РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

06.10.2021Справа № 910/11266/21
Господарський суд міста Києва у складі судді Ярмак О.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання) господарську справу

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова компанія Ігніс" (43005, Волинська область, м.Луцьк, вул.Т.Бульби-Боровця, буд. 9, )

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сєвєродонецький асфальтобетонний завод" (03035, м.Київ, вул.Шаповала Генерала, буд. 2, офіс 111, )

про стягнення 426 313, 00 грн.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгова компанія Ігніс" звернулось з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Северодонецький асфальтобетонний завод" про стягнення 425893,00 грн основного боргу - вартості поставленого товару по договору поставки нафтопродуктів № ПО-12 від 23.04.2021, 420,00 грн 3% річних.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 16.07.2021 залишив позовну заяву без руху, встановивши строк для усунення недоліків 7 днів з дня вручення ухвали.

02.08.2021 засобами поштового зв`язку від позивача до суду надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 06.08.2021 прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, встановив учасникам справи строк для реалізації процесуальних прав.

Згідно повідомлення про вручення поштових відправлень ухвалу суду від 06.08.2021 позивач отримав - 18.08.2021.

Відповідач правом на подачу відзиву на позов не скористався, ухвалу суду від 06.08.2021 отримав поштовим відправленням № 870 - 18.08.2021.

Згідно положень ст. 248 ГПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Положеннями статті 252 ГПК України визначено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Відповідно до частини 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Враховуючи належне повідомлення сторін про розгляд справи, визначений процесуальний строк для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, суд вбачає за можливе здійснити розгляд справи за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 ГПК України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

23.04.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгова компанія Ігніс" (постачальник за договором, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Северодонецький асфальтобетонний завод" (покупець, відповідач) був укладений договір № ПО-12 оптової поставки нафтопродуктів, відповідно до п.1.1 якого постачальник зобов`язався передати у власність покупця нафтопродукти, в подальшому товар, в кількості та асортименті згідно накладних, а покупець - прийняти товар від постачальника та оплатити його вартість на умовах даного договору.

Згідно п. 2.1 договору, ціна за одиницю товару встановлюється за погодженням сторін, з врахуванням знижки покупця, та вказується в рахунку-фактурі, який виписується до моменту оплати за товар. Після отримання Товару виписується накладна, в якій вказується ціна поставленої партії товару.

Загальна вартість даного договору становить вартість всіх поставок за цим договором. Вартість кожної поставки за цим договором зазначається у відповідних накладних, які мають бути складені у відповідності до заявок покупця (п.2.2 договору).

За умовами п.3.4 договору визначено, що товар (товарна партії) відвантажується постачальником на підставі пред`явлених уповноваженою особою, яка діє в інтересах покупця довіреності, оформленої відповідно до чинного законодавства України, на отримання товару (партії Товару) та на підставі накладної, засвідченої печаткою покупця.

Покупець зобов`язаний оплатити товар на умовах 100% попередньої оплати (п.4.3 договору).

Відповідно до п.10.12 договору встановлено, що даний договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31 грудня 2021, в частині проведення розрахунків - до їх повного виконання сторонами.

Матеріалами справи встановлено, що за видатковими накладними № 89 від 26.04.2021 на суму 110 649,00 грн, №98 від 30.04.2021 на суму 115 038,00 грн, № 103 від 06.05.2021 на суму 179 280,00 грн, №109 від 11.05.2021 на суму 198 453,00 грн, № 119 від 14.05.2021 на суму 169 320,00 грн, № 129 від 21.05.2021 на суму 176 040,00 грн, №132 від 24.05.2021 на суму 185 820,00 грн, № 133 від 24.05.2021 на суму 166 260,00 грн, які підписані та скріплені печатками обох сторін без зауважень, позивач поставив, а відповідач прийняв товар: «Паливо дизельне ДП-Л-Євро 5-ВО (код УКТ ЗЕД ), на загальну суму 1 300 850,00 грн.

Факт поставки також підтверджується доданими до позову ТТН на відпуск нафтопродуктів (нафти) по вказаних накладних.

Відповідач свої зобов`язання щодо оплати отриманого товару за вказаними накладними виконав частково шляхом перерахування коштів за платіжними дорученнями № №2001, 1917, 1861, 1840, № 1839, №1758, №1706, №1697, №1658, у зв`язку із чим у нього виникла заборгованість у розмірі 425893,00 грн.

Як зазначає позивач, відповідачем залишився не оплаченим у повному обсязі товар за видатковими накладними № 129 від 21.05.2021, №132 від 24.05.2021, № 133 від 24.05.2021.

04.06.2021 позивач звернувся до відповідача із претензією про оплату боргу за поставлений товар по договору №По-12 від 23.04.2021, яка отримана відповідачем - 14.06.2021, проте залишена без відповіді.

Згідно розрахунку позивача, заборгованість відповідача за поставлений товар по договору склала 425 893,00 грн, також позивачем нараховано до стягнення з відповідача 420,00 грн 3% річних за період з 25.06.2021 по 07.07.2021 прострочення виконання зобов`язання.

Розглянувши спір по суті заявлених вимог, суд зазначає таке.

За змістом ст.ст. 11, 509, 627 Цивільного Кодексу України та ст. 179 Господарського кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, зокрема, з правочинів. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Майново-господарські зобов`язання між суб`єктами господарювання виникають на підставі договорів. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору.

Проаналізувавши зміст укладеного між сторонами договору поставки нафтопродуктів № ПО-12 від 23.04.2021, суд дійшов висновку, що між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 54 Цивільного кодексу України та Глави 30 Господарського кодексу України.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст.ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з ч. 1 ст. 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 663 Цивільного кодексу України, продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України закріплено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В розумінні п.4.3 договору визначено строк оплати: 100% попередньої оплати.

Відповідач доказів оплати заявленої позивачем суми 425 893,00 грн заборгованості за поставлений товар за видатковими накладними № 129, №132, № 133 від 24.05.2021 не надав, стверджувань позивача не спростував, підстав звільнення від оплати не довів.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення вказаних вимог у повному обсязі.

Також позивачем нараховано до стягнення з відповідача 420,00 грн 3% річних за період з 25.06.2021 по 07.07.2021 прострочення.

Відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Пунктом 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Нормами ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Здійснивши перевірку розрахунку позивача в частині 420,00 грн 3% річних, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених вимог, розрахунок є арифметично вірним.

Відповідач відсутність обов`язку здійснення оплати вартості отриманого товару та звільнення від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання, не довів, стверджувань позивача належними засобами доказування не спростував.

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За приписами ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова компанія Ігніс" є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України, у разі задоволення позову, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 86, 123, 129, 233, 236-240, 248-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Сєвєродонецький асфальтобетонний завод" (03035, м.Київ, вул.Шаповала Генерала, буд. 2, офіс 111, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова компанія Ігніс" (43005, Волинська область, м.Луцьк, вул.Т.Бульби-Боровця, буд. 9, ) 425 893 (чотириста двадцять п`ять тисяч вісімсот дев`яносто три) грн 00 коп основного боргу, 420 (чотириста двадцять) грн 00 коп 3% річних, 6394 (шість тисяч триста дев`яносто чотири) грн 70 коп витрат по сплаті судового збору.

3. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст.241 ГПК України та може бути оскаржене в апеляційному порядку у строки, передбачені розділом IV ГПК України.

Суддя О.М.Ярмак