УХВАЛА

м. Київ

06.10.2021Справа № 910/9376/21
Господарський суд міста Києва у складі судді Андреїшиної І.О., розглянувши матеріали заяви Державного підприємства "Гарантований покупець" про відстрочку виконання рішення

За позовом Приватного акціонерного товариства "Укргідроенерго" (07300, Київська обл., м. Вишгород, )

до Державного підприємства "Гарантований покупець" (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 27, )

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: 1) Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" (01032, місто Київ, вулиця Симона Петлюри, будинок 25)

2) Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (03057, місто Київ, вулиця Смоленська, будинок 19)

про стягнення 11 427 024,25 грн,

Представники учасників судового процесу:

Від позивача: Арзуманян В.В.

Від відповідача: Левченко Д.Ю.

Від третіх осіб: не з`явилися

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва надійшов позов Приватного акціонерного товариства "Укргідроенерго" до Державного підприємства "Гарантований покупець" про стягнення штрафних санкцій за договором № 05-ГП/20/1281 /01 /20 від 28.04.2020 в розмірі 11 427 024,25 грн, з яких: 4 233 547,20 пені та 7 193 477,16 грн штрафу та 551 432,94 грн трьох відсотків річних.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.06.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 14.07.2021.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 29.09.2021 за наслідками розгляду справи № 910/9376/21 позов задоволено повністю; стягнуто з Державного підприємства "Гарантований покупець" на користь Приватного акціонерного товариства "Укргідроенерго" пеню у розмірі 4 233 547 грн 20 коп., штраф у розмірі 7 193 477 грн 16 коп. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 171 405 грн 36 коп.

30.09.2021 через відділ діловодства суду надійшла заява Державного підприємства "Гарантований покупець" про відстрочку виконання рішення.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 01.10.2021 було прийнято вказану заяву до розгляду та призначено судове засідання на 06.10.2021.

06.10.2021 через відділ діловодства суду позивачем подані письмові пояснення про суті заяви.

У судовому засіданні 06.10.2021 представник відповідача наполягав на задоволенні заяви про відстрочку виконання рішення.

Представник позивача заперечував проти відстрочки виконання рішення з огляду на те, що на думку позивача вказані відповідачем підстави для відстрочення не носять особливий або надзвичайний характер та не є виключними обставинами та доводи щодо фінансового стану підприємства не підтверджені належними та допустимими доказами.

Однак, суд вважає, що необхідним є дотримання справедливого балансу між інтересами сторін, задовольнивши позов, суд захистив інтереси позивача, однак, суд вважає за необхідне частково задовольнити заяву про відстрочення виконання судового рішення з огляду на таке.

Згідно з ч. 1 ст. 239 ГПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Відповідно до ч. 1, 3 - 5 ст. 331 ГПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувана чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Неможливість виконання рішення не є тотожною неможливості виконання зобов`язання, яке є одним із способів його припинення. З огляду на це обставини, з`ясування сутності та настання яких зумовлює вирішення спору щодо права цивільного, не віднесені законом до таких, які істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. А тому доводи Гарантованого покупця щодо відсутності його вини у невиконанні зобов`язання (неможливість забезпечення виконання зобов`язань з оплати електричної енергії за «зеленим» тарифом у інший спосіб ніж шляхом додержання механізму, встановленого Законом України «Про ринок електричної енергії» та постановою НКРЕКП від 26.04.2019 № 641, неналежне виконанням НЕК «Укренерго» обов`язку перед Гарантованим покупцем, тощо) не є підставою для відстрочення виконання рішення.

Водночас суд погоджується з доводами заявника, що стан виконання Державним підприємством «Гарантований покупець» своїх зобов`язань перед виробниками електричної енергії з альтернативних джерел енергії зумовлена певними об`єктивними обставинами, які не свідчать про відсутність вини відповідача, однак вказують на її ступінь, як такий, що не пов`язаний з його умислом.

Зокрема, виникнення правовідносин між позивачем та відповідачем щодо купівлі-продажу електричної енергії за «зеленим» тарифом зумовлено вказівкою Закону, відповідно до якого єдиним напрямком діяльності відповідача є виконання функцій гарантованого покупця електричної енергії. Тому діяльність відповідача, яка хоч і носить характер підприємництва, зазнає імперативного регуляторного впливу держави, недосконалість якого в значній мірі зумовлює стан виконання грошових зобов`язань відповідача. Про це свідчить прийняття законодавчих актів щодо врегулювання стану заборгованості, яка виникла у Гарантованого покупця перед виробниками електричної енергії за «зеленим» тарифом.

Відповідно до п. 4 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення умов підтримки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії» від 21.07.2020 № 810-ІХ, що набрав чинності 01.08.2020, Кабінету Міністрів України доручено протягом трьох місяців з дня набрання чинності цим Законом з метою погашення заборгованості відповідача перед суб`єктами господарювання, які виробляють електричну енергію з альтернативних джерел енергії, що утворилася станом на 1 серпня 2020 року, розробити та подати до Верховної Ради України законопроект щодо відшкодування такої заборгованості протягом 2021-2022 років шляхом оформлення облігацій внутрішньої державної позики з терміном обігу п`ять років. Крім того, цим Законом доповнено ст. 8 Закону України «Про альтернативні джерела енергії» частиною третьою такого змісту: «Кабінет Міністрів України передбачає у державному бюджеті видатки на фінансову підтримку гарантованого покупця для оплати електричної енергії, виробленої з альтернативних джерел, відповідно до бюджетних запитів центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики в електроенергетичному комплексі, на підставі розрахунків, наданих Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, у розмірі не менше 20 відсотків прогнозної виробітки товарної продукції електричної енергії з альтернативних джерел на відповідний рік».

Також цим Законом розділ XVII Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про альтернативні джерела енергії» доповнено пунктом 11-1 такого змісту:

« 11-1. Установити, що тимчасово, у зв`язку з карантином, встановленим Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), кошти, отримані оператором системи передачі від розподілу пропускної спроможності міждержавного перетину станом на 1 липня 2020 року, використовуються для таких цілей:....

70 відсотків - на погашення заборгованості перед гарантованим покупцем за надані послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел. Гарантований покупець зобов`язаний перерахувати кошти, отримані відповідно до цього абзацу, в розмірі 50 відсотків суб`єкту господарювання, який здійснює виробництво електричної енергії на атомних електростанціях, а 50 відсотків - на оплату електричної енергії, виробленої на об`єктах електроенергетики, що використовують альтернативні джерела енергії (а з використанням гідроенергії - вироблену лише мікро-, міні- та малими гідроелектростанціями), за встановленим «зеленим» тарифом або за аукціонною ціною».

Отже, спосіб виконання вказаних зобов`язань встановлено Законом України від 21.07.2020 № 810-IX - шляхом оформлення протягом 2021 - 2022 років облігацій внутрішньої державної позики з терміном обігу п`ять років.

Таким чином, враховуючи ті механізми, які держава планує запровадити для погашення заборгованості відповідача перед виробниками електричної енергії з альтернативних джерел енергії (оформлення протягом 2021-2022 років облігацій внутрішньої державної позики, надання кредитів), суд вважає, що погашення заборгованості за їх допомогою є не тільки припущенням, а й носить реальний характер.

При цьому, виконання рішення може виплинути на ускладнення його виконання.

На державі лежить позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як у теорії, так і на практиці, а затримка у виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 у справі «Чижов проти України», заява № 6962/02). За практикою Європейського суду з прав людини в окремих справах проти України було встановлено, що короткі затримки, менші ніж один рік, не вважаються настільки надмірними, щоб піднімати питання про порушення пункту 1 статті 6 Конвенції («Корнілов та інші проти України», заява № 36575/02, ухвала від 07.10.2003). І навіть два роки та сім місяців не визнавались надмірними і не розглядалися як такі, що суперечать вимогам розумного строку, передбаченого статтею 6 Конвенції (ухвала від 17.09.2002 у справі «Крапивницький та інші проти України», заява № 60858/00).

При вирішенні питання строку відстрочки суд вважає, що відстрочення до 06.12.2021 не порушить інтереси сторін, забезпечить їх баланс, буде співмірним можливості поновлення порушеного права стягувача з можливістю відповідача забезпечити таке поновлення. Відстрочення матиме наслідком дотримання балансу інтересів сторін і унеможливить надмірне обтяження фінансової спроможності відповідача.

Розстрочення або відстрочення виконання судового рішення не припиняє договірного зобов`язання відповідача, а тому не звільняє його від наслідків порушення відповідного зобов`язання, зокрема шляхом сплати сум, передбачених ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України.

Тобто, позивач не позбавлений права на відшкодування завданих внаслідок знецінення стягнутої суми коштів за час відстрочення виконання судового рішення збитків в порядку, встановленому ст. 625 Цивільного кодексу України, а також на застосування до відповідача відповідальності відповідно до укладеного між сторонами правочину за час існування відповідного прострочення у вигляді стягнення неустойки.

Складний фінансовий стан ДП "Гарантований покупець" та всі обставини в сукупності ускладнять виконання рішення.

Натомість, відстрочення виконання рішення на строк до двох місяців буде кореспондувати встановленому в п.4 Розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення умов підтримки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії" від 21.07.2020 року №810-ІХ порядку погашення заборгованості та додаткові джерела фінансування сфери сприятиме нормальному функціонуванню підприємства стягувана та боржника, а також реальній можливості виконання рішення суду.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Частиною 1 статті 78 ГПК України визначено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Тому суд дійшов до висновку про те, що можливо відстрочити виконання рішення господарського суду від 29.09.2021 року по справі № 910/9376/21 на 2 (два) місяці до 06 грудня 2021 року.

Керуючись ст. 239, 331 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Державного підприємства "Гарантований покупець" про відстрочку виконання рішення задовольнити частково.

2. Відстрочити рішення Господарського суду міста Києва від 29.09.2021 року по справі №910/9376/21 на 2 (два) місяці до 06 грудня 2021 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та підлягає оскарженню в порядку розділу IV ГПК України.

Повний текст ухвали складено та підписано 06.10.2021

Суддя І.О. Андреїшина