ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" жовтня 2021 р. Справа№ 920/508/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Євсікова О.О.

суддів: Ходаківської І.П.

Корсака В.А.

за участю:

секретаря судового засідання Звершховської І.А.,

представників сторін:

від ОСОБА_1 : Танчик О.М.,

представники інших учасників справи не з`явились,

розглянувши апеляційну скаргу

ОСОБА_1

на ухвалу Господарського суду Сумської області від 26.07.2021

у справі № 920/508/21 (суддя Жерьобкіна Є.А.)

за позовом Акціонерного товариства "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання"

до 1) Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Північно-східного міжрегіонального управління міністерства юстиції,

2) Державного підприємства "Сетам",

3) Товариства з обмеженою відповідальністю "Північ Агро Сервіс",

4) Державного реєстратора Виконавчого комітету Сумської міської ради Пономаренко Олени Валентинівни,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача:

1) Товариство з обмеженою відповідальністю "Маш-Сервіс",

2) ОСОБА_1 ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Сумиспортінвест",

про визнання недійсними електронних торгів та скасування запису про державну реєстрацію,

в с т а н о в и в :

Короткий зміст і підстави заявлених вимог.

14.07.2021 ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) звернувся до Господарського суду Сумської області (вх. №2773 від 19.07.2021) з позовною заявою третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Північно-східного міжрегіонального управління міністерства юстиції, Державного підприємства "Сетам" (далі - ДП «Сетам»), Товариства з обмеженою відповідальністю "Північ Агро Сервіс" (далі - ТОВ «Північ Агро Сервіс»), Державного реєстратора Виконавчого комітету Сумської міської ради Пономаренко О.В. про визнання недійсним акта про проведені торги, акта приймання-передасі та скасування реєстраційного запису.

У поданій позовній заяві ОСОБА_1 визначив третіми особами Товариство з обмеженою відповідальністю «Маш-Сервіс» (далі - ТОВ «Маш-Сервіс») (як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» (далі - АТ «Сумське МНВО»)) та Товариство «Сумиспортінвест» (далі - ТОВ «Сумиспортінвест») (як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів-1, 2, 3, 4).

Короткий зміст ухвали місцевого господарського суду та мотиви її прийняття.

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 26.07.2021 позовну заяву (вх. № 2773 від 19.07.2021) третьої особи з самостійними вимогами ОСОБА_1 про визнання недійсним акта про проведені електронні торги від 05.01.2021, визнання недійсним акта приймання-передачі частки у статутному капіталі ТОВ "Сумиспортінвест" від 06.01.2021, скасування реєстраційного запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань від 11.01.2021 за № 020008074 - повернути заявнику.

Ухвала господарського суду першої інстанції мотивована тим, що заявлені ОСОБА_1 вимоги не є самостійними вимогами на предмет спору у розумінні ст. 49 ГПК України. Вимоги ОСОБА_1 не спрямовані на вирішення спору у справі №920/508/21 на свою користь, що вбачається з обґрунтування відповідного позову в межах цієї справи. Заявлені ОСОБА_1 вимоги спрямовані на захист корпоративних прав як учасника товариства та не є взаємопов`язаними з вимогами позивача, спільний їх розгляд не є доцільним, оскільки вони не виникають з одних правовідносин, задоволення позову третьої особи не може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

Не погодившись з ухвалою Господарського суду Сумської області від 26.07.2021, ОСОБА_1 звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та передати справу (заяву) на розгляд Господарському суду Сумської області.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги ОСОБА_1 посилається на порушення господарським судом першої інстанції норм процесуального права, зокрема ст. 49 ГПК України, та вважає неправильним висновок суду про те, що вимоги ОСОБА_1 не є самостійними вимогами на предмет спору у розумінні ст. 49 ГПК України.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.08.2021 та протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.08.2021 апеляційну скаргу передано колегії суддів у складі: головуючий суддя Євсіков О.О., судді Корсак В.А., Алданова С.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.08.2021 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Сумської області від 26.07.2021 у справі №920/508/21 залишено без руху. Надано ОСОБА_1 строк десять днів з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги.

Згідно з витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.09.2021 та протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.09.2021 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Євсіков О.О., судді Корсак В.А., Ходаківська І.П. (у зв`язку з відпусткою судді Алданової С.О.).

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.09.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Сумської області від 26.07.2021 у справі №920/508/21. Розгляд справи призначено на 06.10.2021.

Позиції учасників справи.

АТ «Сумське НВО» надало відзив на апеляційну скаргу, у якому вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а ухвала Господарського суду Сумської області від 26.07.2021 підлягає скасуванню, оскільки при винесенні оскаржуваної ухвали господарським судом першої інстанції було неправильно застосовано положення ст. 49 ГПК України.

Межі розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Згідно зі ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Згідно з ч. 1 ст. 271 ГПК України визначено, що апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції, перевірені та додатково встановлені апеляційним господарським судом.

У травні 2021 АТ «Сумське МНВО» звернулось до Господарського суду Сумської області з позовною заявою, в якій просить:

1) визнати недійсними результати електронних торгів, оформлені протоколом ДП "СЕТАМ" від 30.12.2020 № 519561, з продажу ТОВ "Північ Агро Сервіс" належних на праві власності АТ "Сумське МНВО" корпоративних прав, частка в статутному капіталі ТОВ "Сумиспортінвест" в розмірі 99.223%;

2) визнати недійсним акт про проведені електронні торги від 05.01.2021, затверджений в.о. заступника начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Тимофеевою Т.І., за яким належні на праві власності АТ «Сумське МНВО» корпоративні права, частка в статутному капіталі ТОВ "Сумиспортінвест" в розмірі 99,223%, були передані у власність ТОВ "Північ Агро Сервіс";

3) визнати недійсним акт приймання-передачі частки у статутному капіталі ТОВ "Сумиспортінвест" від 06.01.2021, складений в.о. заступника начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Тимофеєвою Т.І. та ТОВ "Північ Агро Сервіс" в особі Бондаренка С.М. про передачу та прийом у власність частки у статутному капіталі ТОВ "Сумиспортінвест" в розмірі 99,98%, засвідчений приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Марченко І.В., зареєстрований в реєстрі за №№ 14, 15;

4) скасувати реєстраційний запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань від 11.01.2021 за №020008074 "Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу" вчинений державним реєстратором Виконавчого комітету Сумської міської ради Пономаренко О.В. щодо зміни учасників в статутному капіталі ТОВ "Сумиспортінвест" код ЄДР 337282737.

В обґрунтування заявлених вимог АТ «Сумське МНВО» вказує на порушення державним виконавцем приписів ч. ч. 5-7 ст. 61 Закону України "Про виконавче провадження". Виконавець не повідомляв стягувачів про нереалізацію майна (корпоративних прав) на третіх торгах, не пропонував вирішити питання про залишення стягувачами за собою нереалізованого майна, арешт з майна після третіх торгів державним виконавцем знятий не був, майно боржнику не поверталось. Відповідачами було продано частину неоплаченої частки АТ «Сумське МНВО» в порушення приписів ч. 3 ст. 21 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", частка АТ «Сумське МНВО» у ТОВ "Сумиспортінвест" була продана на четвертих торгах, проведення яких не передбачене Законом України "Про виконавче провадження", з порушенням положень Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 29.09.2016 № 2831/5; обов`язкова оцінка корпоративних прав за ринковою вартістю виконавцем не здійснювалась, що є порушенням ч. ч. 1-5 ст. 22 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю".

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 14.05.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 920/508/21; призначено підготовче засідання на 14.06.2021.

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 14.06.2021, серед іншого, продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів, відкладено підготовче засідання з повідомленням сторін на 20.07.2021.

14.07.2021 ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Сумської області (вх. №2773 від 19.07.2021) з позовною заявою третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору до відповідачів-1, 2, 3 та 4 за первісним позовом, в якій просить:

1) визнати недійсним акт про проведені електронні торги від 05.01.2021, затверджений в.о. заступника начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Тимофеевою Т.І., за яким належні на праві власності АТ «Сумське МНВО» корпоративні права, частка в статутному капіталі ТОВ «Сумиспортінвест» в розмірі 99,223%, були передані у власність ТОВ «Північ Агро Сервіс»;

2) визнати недійсним акт приймання-передачі частки у статутному капіталі ТОВ "Сумиспортінвест" від 06.01.2021, складений в.о. заступника начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Тимофеєвою Т.І. та ТОВ "Північ Агро Сервіс" в особі Бондаренка С.М. про передачу та прийом у власність частки у статутному капіталі ТОВ "Сумиспортінвест" в розмірі 99,98%, засвідчений приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Марченко І.В., зареєстрований в реєстрі за №№ 14, 15;

3) скасувати реєстраційний запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань від 11.01.2021 за №020008074 "Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу" вчинений державним реєстратором Виконавчого комітету Сумської міської ради Пономаренко О.В. щодо зміни учасників в статутному капіталі ТОВ "Сумиспортінвест" код ЄДР 337282737.

В обґрунтування заявлених вимог ОСОБА_1 посилається на порушення його прав як учасника ТОВ «Сумиспортінвест», зокрема на участь в управлінні ТОВ «Сумиспортінвест», виходу зі складу учасників, розподілу прибутку тощо, у зв`язку із продажем неоплаченої частки АТ «Сумське НВО» вартістю 1 486 379.23 грн (10.25% статутного капіталу) з наступним оформленням на нового учасника.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

Відповідно до положень ч. ч. 1, 2 ст. 49 ГПК України треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, можуть вступити у справу до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, подавши позов до однієї або декількох сторін. Про прийняття позовної заяви та вступ третьої особи у справу суд постановляє ухвалу.

Таким чином, за змістом ч. 1 ст. 49 ГПК України, для того, щоб набути статус третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору повинно бути дотримано декілька критеріїв:

1) матеріально-правовий (наявність єдиного предмету спору);

2) суб`єктний (позовні вимоги можуть бути пред`явлені як одній стороні, так і декільком сторонам);

3) часовий (вступ у справу відбувається до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження).

Саме дотримання цих критеріїв необхідно оцінювати та з`ясовувати під час прийняття рішення щодо вступу у справу третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги (аналогічний висновок наведено у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 09.09.2019 у справі №910/12463/18, від 27.09.2019 року у справі №904/323/19, від 05.12.2019 у справі №911/3132/17).

Позови третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги на предмет спору, мають подаватися з дотриманням загальних правил пред`явлення позову, на що безпосередньо вказують положення ч. 5 ст. 49 та ч. 4 ст. 180 цього Кодексу. Відповідно до цих норм до позовів третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору у справі, в якій відкрито провадження, застосовуються положення ст. 180 зазначеного Кодексу. Зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогам ст. ст. 162, 164, 172, 173 цього Кодексу.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 180 ГПК України зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом.

Ознаками зустрічного позову є його взаємопов`язаність із первісним позовом і доцільність його спільного розгляду з первісним позовом, зокрема коли позови виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом можуть різнитися з вимогами первісного позову, але вони об`єднуються в одне провадження із первісним позовом ухвалою суду.

Взаємна пов`язаність зустрічного та первісного позовів може виражатись у підставах цих позовів або поданих доказах, вимоги за зустрічним і первісним позовами можуть зараховуватися. Водночас подання зустрічного позову, задоволення якого виключатиме повністю або частково задоволення первісного позову, має на меті довести відсутність у позивача матеріально-правової підстави на задоволення первісного позову через відсутність матеріальних правовідносин, з яких випливає суб`єктивне право позивача за первісним позовом.

Таким чином у процесі розгляду господарським судом спору між позивачем і відповідачем третя особа з метою захисту свого права може заявити самостійні вимоги саме щодо предмета спору, якщо вважає, що саме їй належить право на предмет спору чи його частину. При цьому під предметом спору слід розуміти матеріально-правовий об`єкт, з приводу якого виник правовий конфлікт між позивачем і відповідачем.

Отже, на відміну від зустрічного позову, який повинен бути лише взаємопов`язаним із первісним, позовна заява третьої особи відповідно до положень ч. 1 ст. 49 ГПК України має містити самостійні вимоги саме щодо предмета спору у справі.

Позовні вимоги третьої особи, яка подала позов відповідно до приписів ст. 49 ГПК України, можуть бути допущені судом до розгляду у процесі, що вже розпочався, у тому випадку, коли така самостійна вимога заявлена саме щодо предмета спору, що вже виник між сторонами. Вимога, спрямована на те, що знаходиться поза цим предметом, чи спрямована до третіх осіб, не може бути розглянута судом як вимога третьої особи в розумінні наведеної вище статті. Водночас така позовна вимога може бути заявлена у самостійному позові.

При цьому колегія суддів наголошує на відмінностях між цими поняттями "предмет спору" та "предмет позову".

Зокрема, предметом позову є безпосередньо матеріально-правова вимога позивача до відповідача, щодо якої особа звертається до суду за захистом своїх прав чи інтересів, а предметом спору є об`єкт спірних правовідносини, матеріально-правовий об`єкт, з приводу якого виник правовий конфлікт між позивачем і відповідачем.

Подібна права позиція щодо визначення предмету спору викладена, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2019 у справі № 916/3245/17, від 12.06.2019 у справі №916/542/18, постановах Верховного Суду від 01.08.2019 у справі №916/1743/18, від 14.09.2021 у справі №909/243/18.

Як встановлено вище, у цій справі (за первісним позовом) предметом позову є вимоги щодо визнання недійсними результатів електронних торгів, визнання недійсним акта про проведені електронні торги від 05.01.2021 та акта приймання-передачі частки у статутному капіталі ТОВ "Сумиспортінвест" від 06.01.2021, скасування реєстраційного запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань від 11.01.2021 за №020008074.

Предметом спору у цій справі є результати електронних торгів, акт про проведені електронні торги, акт приймання-передачі частки у статутному капіталі ТОВ "Сумиспортінвест" та реєстраційний запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань.

В такий спосіб при поданні позову позивач визначив як предмет позову, так і предмет спору.

У поданій позовній заяві третьої особи з самостійними вимогами ОСОБА_1 просить визнати недійсним акт про проведені електронні торги від 05.01.2021 та акт приймання-передачі частки у статутному капіталі ТОВ "Сумиспортінвест" від 06.01.2021, скасувати реєстраційний запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань від 11.01.2021 за №020008074.

Тобто, позов ОСОБА_1 спрямований на той самий предмет спору, що й позов АТ «Сумське МНВО».

Таким чином ОСОБА_1 дотримано основні матеріально-правовий, суб`єктний та часовий критерії, з якими ГПК України пов`язує набуття статусу третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору.

Встановивши, що вимоги ОСОБА_1 у позовній заяві третьої особи з самостійними вимогами щодо предмета спору є тотожними вимогам позивача у справі № 920/508/21 (АТ «Сумське МНВО»), місцевий господарський суд, зосередившись на наведених в їх обґрунтування доводах, помилково дійшов висновку, що заявлені ОСОБА_1 вимоги не є самостійними вимогами на предмет спору у розумінні ст. 49 ГПК України.

Відкидаючи ще один аргумент місцевого господарського суду, апеляційний суд відзначає, що задоволення позовних вимог третьої особи не обов`язково має виключати задоволення первісного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом.

Судовий захист є одним із найефективніших правових засобів захисту інтересів фізичних та юридичних осіб.

Процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, учасники судового провадження повинні мати право розраховувати на те, що ці норми застосовуватимуться. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (рішення ЄСПЛ у справі "Дія 97" проти України" № 19164/04, § 47, від 21.10.2010).

Безпідставне повернення позовної заяви третьої особи, які заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, порушує гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції право такої особи на ефективний захист своїх прав і законних інтересів в суді, що гарантовано процесуальним законодавством як загальний принцип судочинства та практики ЄСПЛ.

З урахуванням викладеного, висновок судів попередніх інстанцій щодо повернення позовної заяви третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, є необґрунтованим та передчасним, таким, що спростовується матеріалами справи, у зв`язку з чим оскаржувана ухвала має бути скасована.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

Як зазначено у п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Суду у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03 від 28.10.2010).

Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006).

Згідно з п. 6 частини 1 статті 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи (ч. 2 ст. 277 ГПК України).

Відповідно до ст. 280 ГПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Враховуючи встановлені у справі обставини та норми чинного законодавства, які підлягають до застосування у спірних правовідносинах, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвала місцевого господарського суду має бути скасована, а справа (позовна заява третьої особи - ОСОБА_1 про визнання недійсними акта про проведені електронні торги, акта приймання-передачі та скасування реєстраційного запису) має бути направлена до Господарського суду Сумської області для розгляду по суті.

Судові витрати.

Судові витрати за подання апеляційної скарги підлягають розподілу місцевим судом відповідно до ст. 129 ГПК України за результатами подальшого розгляду справи.

Керуючись ст. ст. 74, 129, 269, 275 - 277, 281 - 284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Сумської області від 26.07.2021 у справі №920/508/21 задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду Сумської області від 26.07.2021 у справі №920/508/21 скасувати.

3. Справу №920/508/21 направити до Господарського суду Сумської області для розгляду по суті позовної заяви третьої особи - ОСОБА_1

4. Повернути до Господарського суду Сумської області матеріали справи №920/508/21.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та в строк, передбачені ст.ст. 287 - 289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 12.10.2021.

Головуючий суддя О.О. Євсіков

Судді І.П. Ходаківська

В.А. Корсак