недійсним як способу захисту є усталеним у судовій практиці, що підтверджується висновками, які містяться у постановах Верховного Суду України від 25.12.2013р. у справі № 6-78цс13, від 11.05.2016р. у справі № 6-806цс16, постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 28.11.2019р. у справі № 910/8357/18, від 17.06.2020р. у справі № 910/12712/19, від 20.01.2021р. у справі №910/8992/19 (910/20867/17), від 16.03.2021р. у справі №910/3356/20, від 18.03.2021р. у справі №916/325/20, від 19.02.2021р. у справі №904/2979/20, тощо.

При розгляді питання про визнання правочину недійсним, суд встановлює наявність тих обставин, з якими закон пов`язує визнання правочину недійсним і настання певних юридичних наслідків або їх відсутність.

Інститут визнання недійсними правочинів боржника у межах справи про банкрутство є універсальним засобом захисту у відносинах неплатоспроможності та частиною єдиного механізму правового регулювання відносин неплатоспроможності, що спрямована на дотримання балансу інтересів не лише осіб, які беруть участь у справі про банкрутство, а й осіб, залучених у справу про банкрутство, наприклад, контрагентів боржника. Визнання недійсними правочинів боржника у межах справи про банкрутство спрямоване на досягнення однієї з основних цілей процедури неплатоспроможності - максимально можливе справедливе задоволення вимог кредиторів.

Така правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 20.02.2020 у справі № 922/719/16.

Разом з тим ст. 20 Закону про банкрутство, порівняно з приписами ст. 215 ЦК України, розширює підстави для визнання недійсними правочинів та надає можливість визнати недійсною угоду, яка відповідає вимогам Цивільного та Господарського законодавства, проте вчинена у період протягом року, що передував відкриттю процедури банкрутства або після порушення справи про банкрутство та вчинена на шкоду боржнику або його кредиторам.

Згідно з ч. 1 ст. 20 вказаного Закону правочини (договори) або майнові дії боржника, які були вчинені боржником після порушення справи про банкрутство або протягом одного року, що передував порушенню справи про банкрутство, можуть бути відповідно визнані недійсними або спростовані господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство за заявою арбітражного керуючого або конкурсного кредитора з таких підстав:

- боржник безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов`язання без відповідних майнових дій іншої сторони, відмовився від власних майнових вимог;

- боржник виконав майнові зобов`язання раніше встановленого строку;

- боржник до порушення справи про банкрутство взяв на себе зобов`язання, в результаті чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов`язань перед іншими кредиторами повністю або частково стало неможливим;

- боржник здійснив відчуження або придбав майно за цінами відповідно нижчими або вищими від ринкових, за умови, що в момент прийняття зобов`язання або внаслідок його виконання майна боржника було (стало) недостатньо для задоволення вимог кредиторів;

- боржник оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів боржнику перевищувала вартість майна;

- боржник прийняв на себе заставні зобов`язання для забезпечення виконання грошових вимог.

При розгляді спорів в поряду ст. 20 Закону про банкрутство, суд приймає до уваги, що дії боржника, зокрема але не виключно, щодо безоплатного відчуження майна, відчуження майна за ціною значно нижче ринкової, для цілей не спрямованих на досягнення розумної ділової мети або про прийняття на себе зобов`язання без відповідних майнових дій іншої сторони, або відмова від власних майнових вимог, якщо вони вчинені у підозрілий період, можуть свідчити про намір ухилення від розрахунків із контрагентами та спрямовані на завдання шкоди кредиторам.

Особа, яка є боржником перед своїми контрагентами повинна утримуватись від дій, які безпідставно або сумнівно зменшують розмір її активів. У період протягом року, що передував відкриттю процедури банкрутства або після порушення справи про банкрутство дії щодо будь-якого вилучення (відчуження) боржником своїх майнових активів є підозрілими і можуть становити втручання у право власності кредиторів, відтак відчуження майна боржником повинно здійснюватись з огляду на права кредиторів щодо забезпечення їх вимог активами боржника, а неврахування інтересів кредиторів у такому випадку є зловживанням з боку боржника своїми правами щодо розпорядження майном як власника, за умови, що відчуження майна призводить завідомо до зменшення обсягу платоспроможності боржника і наносить шкоду кредиторам.

Оскілки, період часу з моменту виникнення грошового зобов`язання у боржника у тому числі при загрозі неплатоспроможності або при надмірній заборгованості до дня порушення справи про його банкрутство є підозрілим періодом, а правочини (договори, майнові дії) боржника, що вчинені у цей період часу є сумнівними, частиною 1 ст. 20 Закону про банкрутство, встановлено правову презумпцію сумнівності правочинів та майнових дій боржника, що вчинені ним протягом вказаного у Законі строку, тому будь-який правочин боржника щодо відчуження ним свого майна може бути визнаний недійсним на підставі наведеної норми.

Як слідує з оспорюваних правочинів, останні укладені 30.07.2019р. та 01.08.2019р., тобто за 13 місяців до відкриття провадження у справі №905/813/20 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Галпап Плюс» ухвалою господарського суду від 03.09.2020р., тобто поза межами сумнівного періоду, визначеного ст.20 Закону про банкрутство.

При цьому , відповідно до правового висновку Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду, викладеного у пунктах 164 постанови від 02.06.2021р. у справі № 904/7905/16, згідно якого укладення договору боржника поза межами «підозрілого періоду», визначеного статтею 20 Закону про банкрутство, та відсутність підстав для застосування статті 42 КУзПБ з огляду на непоширення її дії на правовідносини, що склалися до вступу в дію КУзПБ, не виключає можливості визнання недійсним правочину боржника, спрямованого на уникнення звернення стягнення на його майно, на підставі загальних засад цивільного законодавства та недопустимості зловживання правом за умови доведеності відповідних обставин заявником.

Згідно змісту оспорюваних правочинів, останні направлені на відчуження належних ТОВ «Торговий дім «Галпап плюс» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Квадракопт» транспортних засобів:

1) Iveco Daily 70C17 2998, (2013), білий, № шасі НОМЕР_1 ;

2) Tayota Land Cruiser 150 2694, (2019), чорний, № шасі НОМЕР_2 ;

3) Mercedes-Benz Actros 2545 12809, (2013), білий, № шасі НОМЕР_3 ;

4) Mercedes-Benz Gle 350D 2987, (2018), чорний, № куз. НОМЕР_4 ;

5) КІА Sportage 1995, (2017), сірий, № куз. НОМЕР_5 ;

6) Tayota Land Cruiser 200 4461, (2012), чорний, № шасі. НОМЕР_6

Загальна вартість вказаних транспортних засобів, як визначено сторонами в пунктах 3.1 спірних договорів купівлі-продажу транспортних засобів, становить 5100000,00грн.

Відповідно до статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару (частина 1 статті 692 ЦК України).

Відповідно до пунктів 2.1 спірних договорів купівлі-продажу транспортних засобів, передача транспортного засобу продавцем і прийняття його покупцем здійснюється після повної сплати вартості майна.

Пунктами 3.1 спірних договорів купівлі-продажу транспортних засобів сторонами правочину визначена ціна транспортних засобів.

При цьому, доказів оплати вартості транспортних засобів, відповідно до пунктів 2.1, 3.1 спірних договорів купівлі-продажу транспортних засобів (№4641/2019/1590863 від 30.07.2019р., №4641/2019/1594704 від 01.08.2019р., №4641/2019/1590724 від 30.07.2019р., №4641/2019/1589631 від 30.07.2019р., №4641/2019/1588967 від 30.07.2019р., №4641/2019/1589595 від 30.07.2019р.), покупцем за договорами ТОВ «Квадракомп» суду не надано.

Будь-яких пояснень та відомостей щодо відповідних оплат надані суду ТОВ «Квадракопт» письмові пояснення (відзив) б/н від 31.08.2021р. також не містять.

Натомість, в матеріалах справи наявна банківська виписка по особовому рахунку боржника з 30.07.2019р. по 10.02.2021р., згідно якої, як зазначає ліквідатор, за аналізований період відсутні банківські операції з призначенням платежу, що підтверджували б факт здійснення оплати за спірні транспортні засоби або за вказаними договорами, будь-яке підтвердження здійснення перерахування ТОВ «Квадракопт» на користь боржника грошових коштів за відчуження спірних транспортних засобів на підставі договорів купівлі-продажу в загальному розмірі 5100000,00грн. відсутнє.

Зазначені обставини ТОВ «Крвадракопт» не спростовує, а лише зазначає, що спірні договори купівлі-продажу транспортних засобів укладені поза межами строку сумнівно періоду, визначеного ст.20 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Таким чином суд дійшов висновку, що на підставі спірних договорів купівлі-продажу транспортних засобів (№4641/2019/1590863 від 30.07.2019р., №4641/2019/1594704 від 01.08.2019р., №4641/2019/1590724 від 30.07.2019р., №4641/2019/1589631 від 30.07.2019р., №4641/2019/1588967 від 30.07.2019р., №4641/2019/1589595 від 30.07.2019р.) боржником Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Галпап Плюс» здійснено безоплатне відчуження належних йому транспортних засобів на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Квадракомп», незадовго до входження ТОВ «Торговий Дім «Галпап Плюс» у процедуру банкрутства, що зменшило його активи.

Окрім того, суд зазначає, що відповідно до статті 234 ЦК України фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином.

Фіктивний правочин характеризується тим, що сторони вчиняють такий правочин лише "про людське око", знаючи заздалегідь, що він не буде виконаним; вчиняючи фіктивний правочин, сторони мають інші цілі, ніж ті, що передбачені правочином. Фіктивним може бути визнаний будь-який правочин, якщо він не має на меті встановлення правових наслідків, які встановлені законом для цього виду правочину

Даний висновок викладений у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 07.12.2018р. у справі №910/7547/17.

Основними ознаками фіктивного правочину є введення в оману (до або в момент укладення угоди) третьої особи щодо фактичних обставин правочину або дійсних намірів учасників; свідомий намір невиконання зобов`язань договору; приховування справжніх намірів учасників правочину.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 369/11268/16-ц.

Суд звертає увагу, що однією з основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України) і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними, відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Тобто цивільний оборот ґрунтується на презумпції добросовісності та чесності учасників цивільних відносин, які вправі розраховувати саме на таку поведінку інших учасників, яка відповідатиме зазначеним критеріям і уявленням про честь та совість.

В обранні варіанта добросовісної поведінки боржник зобов`язаний піклуватися про те, щоб його юридично значимі вчинки були економічно обґрунтованими. Також поведінка боржника повинна відповідати критеріям розумності, що передбачає, що кожне зобов`язання, яке правомірно виникло, повинно бути виконано належним чином, а тому кожний кредитор вправі розраховувати, що усі існуючі перед ним зобов`язання за звичайних умов будуть належним чином та своєчасно виконані.

Угоди, що укладаються учасниками цивільних відносин, повинні мати певну правову та фактичну мету, яка не має бути очевидно неправомірною та недобросовісною. Угода, що укладається «про людське око», таким критеріям відповідати не може.

Враховуючи вищевикладені обставини суд вважає, що спірні правочини містять ознаки фіктивності, оскільки вчинені без наміру створення правових наслідків, що підтверджується передачею транспортних засобів боржником покупцю - ТОВ «Квадракомп», без здійснення останнім оплати транспортних засобів всупереч пунктам 2.1 договорів купівлі-продажу транспортних засобів (передача транспортного засобу продавцем і прийняття його покупцем здійснюється після повної сплати вартості майна), та відсутністю оплати транспортних засобів ТОВ «Квадракомп» у подальшому.

За наведених обставин суд дійшов висновку, що оспорюванні договори купівлі продажу транспортних засобів №4641/2019/1590863 від 30.07.2019р., №4641/2019/1594704 від 01.08.2019р., №4641/2019/1590724 від 30.07.2019р., №4641/2019/1589631 від 30.07.2019р., №4641/2019/1588967 від 30.07.2019р., №4641/2019/1589595 від 30.07.2019р. не відповідають критеріям розумності та добросовісності, та фактично направленні на безоплатне відчуження рухомого майна (транспортного засобу), що суперечить вимогам ч. 5 ст. 203 ЦК України, укладанні «про людське око» без наміру створення правових наслідків, що є підставою для визнання їх недійсними у відповідності до ч. 1 ст. 215 , ст. 234 ЦК України .

Згідно частини 1 статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Відтак, з огляду на наявність між сторонами укладених договорів, які визнано судом недійсними, господарський суд дійшов висновку про наявність правових підстав для застосування вищенаведених положень статті 216 ЦК України та задоволення відповідної вимоги заявника щодо повернення транспортних засобів, переданих Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Галпап Плюс» за недійсними правочинами Товариству з обмеженою відповідальністю «Квадракомп», а саме:

1) Iveco Daily 70C17 2998, (2013), білий, № шасі НОМЕР_1 ;

2) Tayota Land Cruiser 150 2694, (2019), чорний, № шасі НОМЕР_2 ;

3) Mercedes-Benz Actros 2545 12809, (2013), білий, № шасі НОМЕР_3 ;

4) Mercedes-Benz Gle 350D 2987, (2018), чорний, № куз. НОМЕР_4 ;

5) КІА Sportage 1995, (2017), сірий, № куз. НОМЕР_5 ;

6) Tayota Land Cruiser 200 4461, (2012), чорний, № шасі. НОМЕР_6 .

Відповідно до пункту 40 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів (затвердженого постановою КМУ від 07.09.1998 р. № 1388) державна реєстрація (перереєстрація), зняття з обліку транспортних засобів скасовується, зокрема:

- у разі визнання недійсним правочину, на підставі якого проводилася державна реєстрація (перереєстрація), зняття з обліку транспортного засобу;

- на підставі рішення суду.

Враховуючи вищевикладене, господарський суд дійшов висновку задовольнити заяву Шелл Лубрікантс Симпплай Компані Б.В. б/н від 22.01.2021р. про визнання недійсними правочинів боржника.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 42, 59, 60, Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 20 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», ст.ст. 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Задовольнити заяву Шелл Лубрікантс Симпплай Компані Б.В. б/н від 22.01.2021р. про визнання недійсними правочинів боржника.

Визнати недійсними: 1) договір купівлі продажу №4641/2019/1590863 від 30.07.2019р. автомобіля Iveco Daily 70C17 2998, (2013), білий, № шасі НОМЕР_1 ; 2) договір купівлі продажу №4641/2019/1594704 від 01.08.2019р. автомобіля Tayota Land Cruiser 150 2694, (2019), чорний, № шасі НОМЕР_2 ; 3) договір купівлі продажу №4641/2019/1590724 від 30.07.2019р. автомобіля Mercedes-Benz Actros 2545 12809, (2013), білий, № шасі НОМЕР_3 ; 4) договір купівлі продажу №4641/2019/1589631 від 30.07.2019р. автомобіля Mercedes-Benz Gle 350D 2987, (2018), чорний, № куз. НОМЕР_4 ; 5) договір купівлі продажу №4641/2019/1588967 від 30.07.2019р. автомобіля КІА Sportage 1995, (2017), сірий, № куз. НОМЕР_5 ; 6) договір купівлі продажу №4641/2019/1589595 від 30.07.2019р. автомобіля Tayota Land Cruiser 200 4461, (2012), чорний, № шасі. НОМЕР_6 , укладені між Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Галпап Плюс» () та Товариством з обмеженою відповідальністю «Квадракомп» ().

Зобов`язати Головний сервісний центр МВС в особі Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Львівській області ТСЦ МВС №4641 скасувати реєстраційні записи, свідоцтва про реєстрацію та номерні знаки, які видавались Товариству з обмеженою відповідальністю «Квадракомп» () на автомобілі: 1) Iveco Daily 70C17 2998, (2013), білий, № шасі НОМЕР_1 ; 2) Tayota Land Cruiser 150 2694, (2019), чорний, № шасі НОМЕР_2 ; 3) Mercedes-Benz Actros 2545 12809, (2013), білий, № шасі НОМЕР_3 ; 4) Mercedes-Benz Gle 350D 2987, (2018), чорний, № куз. НОМЕР_4 ; 5) КІА Sportage 1995, (2017), сірий, № куз. НОМЕР_5 ; 6) Tayota Land Cruiser 200 4461, (2012), чорний, № шасі. НОМЕР_6 .

Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Квадракомп» () повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Галпап Плюс» (), в особі ліквідатора Сиволобова Максима Марковича, автомобілі: 1) Iveco Daily 70C17 2998, (2013), білий, № шасі НОМЕР_1 ; 2) Tayota Land Cruiser 150 2694, (2019), чорний, № шасі НОМЕР_2 ; 3) Mercedes-Benz Actros 2545 12809, (2013), білий, № шасі НОМЕР_3 ; 4) Mercedes-Benz Gle 350D 2987, (2018), чорний, № куз. НОМЕР_4 ; 5) КІА Sportage 1995, (2017), сірий, № куз. НОМЕР_5 ; 6) Tayota Land Cruiser 200 4461, (2012), чорний, № шасі. НОМЕР_6 .

Ухвала набирає чинності у строк та порядку, визначеному ст.9 Кодексу України з процедур банкрутства.

Ухвала може бути оскаржена в строк, визначений ч.1 ст.256 Господарського процесуального кодексу України.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи в порядку, визначеному ст.257 Господарського процесуального кодексу України та п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Суддя І.К. Чорненька