СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" жовтня 2021 р. м. Харків Справа № 922/1604/21

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Тихий П.В., суддя Россолов В.В. , суддя Терещенко О.І.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-технічна і фінансово-промислова компанія ВГІК (вх.№2282Х/1-43) на рішення господарського суду Харківської області від 05.07.2021 (суддя А.М.Буракова, повний текст складено 08.07.2021) у справі № 922/1604/21

за позовом Державного підприємства "Харківський машинобудівний завод "ФЕД", м. Харків

до Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-технічна і фінансово-промислова компанія ВГІК, м. Харків

про стягнення 156360,00 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство "Харківський машинобудівний завод "ФЕД" (позивач) звернулося до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-технічна і фінансово-промислова компанія ВГІК" (відповідач) про стягнення з відповідача на користь позивача безпідставно набутих грошових коштів у вигляді передоплати за договором поставки у розмірі 156360,00 грн. Також, позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору у сумі 2345,40 грн.

В обґрунтування позову позивач вказує, що ним 23.10.2019 було здійснено передоплату товару та перераховано на розрахунковий рахунок відповідача грошові кошти у розмірі 156360,00 грн. Проте, незважаючи на здійснену передоплату товару згідно рахунку на оплату № 240 від 18.06.2019 відповідач обов`язки щодо поставки товару у строк визначений тендерною пропозицією не виконав.

Рішенням господарського суду Харківської області від 05.07.2021 у справі № 922/1604/21 (суддя А.М.Буракова) позов задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-технічна і фінансово-промислова компанія ВГІК" на користь Державного підприємства "Харківський машинобудівний завод "ФЕД" 156360,00 грн. попередньої оплати та 2 345,40 грн. судового збору.

ТОВ Науково-технічна і фінансово-промислова компанія ВГІК із вказаним рішенням суду першої інстанції не погодилось та звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення господарського суду Харківської області від 05.07.2021 у справі № 922/1604/21 та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що судом порушено норми процесуального права та розглянуто справу за відсутності належно повідомленої сторони. Зазначає, що суд вийшов за межі позовних вимог.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.07.2021 для розгляду справи № 922/1604/21 призначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Тихий П.В., суддя Россолов В.В., суддя Терещенко О.І.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 30.07.2021 у справі №922/1604/21 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-технічна і фінансово-промислова компанія ВГІК на рішення господарського суду Харківської області від 15.07.2020 залишено без руху, оскільки апелянтом в порушення п.2 ч.3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України до скарги не було додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Ухвалено заявнику апеляційної скарги усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

Товариство з обмеженою відповідальністю Науково-технічна і фінансово-промислова компанія ВГІК подало клопотання про усунення недоліків (вх.№9780 від 25.08.2021) в якому просить долучити до матеріалів справи оригінал платіжного доручення від 20.08.2021 №350 на суму 3518,10 грн.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 31.08.2021 у справі №922/1604/21 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою відповідача на рішення господарського суду Харківської області від 05.07.2021 у справі № 922/1604/21. Встановлено строк позивачу для подання відзиву на апеляційну скаргу. Ухвалено здійснювати розгляд апеляційної скарги в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу (вх.№10516 від 09.09.2021), в якому проти задоволення апеляційної скарги заперечує, вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, прийнятим в результаті всебічного розгляду матеріалів справи та з вірним застосуванням норм матеріального та процесуального права. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення господарського суду без змін.

Згідно із ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Судова колегія, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, що Державним підприємством "Харківський машинобудівний завод "ФЕД" 27.03.2019 було проведено тендер № 3979747 на постачання оснащення для станків цеху 20, за результатом якого переможцем було обрано Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-технічна і фінансово-промислова компанія ВГІК" (поз. 5-8 порівняльної таблиці за результатами тендеру № 3979747).

Товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-технічна і фінансово-промислова компанія ВГІК" було виставлено рахунок на оплату № 240 від 18 червня 2019 року на поставку товару (всього 4 позиції) на загальну суму 593620,00 грн., у тому числі ПДВ 98920,00 грн.

23 жовтня 2019 року Державним підприємством "Харківський машинобудівний завод "ФЕД" було здійснено ТОВ "Науково-технічна і фінансово-промислова компанія ВГІК" передоплату у розмірі 156360,00 грн. згідно платіжного доручення № 8913 за наступний товар: комплекти цанг, фрезерних головок згідно рахунку № 240 від 18.06.2019, у тому числі ПДВ 26060,00 грн.

Як вказує позивач, незважаючи на здійснену передоплату товару у розмірі 156360,00 грн. відповідач обов`язки щодо поставки товару у строк, визначений тендерною пропозицією, не виконав, у зв`язку з чим ДП "Харківський машинобудівний завод "ФЕД" вживалися заходи для досудового врегулювання спору, зокрема, направлено листи на ім`я керівника ТОВ "Науково-технічна і фінансово-промислова компанія ВГІК" від 10.12.2019 № 205-10/422 та від 06.10.2020 № 205-10/279 з вимогою поставити оплачену продукцію або повернути грошові кошти.

При цьому суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази передачі відповідачем позивачу товару на загальну суму 156360,00 грн. згідно рахунку на оплату № 240 від 18 червня 2019 року та докази повернення відповідачем позивачу сплачених грошових коштів у розмірі 156360,00 грн.

Вказані обставини стали підставою для звернення позивача до господарського суду з відповідним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, місцевий господарський суд визнав їх обґрунтованими та доведеними.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

Частиною 1 ст. 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Зі змісту зазначеної норми права вбачається, що умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю. А у разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати.

Враховуючи вищевикладене, господарський суд дійшов висновку про доведеність та обґрунтованість позовних вимог у справі про стягнення з відповідача на користь позивача 156360,00 грн. в рахунок повернення попередньої оплати за непоставлений товар.

Колегія суддів вважає безпідставними доводи відповідача про вихід суду за межі позовних вимог, оскільки в позовній заяві ДП "Харківський машинобудівний завод "ФЕД" посилався зокрема на чч.2, 3 ст. 693 ЦК України, які відповідно місцевий господарський суд застосував до спірних правовідносин.

Також безпідставними є доводи апелянта щодо неналежного повідомлення відповідача.

Колегією суддів встановлено, що судова кореспонденція направлялась відповідачу на юридичну адресу, яка вказана у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: м. Харків, вул. Плеханівська, 92-А, проте поверталась до суду з відміткою пошти «адресат відмовився».

Згідно з ч. 3 ст. 120 ГПК України, виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Відповідно до ч. 7 ст. 120 ГПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Пунктом 4 ч. 6 ст. 242 ГПК України встановлено, що днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

За змістом п. 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 року №270, у разі невручення рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" з поважних причин рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через п`ять календарних днів з дня надходження листа до об`єкта поштового зв`язку місця призначення із зазначенням причин невручення. Поштові відправлення повертаються об`єктом поштового зв`язку відправнику у разі, зокрема, закінчення встановленого строку зберігання.

Отже, у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Разом з тим, відповідач обізнаний про судове провадження, оскільки в матеріалах справи містяться відзив на клопотання відповідача

Таким чином, аргументи відповідача щодо порушення місцевим судом норм процесуального права не заслуговують на увагу.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, відхиляються колегією суддів, як безпідставні, необґрунтовані та такі, що стосуються виключно переоцінки доказів.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши всі обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх доводів і вимог.

Статтею 76 ГПК України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів сторін та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

З огляду на той факт, що висновки суду першої інстанції відповідають в повній мірі приписам законодавства та фактичним обставинам справи, судова колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги та залишення рішення господарського суду Харківської області від 05.07.2021 у справі №922/1604/21 без змін.

Враховуючи, що колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги, судові витрати понесені відповідачем, у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції відшкодуванню не підлягають в силу приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 129, 269, п.1, ч.1 ст.275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-технічна і фінансово-промислова компанія ВГІК залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 05.07.2021 у справі №922/1604/21 залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя П.В. Тихий

Суддя В.В. Россолов

Суддя О.І. Терещенко