ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2021 року м. ОдесаСправа № 916/334/21
Південно - західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді Лавриненко Л.В.

суддів: Аленіна О.Ю., Мишкіної М.А.

секретар судового засідання - Мамчич Р.В.

розглянувши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 , м. Одеса

на рішення Господарського суду Одеської області від 18.06.2021 р.

по справі № 916/334/21

за позовом ОСОБА_1 , м. Одеса

до Кредитної спілки "Промислово - фінансова спілка", м. Одеса

про визнання недійсним рішення спостережної ради Кредитної спілки "Промислово - фінансова спілка", м. Одеса, оформленого протоколом від 30.03.2013 р. № 1

суддя суду першої інстанції: Шаратов Ю.А.

час та місце ухвалення рішення: 18.06.2021 р., м. Одеса, пр. - т. Шевченко, 29, Господарський суд Одеської області,

за участю представників сторін:

від ОСОБА_1 , м. Одеса: особисто, ОСОБА_4

від Кредитної спілки "Промислово - фінансова спілка", м. Одеса: Гаєв О.О.

Ухвалою Південно - західного апеляційного господарського суду від 03.08.2021 р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , м. Одеса на рішення Господарського суду Одеської області від 18.06.2021 р. у справі № 916/334/21.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

В лютому 2021 р. ОСОБА_1 , м. Одеса звернулась до Господарського суду Одеської області з позовом до Кредитної спілки "Промислово - фінансова спілка", м. Одеса про визнання недійсним рішення Спостережної ради Кредитної спілки "Промислово - фінансова спілка", м. Одеса, оформленого протоколом від 30.03.2012 р. № 1, щодо виключення її з членів кредитної спілки. 07.04.2021 р. Кредитна спілка "Промислово - фінансова спілка", м. Одеса звернулась до Господарського суду Одеської області з заявою про застосування до спірних правовідносин строку позовної давності.

05.05.2021 р. ОСОБА_1 , м. Одеса звернулась до Господарського суду Одеської області з заявою про зміну предмету позову в якій просить суд визнати недійсним рішення Спостережної ради Кредитної спілки «Промислово-фінансова спілка», оформленого протоколом від 30.03.2013 р. № 1 про виключення ОСОБА_1 , м. Одеса з членів Кредитної спілки «Промислово-фінансова спілка», м. Одеса.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Спостережною радою Кредитної спілки "Промислово - фінансова спілка", м. Одеса оспорюване рішення прийнято з порушенням ч. 3 ст. 10 Закону України «Про кредитні спілки», п.п. 10 п. 8.3, п. 17.3 Статуту Кредитної спілки «Промислово-фінансова спілка», затвердженого протоколом загальних зборів від 29.03.2008 р. № 12, а саме з порушенням компетенції спостережної ради кредитної спілки, без повідомлення та без участі самої ОСОБА_1 , м. Одеса.

Позивач також зазначає, що питання про виключення члена кредитної спілки, у разі порушення ним статуту, відноситься до компетенції Загальних зборів членів кредитної спілки. При цьому, до компетенції Спостережної ради відповідно до пункту 17.4 Статуту Кредитної спілки "Промислово-фінансова спілка", відноситься лише розгляд заяв про добровільний вихід з кредитної спілки.

Пославшись на пункт 17.3 Статуту Кредитної спілки "Промислово-фінансова спілка", ОСОБА_1 , м. Одеса зазначила, що рішення про виключення члена, у разі порушення ним Статуту приймається Загальними зборами кредитної спілки, в його присутності на загальних зборах особисто та перед голосуванням з цього питання такому члену кредитної спілки обов`язково надається можливість висловитись.

Проте, відповідач позбавив її цієї можливості у зв`язку з неповідомленням про розгляд цього питання.

Крім того, ОСОБА_1 , м. Одеса в позовній заяві з посиланням на приписи ч. 1 ст. 256 та ч. 1 ст. 257 Цивільного кодексу України зазначила про дотримання нею строку позовної давності, оскільки про рішення спостережної ради Кредитної спілки "Промислово-фінансова спілка" дізналась лише 03.09.2020 р. від адвоката Гержової Г.Г., яка згідно з дорученням Одеського місцевого ЦБВПД представляла її інтереси у кримінальному провадженні, як потерпілої та якою було отримано від адвоката відповідача лист з протоколом від 30.03.2012 р. № 1.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 18.06.2021 р. у справі № 916/334/21 ОСОБА_1 , м. Одеса у задоволенні позову відмовлено.

Місцевий господарський суд у наведеному рішенні погодився з доводами ОСОБА_1 , м. Одеса про те, що оспорюване рішення спостережної ради Кредитної спілки "Промислово-фінансова спілка", м. Одеса ухвалено з порушенням Статуту відповідача та Закону України «Про кредитні спілки», проте, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 , м. Одеса було пропущено строк позовної давності, встановлений ч. 1 ст. 256 та ч. 1 ст.257 Цивільного кодексу України.

Не погодившись з наведеним рішенням, ОСОБА_1 , м. Одеса оскаржила його до Південно - західного апеляційного господарського суду.

Як зазначає позивач в апеляційній скарзі, предметом позовних вимог в їх первісній редакції було визнання недійсним рішення спостережної ради Кредитної спілки "Промислово-фінансова спілка", м. Одеса від 30.03.2012 р. № 1.

Разом з тим, 19.04.2021 р. Кредитна спілка "Промислово-фінансова спілка" у відзиві на позовну заяву, зазначила, що протоколом засідання спостережної ради від 15.03.2014 р. №1т/п було виправлено описку в протоколі від 30.03.2012 р. № 1, у зв`язку з зазначенням невірної дати, та вирішено визнати дату « 30.03.2012 р.» помилковою та вважати вірною дату « 30.03.2013 р.».

Після отримання інформації, наявної у відзиві відповідача, ОСОБА_1 , м. Одеса звернулась до господарського суду з заявою про зміну предмету позову, зокрема просила суд визнати недійсним рішення спостережної ради Кредитної спілки "Промислово-фінансова спілка" від 30.03.2013 р. № 1.

Враховуючи викладене, ОСОБА_1 , м. Одеса вважає, що оскільки про наявність протоколу засідання спостережної ради Кредитної спілки "Промислово-фінансова спілка" від 15.03.2014 р. №1т/п, позивач дізналась лише після отримання відзиву на позовну заяву, тобто 19.04.2021 р., строк позовної давності щодо оскарження рішення спостережної ради Кредитної спілки "Промислово-фінансова спілка" від 30.03.2013 р. № 1 не пропущено.

Суд першої інстанції прокольною ухвалою від 19.04.2021 р. прийняв зміну позивачем предмету позову.

Наведені обставини на думку ОСОБА_1 , м. Одеса є підставою для скасування рішення місцевого господарського суду від 18.06.2021 р. та задоволення позовних вимог.

Кредитна спілка "Промислово-фінансова спілка", м. Одеса в поданому відзиві проти доводів, викладених в апеляційній скарзі, заперечує та просить суд апеляційної інстанції оскаржуване рішення залишити без змін.

Розглянувши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 , м. Одеса враховуючи наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 30.03.2013 р. відбулось засідання Спостережної ради Кредитної спілки "Промислово-фінансова спілка", м. Одеса з розгляду питання щодо виключення ОСОБА_1 , м. Одеса з членів Кредитної спілки "Промислово-фінансова спілка", м. Одеса.

На засіданні Спостережної ради члени Кредитної спілки "Промислово-фінансова спілка", м. Одеса - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 надали пояснення щодо підстав виключення ОСОБА_1 , м. Одеса з членів Кредитної спілки "Промислово-фінансова спілка", м. Одеса.

Так, ОСОБА_2 на засіданні Спостережної ради повідомила про наявність конфліктної ситуації, яка виникла між нею та ОСОБА_1

ОСОБА_3 в свою чергу доповів, що ОСОБА_1 постійно розголошує конфіденційну інформацію кредитної спілки, навмисно затягує розгляд кримінальної справи, перешкоджає затвердженню судом реєстру кредиторів у справі про банкрутство спілки, розповсюджує недостовірну інформацію про нелегітимний та незаконний склад керівництва спілки. Рішенням засідання Спостережної ради Кредитної спілки "Промислово-фінансова спілка", м. Одеса, оформленим протоколом від 30.03.2013 р. № 1, з урахуванням протоколу від 15.03.2014 р. № 1 т/п про виправлення описки, виключено ОСОБА_1 , м. Одеса з членів Кредитної спілки "Промислово-фінансова спілка", м. Одеса.

Не погодившись з цим рішенням, ОСОБА_1 , м. Одеса оскаржила його до Господарського суду Одеської області.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 18.06.2021 р. у справі № 916/334/21 ОСОБА_1 , м. Одеса у задоволенні позову відмовлено.

Місцевий господарський суд у наведеному рішенні погодився з доводами ОСОБА_1 , м. Одеса про те, що оспорюване рішення спостережної ради Кредитної спілки "Промислово-фінансова спілка" ухвалено з порушенням Статуту відповідача та Закону України «Про кредитні спілки», а саме за відсутності відповідної компетенції, проте, суд першої інстанції відмовив позивачу у задоволенні позовних вимог, через пропуск строку позовної давності, встановленого ч. 1 ст. 256 та ст. 257 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно зі ст. 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

За приписами ч. 1 ст. 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Застосування інституту позовної давності є одним з інструментів, який забезпечує дотримання принципу юридичної визначеності, тому, вирішуючи питання про застосування позовної давності, суд має повно з`ясувати усі обставини, пов`язані з фактом обізнаності та об`єктивної можливості особи бути обізнаною щодо порушення її прав та законних інтересів, ретельно перевірити доводи учасників справи у цій частині, дослідити та надати належну оцінку наданим ними в обґрунтування своїх вимог та заперечень доказів.

Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів (ст.ст. 15, 16, 20 Цивільного кодексу України), за змістом яких особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знати про посягання на права.

У пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) передбачено, що кожен має право на розгляд його справи судом.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п. 1 ст. 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення.

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, механізм застосування позовної давності повинен бути достатньо гнучким, тобто, як правило, він мусить допускати можливість зупинення, переривання та поновлення строку позовної давності, а також корелювати із суб`єктивним фактором, а саме - обізнаністю потенційного позивача про факт порушення його права (пункти 62, 66 рішення від 20.12.2007 р. у справі «Фінікарідов проти Кіпру»).

Порівняльний аналіз термінів «довідався» та «міг довідатися», наведених у ст. 261 Цивільного кодексу України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх майнових прав, а тому доведення факту, через який позивач не знав про порушення свого цивільного права і саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду, недостатньо (відповідний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 16.11.2016 р. у справі № 6-2469цс16).

Позивач повинен також довести, що він не міг дізнатися про порушення свого цивільного права. Наведене випливає із загального правила, викладеного у ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, про обов`язковість доведення стороною спору тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач, навпаки, має довести, що інформацію про порушення можна було отримати раніше.

Відповідна правова позиція наведена Верховним Судом у постановах від 29.05.2019 р. у справі № Б15/365-08, від 22.08.2019 р. у справі № 913/610/18, від 21.01.2020 р. у справі № 921/105/19, від 05.08.2020 р. у справі № 921/384/19.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що встановлення початкового моменту перебігу позовної давності має важливе значення, оскільки від нього залежить і застосування норм матеріального права, і правила обчислення позовної давності, і захист порушеного права.

Відповідно до ст. 253 Цивільного кодексу України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Зміст апеляйної скарги ОСОБА_1 , м. Одеса свідчить про незгоду з висновком місцевого господарського суду про пропуск нею строку позовної давності для звернення до суду за захистом порушеного права. При цьому, ОСОБА_1 , м. Одеса наполягає на тому, що обчислення цього строку необхідно здійснювати з 19.04.2021 р., а саме з дня, коли вона дізналась, що рішенням засідання Спостережної ради Кредитної спілки "Промислово-фінансова спілка", м. Одеса від 15.03.2014 р. № 1 т/п виправлено описку в протоколі від 30.03.2012 р. № 1: дату « 30.03.2012 р.» визнано помилковою та вирішено вважати вірною дату « 30.03.2013 р.».

Як вбачається з матеріалів справи, 30.03.2013 р. Спостережною радою Кредитної спілки "Промислово-фінансова спілка", м. Одеса було прийнято рішення про виключення ОСОБА_1 , м. Одеса зі складу учасників кредитної спілки.

Вказане рішення було документально оформлене протоколом засідання Спостережної ради Кредитної спілки "Промислово-фінансова спілка", м. Одеса від 30.03.2012 р. № 1.

В подальшому протоколом засідання Спостережної ради Кредитної спілки "Промислово-фінансова спілка", м. Одеса від 15.03.2014 р. № 1 т/п виправлено описку, допущену в протоколі засідання Спостережної ради Кредитної спілки "Промислово-фінансова спілка", м. Одеса від 30.03.2012 р. № 1, вирішено правильною датою цього документу вважати 30.03.2013 р.

Суд апеляційної інстанції зауважує на тому, що за загальним правилом документом є результат відображення інформації на спеціальному матеріалі за визначеним стандартом та формою.

Отже, протокол від 30.03.2012 р. № 1 є матеріальним вираженням рішення Спостережної ради Кредитної спілки "Промислово-фінансова спілка", м. Одеса про виключення ОСОБА_1 , м. Одеса зі складу учасників кредитної спілки, прийнятого 30.03.2013 р.

При цьому, внесення виправлень до будь - якого реквізиту документа, в т.ч. дати його виготовлення, не свідчить про створення нового (іншого) документа або прийняття нового рішення Спостережною радою Кредитної спілки "Промислово-фінансова спілка", м. Одеса.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що доводи ОСОБА_1 , м. Одеса, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків місцевого господарського суду щодо пропуску нею строку позовної давності.

Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В силу приписів ч. 1 ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

За приписами ст. 79 Господарського процесуального кодексу України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до п. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що доводи, викладені в апеляційній скарзі ОСОБА_1 , м. Одеса, не спростовують висновків місцевого господарського суду, а тому правові підстави для зміни чи скасування оскаржуваного рішення відсутні.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Рішення Господарського суду Одеської області від 18.06.2021 р. залишити без змін, апеляційну скаргу ОСОБА_1 , м. Одеса без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду, в порядку та випадках, передбачених ГПК України.

Повний текст постанови складено та підписано 04.10.2021 р.

Головуючий суддя Л.В. Лавриненко

Судді О.Ю. Аленін

М.А. Мишкіна