ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"07" жовтня 2021 р. Cправа № 902/628/21

Господарський суд Вінницької області у складі судді Маслія І.В. при секретарі судового засідання Шушковій А.П.

за участю представників

позивача Щур О.В., ордер ВН №069673 від 22.05.2021;

відповідача Грачова І.В., довіреність №1-14-0243 від 31.12.2020;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр муніципальних систем управління" (вул. Єрмака, 7а, м. Вінниця, 21036)

до: Акціонерного товариства "Вінницяобленерго" (вул. Магістратська, буд. 2, м. Вінниця, 21050)

про стягнення 238559,21 грн заборгованості згідно договорів про надання послуг

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Центр муніципальних систем управління" звернулось до Господарського суду Вінницької області з позовом до Акціонерного товариства "Вінницяобленерго" про стягнення 238 559,21 грн. заборгованості, з яких: 200 278,77 грн. - основного боргу, 24 843,62 грн. - інфляційних втрат, 13 436,82 грн. - 3% річних.

Ухвалою від 17.06.2021 відкрито провадження у справі №902/628/21 за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 07 липня 2021 року.

В судове засідання 07.07.2021 з`явились представники сторін. За наслідками судового засідання суд постановив продовжити строк підготовчого засідання на 30 днів та відкласти підготовче засідання на 25.08.2021, про що зазначено в протоколі судового засідання (Протокольна ухвала).

08.07.2021 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній проти задоволення позову заперечує.

16.08.2021 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій позивач спростовує твердження відповідача викладені у відзиві на позовну заяву.

Ухвалою від 25.08.2021 суд постановив закрити підготовче провадження та призначити справу для судового розгляду по суті на 16.09.2021 о 12:00.

25.08.2021 від позивача до суду надійшло клопотання про залучення доказів, в якості додатків до клопотання додано постанову Північно-Західного апеляційного господарського суду від 11.08.2021 у справі № 902/1167/20.

У визначену судом дату (16.09.2021) розгляд справи не відбувся у зв`язку із призупиненням роботи суду з підстав надходження анонімного повідомлення про мінування адміністративної будівлі суду, що підтверджується актом №8/2021 від 16.09.2021, який долучено до матеріалів справи.

Після відновлення роботи суду, ухвалою від 16.09.2021 повідомлено учасників справи про призначення судового засідання з розгляду справи по суті на 07 жовтня 2021 р. о 11:30 год.

05.10.2021 від позивача до суду надійшла заява, в якій останній просить на підставі ч. 8 ст. 129 ГПК України надати можливість подати докази понесених позивачем судових витрат на оплату професійної правничої допомоги протягом п`яти календарних днів після ухвалення судом рішення.

На визначену судом дату в судове засідання з`явились представники сторін.

В судовому засіданні представник позивача підтримала подану заяву про надання можливість подати докази понесених позивачем судових витрат на оплату професійної правничої допомоги протягом п`яти календарних днів після ухвалення судом рішення, а також подала до суду клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових доказів, а саме платіжного доручення від 15.09.2021 №3585 згідно якого відповідач провів часткову оплату заборгованості в розмірі 29547,42 грн.

Суд, з`ясувавши думку представника відповідача, задовольняє клопотання представника позивача та долучає даний доказ до матеріалів справи.

В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила їх задовольнити, представник відповідача проти задоволення позову заперечила та просила у позові відмовити.

Відповідно до ст. 219 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті.

Після виходу суду з нарадчої кімнати, у судовому засіданні 07.10.2021 судом проголошено вступну та резолютивну частину рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено у термін, передбачений ч. 6 ст. 233 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Як вбачається із позовної заяви позивач в якості підстави позовних вимог посилається неналежне виконання відповідачем умов договорів №4/13, 5/13, 6/13, 18/13, 26/13, 28/13 від 08.04.2013 про автоматизований прийом та обробку платежів за спожиту електроенергію від споживачів фізичних-осіб м. Вінниця та Вінницького району в частині проведення розрахунків за надані послуги за період з 01.01.2019 по 28.02.2019 (Акти звірок та корегуючи акти за даний період не підписані відповідачем, вмотивована відмова від підписання відсутня) та умов договору №36/13 від 08.04.2013 про надання послуг з друкування та доставки єдиного рахунку за січень 2019 р. (Акт № 84 від 14.01.2019 обопільно підписаний сторонами). Станом, на день подачі позовної заяви до суду, заборгованість відповідача за укладеними між сторонами Договорами №4/13, 5/13, 6/13, 18/13, 26/13, 28/13 - 170731,35 грн та за Договором №36/13 - 29547,42 грн, що разом становить 200278,77 грн.

У відзиві на позовну заяву відповідач заявлені позовні вимоги не визнає, зокрема, вказуючи на те, що Товариство припинило розрахунки зі споживачами електричної енергії за постачання електричної енергії починаючи з 01.01.2019 року.

Починаючи з 01.01.2019 року до сфери діяльності АТ "Вінницяобленерго" більше не належить діяльність з постачання електричної енергії споживачам. Товариством здійснюється діяльність виключно з розподілу електричної енергії в межах території, на якій розташовані електричні мережі (Вінницька область).

Пунктом. 4.3 Договору передбачено, що розмір оплати наданих послуг визначається на підставі актів наданих послуг, проте жодного відповідного акту, починаючи з 01.01.2019 сторонами підписано не було.

АТ "Вінницяобленерго" припинило розрахунки зі споживачами електричної енергії за постачання електричної енергії починаючи з 01.01.2019, відповідно до вимог законодавства. Тобто, 31.12.2018 був останнім днем прийому платежів за постачання електричної енергії на рахунки АТ "Вінницяобленерго" .

11.06.2017 набув чинності Закон України "Про ринок електричної енергії", яким розпочато реформування ринку електричної енергії в Україні.

Згідно ч. 13 Розділу XVII Закону, вертикально інтегрований суб`єкт господарювання зобов`язувався не пізніше 01.01.2019 вжити заходів для відокремлення оператора системи розподілу від виробництва, передачі, постачання електричної енергії шляхом створення відповідних суб`єктів господарювання.

Частиною 1 ст. 47 Закону, оператору системи розподілу забороняється здійснювати діяльність з виробництва та/або передачі, та/або постачання електричної енергії.

Так, на виконання зазначеної вище норми створено Товариство з обмеженою відповідальністю "Енера Вінниця", з яким позивач уклав договір №394/19 від 01.01.2019 про автоматезований прийом та обробку платежів за послуги з постачання електричної енергії.

Оскільки п. 6.3 Договорів №4/13, 5/13, 6/13, 18/13, 26/13, 28/13 від 08.04.2013 визначено, що розірвання Договору допускається лише за згодою сторін та оформлюється Додатковою угодою до Договору, відповідачем направлені пропозиції разом із проектом додаткових угод про розірвання з 31.12.2018 Договорів №4/13, №5/13, №6/13, №18/13, №26/13, №28/13 від 08.04.2013 у трьох примірниках для підписання з подальшим направленням їх на адресу позивача, а саме: лист за вих. №14-9594 від 24.10.2018 на адресу ПАТ "Укрпошта" про розірвання Договору №4/13від 08.04.2013; лист за вих. №14-9699 від 26.10.2018 на адресу ВОУ АТ "Ощадбанк" про розірвання Договору №5/13 від 08.04.2013; лист за вих. №14-9589 від 24.10.2018 на адресу ПАТ КБ "ПриватБанк" про розірвання Договору №6/13від 08.04.2013; лист за вих. №14-9590 від 24.10.2018 на адресу ВБВ "Райффайзен Банк Аваль" про розірвання Договору №28/13 від 08.04.2013. Вищевказані додаткові угоди про розірвання Договорів підписані Банками та направлені на адресу позивача. При цьому, жодної Додаткової угоди про розірвання Договорів, підписаної позивачем, на адресу відповідача не надходило.

У відповіді на відзив позивач не визнає доводів відповідача, викладених у відзиві, вказуючи на їх безпідставність та на те, що вони не відповідають фактичним обставинам справи.

Зокрема з тих підстав, що укладені Договори №4/13, 5/13, 6/13, 18/13, 26/13, 28/13 є трьохсторонніми. Приписами ст. 188 ГК України визначено, що у випадку, коли одна сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозицію про це другій стороні за договором. Жодна із сторін Договору: Товариство, Банк/Поштамт не надсилали таких пропозицій Центру та відповідних доказів суду не надано. Окрім цього, відсутні будь-які докази направлення відповідачем пропозиції про розірвання договорів №18/13 (укладений з ПАТ «Міжнародний інвестиційний банк») та №26/13 (укладений з ПАТ «Перший інвестиційний банк»). Тому твердження відповідача про те, що пропозиції про розірвання вищезазначених Договорів були направлені всім сторонам без виключені, відсутні.

Також, додані відповідачем до відзиву на позовну заяву копії листів направлених Банкам та Поштамту не містять доказів їх отримання, а тому надані листи не можуть вважатися належними та допустимими. Аналогічно і додана Додаткова угода №1 щодо розірвання договору №5/13 від 08.04.2013р. не підписана ні Банком, ні Центром та не містить доказів її отримання, а тому не може вважатися як належний та допустимий доказ.

Твердження відповідача, що надходження коштів па розрахункові рахунки Банків протягом лютого 2019 року є помилковими та вчинені з впни споживачів - не дає право не виконувати взятих на себе зобов`язань згідно Договорів №4/13. 5/13, 6/13, 18/13, 26/13, 28/13, оскільки послуги но обробці платежів Центром здійснювались, а тому останній має право отримати оплату за надані послуги, які фактично надавались, що і не заперечується відповідачем.

Окремо позивач звертає увагу на те, що відповідач вказує про помилкове надходження коштів від споживачів лише протягом лютого місяця 2019р. Утім, надходження коштів за січень місяць 2019р. від споживачів, відповідач не визначає, як помилкові.

Окремо позивач звернув увагу, на те, що відповідач у відзиві па позовну заяву не заперечує щодо факту існуючої заборгованості за договором №36/13 про надання послуг з друкування та доставки єдиного рахунку.

Із наявних у справі та досліджених судом доказів слідує, що 08 квітня 2013 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Центр муніципальних систем управління» (позивач, за договором Центр) та Публічним акціонерним товариством «Вінницяобленерго» (правонаступником якого є Акціонерне товариство «Вінницяобленерго») (відповідач, за договором Товариство), було укладено наступні тристоронні договори з фінансовими установами, а саме:

- Договір №4/13 про автоматизований прийом та обробку платежів за спожиту електроенергію від споживачів-фізичних осіб м. Вінниці та Вінницького району з Українським державним підприємством поштового зв`язку «Укрпошта» (в договорі Поштамт) (правонаступником якого є Акціонерне товариство «Укрпошта»);

- Договір №5/13 про автоматизований прийом та обробку платежів за спожиту електроенергію від споживачів-фізичних осіб м. Вінниці та Вінницького району з Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» (в договорі Банк) (правонаступником якого є Акціонерне товариство «Державний Ощадний банк України);

- Договір №6/13 про автоматизований прийом та обробку платежів за спожиту електроенергію від споживачів-фізичних осіб м. Вінниці та Вінницького району з Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» (в договорі Банк) (правонаступником якого є Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк»);

- Договір №18/13 про автоматизований прийом та обробку платежів за спожиту електроенергію від споживачів-фізичних осіб м. Вінниці та Вінницького району з Публічним акціонерним товариством «Міжнародний інвестиційний банк» (в договорі Банк) (правонаступником якого є Акціонерне товариство «Міжнародний Інвестиційний Банк»);

- Договір №26/13 про автоматизований прийом та обробку платежів за спожиту електроенергію від споживачів-фізичних осіб м. Вінниці та Вінницького району з Публічним акціонерним товариством «Перший інвестиційний банк» (в договорі Банк) (правонаступником якого є Акціонерне товариство «Перший Інвестиційний банк»);

- Договір №28/13 про автоматизований прийом та обробку платежів за спожиту електроенергію від споживачів-фізичних осіб м. Вінниці та Вінницького району з Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» (в договорі Банк) (правонаступником якого є Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль»).

Як встановлено судом та не заперечується сторонами умови договорів № 4/13, 5/13, 6/13, 18/13, 26/13 є ідентичними, а умови Договору №28/13 видозмінені але не суттєво.

Відповідно до п. 1.2 Договорів № 4/13, 5/13, 6/13, 18/13, 26/13 Товариство доручає, а Центр бере на себе зобов`язання здійснювати централізовану обробку платежів від споживачів м. Вінниці та Вінницького району за спожиту електроенергію згідно даних Банку/Поштамту та надавати відповідним структурним одиницям Товариства (Вінницьким міським електричним мережам та Замостянським електричним мережам, падалі - ЕМ) та Банку/Поштамту інформацію про суми грошових коштів, які підлягають перерахуванню на користь відповідних ЕМ.

Згідно з п. 1.2 Договору №28/13 Товариство доручає, а Центр бере па себе зобов`язання: - Проводити автоматизовану обробку платежів за спожиту електроенергію за формувати відповідний банк даних, необхідний для подальшого прийняття платежів на Сайті Центру та Програмному забезпеченні Центру; - Надавати відповідним ЕМ та Банку інформацію про суми грошових коштів, які підлягають перерахуванню на користь відповідних ЕМ.

У відповідності до п. 4.1.2 Договорів №4/13, 5/13, 6/13, 18/13, 26/13 та п. 4.1. Договору №28/13 Сторонами погоджено розмір винагороди Центру, що становить 0,5% без ПДВ від суми обробленого платежу.

У відповідності до п. 3.1.1 зазначених Договорів Товариство зобов`язується своєчасно оплачувати Центру надані послуги за даними Договорами па підставі актів прийому-передачі наданих послуг.

Згідно п. 4.2., 4.3. та 4.4. зазначених Договорів до п`ятого числа місяця, наступного за звітним, Банк/Поштамт та Центр разом з Товариством складають Акт наданих послуг за даними Договорами за звітний місяць. Розмір оплати наданих послуг Банку/Поштамту та Центру визначається на підставі підписаного Акту. Товариство протягом п`яти робочих днів з моменту підписання Акту, оплачує Банку/Поштамту та Центру надані послуги шляхом перерахування суми грошових коштів, зазначеної в Акті, на рахунки Банку/Поштамту та Центру.

Відповідно до п. 6.1., 6.2. та 6.3. Договорів строк дії даного договору встановлюється з дня його підписання представниками Сторін і діє протягом одного року. Якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодна із Сторін не надішле іншим сторонам пропозиції щодо розірвання цього договору, він вважається продовженим на кожний наступний річний термін. Всі зміни та доповнення до цього договору, а також розірвання цього договору відбувається за взаємною згодою сторін та оформлюються письмово додатковою угодою.

На виконання взятих па себе договірних зобов`язань позивачем протягом періоду з 01.01.2018 по 31.12.2018 надано відповідачу обумовлені послуги, які останнім прийнятті та оплачені в повному обсязі па загальну суму по: структурній одиниці «Вінницькі МЕМ» АТ «Вінницяобленерго» - 1 369 937, 78 грн. структурній одиниці «Замостянські МЕМ» АТ «Вінницяобленерго» - 231 108,88 грн. Зазначене підтверджується відповідними Актами здачі - приймання робіт (падання послуг), які підписані структурними підрозділами відповідача та доданими позивачем до позовної заяви.

Разом з тим, за період з 01.01.2019 но 28.02.2019 в межах зазначених Договорів позивачем надані послуги відповідачу па загальну суму 170 731,35 грн.

06.02.2019 р. та 06.03.2019 р. позивачем було надано, а відповідачем прийнято акти здачі приймання робіт за період січня - лютого місяця 2019 року, які залишилися не оплаченими, не підписаними та не повернутими, докази направлення наявні в матеріалах справи.

Позивачем листом від 22.04.2021 за вих. №215 на адресу відповідача повторно направлено рахунки та Акти наданих послуг за січень - лютий 2019 р. з реєстрами оброблених платежів за період січень-лютий 2019 року, які останнім отримано 27.04.2021 р. (копія листа та докази отримання наявні в матеріалах справи).

Згідно Актів наданих послуг (повторно направлених) та Актів (коригуючих) наданих послуг станом на 11.05.2021 р., сума оброблених платежів за надані послуги складає:

- по структурній одиниці «Вінницькі МЕМ» АТ «Вінницяобленерго»:

за період з 01.01.2019 по 31.01.2019 р. за договорами № 4/13, 6/13, 18/13, 26/13 та 28/13 оброблено платежі в сумі 21 439 825,57 грн та оплата за надані послуги складає у розмірі 128 638,96 грн;

за період з 01.01.2019 р. по 31.01.2019 р. за договором №5/13 оброблено платежі в сумі 594 922,21 гри та оплата за надані послуги складає у розмірі 9 569,53 грн;

за період з 01.02.2019 р. по 28.02.2019 р. за договорами № 4/13, 6/13, 18/13, 26/13, 28/13 оброблено платежі в сумі 1 237 622,71 грн та оплата за надані послуги складає у розмірі 7 425,73 грн.

- по структурній одиниці «Замостянські МЕМ» АТ «Вінницяобленерго»:

за період з 01.01.2019 р. по 31.01.2019 р. за договорами № 4/13, 6/13, 18/13, 26/13, 28/13 оброблено платежі в сумі 3 675 264,87 грн та оплата за надані послуги складає у розмірі 22 051,58 грн.

за період з 01.01.2019 р. по 31.01.2019 р. за договором № 5/13 оброблено платежі в сумі 213 751,73 грн та оплата за надані послуги складає у розмірі 1 282,51 грн.

за період з 01.02.2019 р. по 28.02.2019 р. за договорами № 4/13, 6/13, 18/13, 26/13, 28/13 оброблено платежі в сумі 293 839,98 грн та оплата за надані послуги складає у розмірі 1 763,04 грн.

Проте, відповідач протягом 5-ти днів з дати одержання Актів наданих послуг за період з січня по лютий 2019 року, коригуючі Акти, та акти звірок взаємних розрахунків не повернув позивачу, оплати не здійснив та не надав мотивованої відмови від підписання даних Актів/Коригуючих актів наданих послуг за січень-лютий 2019 р. та актів звірок взаємних розрахунків.

З огляду на зазначене вище, позивачем за загальний період з 01.01.2019 по 28.02.2019 надано послуг відповідачу, на підставі договорів №4/13, 5/13, 6/13, 18/13, 26/13, №28/13, на загальну суму 170 731,35 грн, разом з тим відповідачем дані послуги не оплочено.

Крім того, 08 квітня 2013 р. між позивачем та відповідачем було укладено Договір №36/13 про надання послуг з друкування та доставки єдиного рахунку, відповідно до п. 1.1., в редакції додаткової угоди № 5 від 30.12.2016, якого Товариство доручає Центру, на підставі документів, що надані структурними підрозділами Товариства (Вінницькими міськими електричними мережами та Замостянськими електричними мережами), здійснювати друк та доставку Єдиних рахунків за надані комунальні послуги з електропостачання споживачам послуг Товариства (надалі за текстом - «Рахунки»), а Товариство зобов`язується прийняти та оплатити такі послуги.

Відповідно до п. 2.1. та 2.2. Договору №36/13 Товариство зобов`язується: Не пізніше 08.00 години 4-го числа місяця, який йде за звітним, надавати Центру всі дані належні до включення їх до рахунку для задоволення вимог Товариства, а також іншу інформацію щодо змін, які можуть мати вплив на виконання умов цього договору. Своєчасно підписувати акти наданих послуг та в повному обсязі оплачувати Центру надані послуги. Товариство письмово повідомляє Центр про надходження скарг від споживачів щодо неотримання єдиного рахунку з наданням копій скарг. Центр зобов`язується: Згідно даних Товариства, зазначених у п. 2.1.1 цього договору, формувати та друкувати рахунки за надані комунальні послуги з електроенергії споживачам послуг Товариства. Кількість єдиних рахунків буде змінюватись в залежності від міграції населення, фактичних нарахувань, тощо. Форма рахунку також може змінюватися. Не пізніше 10-го числа місяця, який йде звітним, забезпечити доставку рахунків за надані комунальні послуги до споживачів послуг Товариства. Сумлінно і в повному обсязі виконувати доручену роботу.

Згідно п. 4.1. Договору №36/13, в редакції додаткової угоди №4 від 03.10.2016, Товариство оплачує вартість послуг Центру з друку та доставки рахунків за надані комунальні послуги з електроенергії за договірною ціною, яка становить: - друк - 10,83 грн. (без ПДВ) та ПДВ - 2,17 грн., що становить 13,00 грн. (з ПДВ) за 100 (сто) Єдиних рахунків, - доставка 6,67 грн. (без ПДВ) та ПДВ - 1,33 гри., що становить 8,00 грн. (з ПДВ) за 100 (сто) Єдиних рахунків.

Відповідно до п. 4.2. та 4.3. Договору №36/13 протягом 10 днів з моменту виконання пп. 2.2.1, 2.2.2 цього договору Центр щомісячно складає акт наданих послуг і в двох примірниках, для підписання надає Товариству, після чого Товариство один примірник акту повертає Центру у 5-ти денний термін. У разі не підписання акту наданих послуг, без надання Центру викладених в письмовій формі обґрунтованих заперечень по акту або не повернення Товариством акта наданих послуг у 5-ти денний термін, акт вважається визнаним Товариством та є підставою проведення розрахунків. При збільшені розміру цін на послуги по доставці рахунку споживачу, електроенергію, теплопостачання, водопостачання, газопостачання, папір та інших матеріалів, а також при збільшені розміру мінімальної заробітної плати, вартість послуг Центру збільшиться на відповідний відсоток про що укладається додаткова угода.

Відповідно до п. 6.1., 6.2. та 6.3. Договору №36/13 строк дії даного договору встановлюється з дня його підписання представниками Сторін і діє протягом одного року. Якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодна із Сторін не надішле іншим сторонам пропозиції щодо розірвання цього договору, він вважається продовженим на кожний наступний річний термін. Всі зміни та доповнення до цього договору, а також розірвання цього договору відбувається за взаємною згодою сторін та оформлюються письмово додатковою угодою.

За період з березня 2015 року по грудень 2016 року між сторонами було укладено 5 Додаткових угод до Договору №36/13, якими вносились зміни до п. 4.1. та п. 1.1. даного Договору.

На виконання взятих на себе договірних зобов`язань позивачем згідно Договору 36/13 в січні місяці 2019 р. були надані відповідачу (по структурному підрозділу Замостянські електричні мережі) послуги з друку та доставки рахунків на суму 529,20 грн, які підтверджуються підписаним актом здачі - приймання робіт (надання послуг) №85 від 14.01.2019р., які останнім прийняті та оплачені в повному обсязі.

Разом з тим, послуги надані позивачем згідно Договору 36/13 в січні місяці 2019 р. (по структурному підрозділу Вінницькі міські електричні мережами) з друку та доставки рахунків на суму 29 547, 42 грн, які підтверджуються підписаним актом здачі - приймання робіт (надання послуг) №84 від 14.01.2019р. відповідачем, станом на день звернення з позовною заявою до суду, оплачені не були.

Дані обставини стали підставою звернення позивача до суду з позовними вимогами про стягнення з відповідача 238 559,21 грн. заборгованості, з яких: 200 278,77 грн. - основного боргу, 24 843,62 грн. - інфляційних втрат, 13 436,82 грн. - 3% річних.

Разом з тим, як зазначалось вище, відповідно до платіжного доручення від 15.09.2021 №3585 відповідач провів часткову оплату заборгованості в розмірі 29547,42 грн., в призначенні платежу останнім зазначено за послуги з друкування та доставки єдиногорахунку за дог. №36/13 від 08.04.2013 до Акту наданих послуг № 84 від 14.01.2019.

Тобто, відповідач повністю розрахувався з позивачем за послуги надані по договору №36/13 від 08.04.2013 після відкриття провадження у справі.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Суд зазначає, що закриття провадження у справі на підставі зазначеної норми Господарського процесуального кодексу України можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи.

За наведених обставин, з урахуванням поданих позивачем доказів сплати грошових коштів у розмірі, що заявлені позивачем як частина основного боргу за одним з договорів, після відкриття провадження у справі, суд дійшов висновку про відсутність предмету спору у даній справі в частині стягнення частини основного боргу у розмірі 29547,42 грн., у зв`язку із чим провадження у справі в частині стягнення основного боргу за договором №36/13 від 08.04.2013 у розмірі 29547,42 грн. підлягає закриттю відповідно до п.2 ч.1 ст.231 Господарського процесуального кодексу України, з покладенням витрат на сплату судового збору в цій частині на відповідача.

З врахуванням встановлених обставин суд дійшов наступних висновків.

Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно із ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 526 ЦК України, ст. 193 Господарського кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України, ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України)

Відповідно до ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Кожна зі сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

З урахуванням встановлених обставин суд приходить до висновку про наявність факту порушення відповідачем прав позивача за захистом яких останній звернувся, позаяк матеріалами справи підтверджено факт надання позивачем послуг з автоматизованого прийому та обробки платежів за спожиту електроенергію від споживачів-фізичних осіб м. Вінниці та Вінницького району та несплату зі сторони АТ "Вінницяобленерго" за надані послуги.

Суду не надано належних та допустимих доказів припинення дії або розірвання Договорів про автоматизований прийом та обробку платежів за спожиту електроенергію від споживачів - фізичних осіб м. Вінниця та Вінницького району №4/13, 5/13, 6/13, 18/13, 26/13, №28/13 від 08.04.2013 року, оскільки як вбачається із змісту укладених Договорів, останні є трьох сторонніми та будь - які зміни в них в т.ч. щодо розірвання - сторона яка має намір розірвати данні договори має надіслати пропозицію кожній із сторін Договорів а не лише одній із сторін.

Доказів того що дані пропозиції направлялися відповідачем позивачу суду надано не було.

Крім того, договори діяли, починаючи з 08.04.2013 року та укладались на один рік (п. 6.1. Договору).

Пунктом 6.2 Договорів передбачено, що якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодна із Сторін не надішле іншим сторонам пропозиції щодо розірвання цього договору, він вважається продовженим на кожний наступний річний термін.

Пунктом 6.3 Договорів передбачено, що всі зміни та доповнення до цього договору, а також розірвання цього договору відбувається за взаємною згодою сторін та оформлюються письмово додатковою угодою.

Таким чином, сторони Договорів, врахувавши встановлену законом свободу договору, на власний розсуд погодили підстави та порядок припинення дії цих договорів, що не суперечить вимогам статей 6, 525, 598, 627, 651 ЦК України та статей 188, 291 ГК України.

Направлення відповідачем листів з пропозиціями про розірвання договорів протягом 2019 року може свідчити лише про наміри їх припинити починаючи з 08.04.2020 року, що не спростовує дії договорів у спірний період надання послуг та автоматизованого прийому та обробки платежів за спожиту електроенергію від споживачів - фізичних осіб м. Вінниця та Вінницького району протягом січня-лютого 2020 року.

Статтею 598 ЦК України встановлено основне правило щодо можливості припинення зобов`язання лише на підставі договору або закону. При цьому припинення зобов`язання на вимогу однієї зі сторін можливе, якщо такі дії вчинені відповідно до вимог закону або передбачені умовами договору.

Також відповідач, приймаючи від Банків та Поштамту кошти, які перераховувались споживачами електроенергії, прийняв та підтвердив виконання договірних зобов`язань за спірними договорами.

Суд також критично оцінює доводи АТ "Вінницяобленерго" відносно неможливості приймання платежів внаслідок внесення змін до законодавства та втрати права електропостачальної організації.

Дійсно, 11.06.2017 набув чинності Закон України "Про ринок електричної енергії", яким розпочато реформування ринку електричної енергії в Україні.

Згідно ч. 13 Розділу XVII Закону, вертикально інтегрований суб`єкт господарювання зобов`язувався не пізніше 01.01.2019 вжити заходів для відокремлення оператора системи розподілу від виробництва, передачі, постачання електричної енергії шляхом створення відповідних суб`єктів господарювання.

Частиною 1 ст. 47 Закону, оператору системи розподілу забороняється здійснювати діяльність з виробництва та/або передачі, та/або постачання електричної енергії.

Однак, дана обставина не виключає необхідності завершення розрахунків з АТ "Вінницяобленерго" за послуги електропостачання, надані до 31.12.2018 року.

Відповідачем не спростовано доводів позивача, що саме за період до 31.12.2018 року приймалися платежі у січні-лютому 2019 року.

Також суд враховує, що формування рахунків за попередній місяць здійснюється до 10-числа наступного місяця та направлення їх споживачам із відображенням аналогічних відомостей у електронному програмному забезпеченні.

Договори про автоматизований прийом та обробку платежів за послуги з постачання електричної енергії №394/19 з новим електропостачальником (ТОВ "Енера Вінниця") укладено 01.01.2019 року.

У такий спосіб забезпечено безперервність розрахунків за спожиту електроенергію та дотримано вимог Закону України "Про ринок електричної енергії", щодо вжиття заходів для відокремлення оператора системи розподілу від виробництва, передачі, постачання електричної енергії.

Таким чином, надання послуг АТ "Вінницяобленерго" по автоматизованому прийому та обробці платежів у січні-лютому 2019 року за надані послуги у попередньому календарному році узгоджується з правовим регулюванням функціонування ринку електричної енергії та не суперечить нормам законодавства.

Виходячи з викладеного, суд вважає вимогу позивача про стягнення з відповідача заборгованості за надані послуги за період січень - лютий 2019 року по договорам №4/13, 5/13, 6/13, 18/13, 26/13, №28/13 від 08.04.2013 року в загальному розмірі 170731,35 грн правомірною та обґрунтованою, з огляду на що задовольняє її в повному обсязі.

Крім суми основного боргу, у зв`язку з неналежним виконанням грошових зобов`язань за Договорами позивачем заявлено до стягнення з відповідача 24 843,62 грн. - інфляційних втрат та 13 436,82 грн. - 3% річних.

Відповідно до п. 4.2. Договорів про автоматизований прийом та обробку платежів за спожиту електроенергію від споживачів - фізичних осіб м. Вінниця та Вінницького району №4/13, 5/13, 6/13, 18/13, 26/13, №28/13 від 08.04.2013 року визначено строк проведення розрахунків - до п`ятого числа місяця наступного за звітним.

Отже, прострочення виконання зобов`язання з оплати послуг за січень 2020 року мало місце починаючи з 06.02.2020 року; за лютий 2020 року - з 06.03.2020 року.

Відповідно до п. 4.1. Договору про надання послуг з друкування та доставки єдиного рахунку №36/13 від 08.04.2013 визначено, що оплата цих послуг проводиться на підставі підписаного акту наданих послуг, протягом 6-ти календарних днів.

Акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №84 по друку та доставки єдиного рахунку в січні 2019 підписаний сторонами 14.01.2019.

Отже, прострочення виконання зобов`язання з оплати послуг за договором №36/13 мало місце починаючи з 21.01.2020 року

Тому позивач, самостійно визначивши межі позовних вимог на підставі ст. 2, 13 ГПК України, правомірно нарахував 3% річних та інфляційні втрати за прострочення виконання зобов`язання з оплати послуг за договором №5/13 за січень та лютий 2019 року з 06.08.2019 року.

Розглядаючи зазначені вимоги, суд виходить з наступного.

Згідно ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Порушенням зобов`язання, згідно ст. 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сплата трьох процентів від простроченої суми (якщо інший розмір не встановлений договором або законом) не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним утримуваними коштами, належними до сплати кредиторові.

Таким чином суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення 3% річних та інфляційних втрат є правомірними, оскільки відповідають умовам чинного законодавства.

Здійснивши обрахунок інфляційних втрат та 3% річних, в межах сум та періодів, визначених позивачем, судом помилок не виявлено, відтак позов у зазначеній частині підлягає задоволенню в сумі, заявленій позивачем, а саме: 24 843,62 грн. - інфляційних втрат та 13 436,82 грн. - 3% річних

Відповідач під час розгляду справи не надав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги та свідчили про відсутність у нього обов`язку сплатити заявлену до стягнення заборгованість.

Окрім того, господарський суд, при вирішення даної справи враховує висновки, наведені Європейським судом з прав людини у справі "Проніна проти України", яким було вказано, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

З урахуванням висновків, до яких дійшов суд при вирішенні даного спору, суду не вбачається за необхідне надавати правову оцінку кожному із доводів наведених позивачем в обґрунтування заявлених позовних вимог, а також заперечень відповідача, оскільки їх оцінка не може мати наслідком спростування висновків, до яких дійшов господарський суд під час вирішення даного спору.

Згідно вимог ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Разом з тим, ст. 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на викладене позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Крім того, в зв`язку з заявою представника позивача про намір надати до суду докази на підтвердження судових витрат на професійну правничу допомогу, протягом п`яти днів після ухвалення рішення, данні витрати слід призначити до розгляду в судовому засіданні.

Керуючись ст.ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 231, 232, 233, 236-238, 240-242, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ :

1. Провадження в частині стягнення основного боргу за договором №36/13 у сумі 29547,42 грн. - закрити.

2. Позов задовольнити частково.

3. Стягнути з Акціонерного товариства "Вінницяобленерго" (вул. Магістратська, буд. 2, м. Вінниця, 21050, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр муніципальних систем управління" (вул. Єрмака, 7а, м. Вінниця, 21036, ) 170731,35 грн - основного боргу; 24843,62 - інфляційного збільшення; 13436,82 грн. - 3% річних та 3578,39 грн - витрат на сплату судового збору.

4. Видати наказ після набранням судовим рішенням законної сили.

5. Призначити судове засідання для розгляду заяви про стягнення понесених позивачем судових витрат на 15:30 год. 19.10.2021 року (зал №9, 4 поверх).

6. Копію судового рішення направити сторонам рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення, а також засобами електронного зв`язку за наступними адресами: ., .

Апеляційна скарга на рішення подається протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення (ч.1 ст.256 ГПК України).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано (ч.1 ст.241 ГПК України).

Апеляційна скарга подається відповідно до ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Повне рішення складено 12 жовтня 2021 р.

Суддя Маслій І.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (вул. Єрмака, 7а, м. Вінниця, 21036)

3 - відповідачу (вул. Магістратська, буд. 2, м. Вінниця, 21050)