ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.09.2021 Справа № 917/915/21

м. Полтава

за позовом Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", 01601, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6

до Комунального підприємства "Обслуговуюча компанія житлово-комунальний комбінат Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області", 38751, Полтавська область, Полтавський район, с. Розсошенці, вул. Шевченка, буд. 15

про стягнення 466223,60 грн.

Суддя Паламарчук В.В.

Секретар судового засідання Рожко О.П.

Представники сторін: згідно протоколу

Обставини справи: 08.06.2021р. до суду надійшла позовна заява Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" до Комунального підприємства "Обслуговуюча компанія житлово-комунальний комбінат Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області" про стягнення 466223,60 грн. заборгованості.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 08.06.2021р. даний позов був переданий на розгляд судді Паламарчука В.В.

За ухвалою суду від 14.06.2021 р. суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив загальне позовне провадження, встановив сторонам строки на вчинення процесуальних дій.

01.07.2021р. відповідач надав суду відзив на позовну заяву (вхід. №7182 від 01.07.2021р.), в якому позовні вимоги в частині стягнення основного боргу визнає, в частині стягнення штрафних санкцій, просить суд зменшити їх розмір на 75%.

15.07.2021 р. від позивача надійшла відповідь на відзив (вхід. №7803 від 15.07.2021 р.) в якому проти зменшення розміру штрафних санкцій на 75 % заперечує.

За ухвалою суду від 22.07.2021 р. суд відклав підготовче засідання на 12.08.2021 р.

11.08.2021 р. відповідач надав заяву в якому повідомив про часткову оплату суми основного боргу у розмірі 80000,00 грн. (вхід. №8851 від 11.08.2021р.).

Ухвалою від 12.08.2021 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 30.09.2021.

Представники сторін в судове засідання 30.09.2021 р. не з`явилися, їх явка не визнавалася судом обов`язковою.

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення (ч. 4 ст. 240 ГПК України).

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 240 ГПК України).

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши подані докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив наступне.

Між Акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (далі - Позивач) та Комунальним підприємством «Житлово-комунальний комбінат с. Розсошенці Полтавського району» (далі - Відповідач) 01.10.2019 укладено договір № 6191/1920-ТЕ-24 постачання природного газу (далі - Договір, а.с. - 14-23).

Рішенням Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області від 02 липня 2020 року змінено назву Комунального підприємства «Житлово-Комунальний комбінат с. Розсошенці Полтавського району Полтавської області» на нову назву Комунальне підприємство «Обслуговуюча компанія житлово-комунальний комбінат Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області.

До Договору між сторонами було укладено додаткові угоди №1 від 22.10.2019, №2 від 12.11.2019 №3 від 09.12.2019, №4 від 23.12.2019, №5 від 28.01.2020, №6 від 23.02.2020, №7 від 24.02.2020, №8 від 23.03.2020, №8/9 від 23.04.2020 (арк. с. 24-33).

У Договорі сторони узгодили, зокрема, наступне :

- Постачальник зобов`язується поставити Споживачеві природний газ, а Споживач зобов`язується прийняти його та оплатити на умовах цього договору (п. 1.1 Договору);

- природний газ, що постачається за цим Договором, використовується Споживачем виключно для виробництва теплової енергії для надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню (п. 1.2 Договору);

- оплата за природний газ здійснюється Споживачем виключно коштами шляхом 100% поточної оплати протягом розрахункового періоду. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем постачання газу (п. 5.1 Договору);

- у разі прострочення Споживачем оплати згідно пунктів 5.1, 5.6. цього Договору він зобов`язується сплатити Постачальнику пеню в розмірі 17,8 % річних, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховану від суми простроченого платежу за кожний день прострочення (п. 7.2 Договору);

- у разі прострочення Споживачем оплати згідно пунктів 5.1, 5.6. цього Договору він зобов`язується сплатити Постачальнику пеню у розмірі 14,2 % річних, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, розраховану від суми простроченого платежу за кожний день прострочення (п. 7.2 Договору в редакції додаткової угоди № 5 від 28.01.2020, яка поширює свою дію на відносини, що фактично склалися між сторонами з 01.01.2020).

На виконання умов Договору, позивач передав у власність відповідача природний газ на загальну суму 3067910,21 грн., що підтверджується наступними актами приймання-передачі природного газу, які підписані представниками сторін та скріплені печатками сторін (арк. с. 34-40): від 31.10.2019 на суму 29460,95 грн.; від 30.11.2019 на суму 622621,26 грн.; від 31.12.2019 на суму 652765,54 грн.; від 31.01.2020 на суму 764883,46 грн.; від 29.02.2020 на суму 587857,02 грн.; від 31.03.2020 на суму 353269,18 грн.; від 30.04.2020 на суму 57052,80 грн.

За даними позивача в порушення умов Договору відповідачем проведено оплату вартості спожитого газу з порушенням строків, встановлених п. 5.1 Договору. На підтвердження дат та сум оплат, які здійснені відповідачем на виконання умов Договору, позивачем надано довідку по операціях за договором № 6191/1920-ТЕ-24 (арк. с. 42-44) та копію виписок по договору № 6191/1920-ТЕ-24 (арк. с. 49-174).

У зв`язку з цим позивачем на підставі ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України та п. 7.2 Договору нараховано відповідачу 7667,42 грн. - пені, 14160,88 грн. - 3% річних та 33395,30 грн. - інфляційних.

Вважаючи свої права порушеними позивач просить суд стягнути з відповідача зазначені суми пені, річних та інфляційних.

Відповідач у відзиві на позов зазначає, що заборгованість по оплаті за постачання природного газу виникла з об`єктивних причин, які не залежали від відповідача, а саме з причин економічно необґрунтованих цін, встановлених органом місцевого самоврядування.

При вирішенні спору суд враховує таке.

Згідно із ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Положеннями статей 627, 628 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За своїм змістом та правовою природою договір № 6191/1920-ТЕ-24 від 01.10.2019 є договором поставки, який підпадає під правове регулювання норм статті 712 Цивільного кодексу України та статей 264-271 Господарського кодексу України. В частині, що не суперечить договору, до вказаного правочину також застосовуються норми Цивільного кодексу України, які регулюють правила купівлі-продажу (статті 655-697 Цивільного кодексу України).

Відповідно ст. 655 Цивільного Кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Якщо продавець зобов`язаний передати покупцеві крім неоплаченого також інший товар, він має право зупинити передання цього товару до повної оплати всього раніше переданого товару, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства (п. 1 та п. 5 ст. 692 Цивільного Кодексу України).

Статтею 629 Цивільного кодексу України, встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. У відповідності до вимог ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином та в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 Цивільного кодексу України). Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України та ст. 202 Господарського кодексу України господарське зобов`язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач належним чином виконував зобов`язання за вищезазначеним Договором щодо поставки природного газу. Відповідач в порушення прийнятих на себе зобов`язань за вказаним Договором та приписів ст. 692 Цивільного кодексу України оплатив отриманий природний газ частково з порушенням встановлених у Договорі строків. Дана обставина відповідачем не спростована.

Приймаючи до уваги, що позивач зобов`язання за договором виконав не в повному обсязі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості в сумі 331000,00 грн, є правомірними та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 610, ст. 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Суд встановив, що в період з жовтня 2019 року по квітень 2020 року на виконання умов Договору передав у власність Відповідача природний газ на загальну суму 3067910,21 грн., що підтверджується актами приймання-передачі природного газу за ці періоди (а.с. - 34- 40).

Відповідно до пункту 5.1 Договору, оплата за газ здійснюється Відповідачем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки природного газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Матеріалами справи підтверджено, що оплату отриманого природного газу відповідач здійснив частково в сумі 2656910,21 грн, що відображено у наданих позивачем документах: сальдо по підприємству; довідка по операціях за договором; розрахунку основного боргу КП "Обслуговуюча компанія Житлово-комунальний комбінат Щербанівської сільської ради за договором від 01.10.2019 № 6191/1920-ТЕ-24 станом на 31.03.2021 та не заперечувалося відповідачем при розгляді справи.

Сума простроченого та несплаченого основного боргу Відповідача перед Позивачем за Договором складає 411000,00 грн.

11.08.2021 р. до суду надійшла заява відповідача про долучення до матеріалів справи копії платіжного доручення №3 від 23.07.2021 р., яким погашено суму основного боргу за договором №6191/1920-ТЕ-24 постачання газу у розмірі 80000,00 грн.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 231 ГПК України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

У зв`язку із погашенням відповідачем частини основного боргу у сумі 80 000,00 грн провадження у справі в частині погашеної заборгованості підлягає закриттю, відповідно до пункту 2 частини першої статті 231 ГПК України.

Відповідно п. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Одним із видів забезпечення виконання зобов`язань відповідно ст. 546, ст. 549 Цивільного кодексу України та ст. 199 Господарського кодексу України, є неустойка (штраф, пеня), розмір якої визначається відповідно до умов договору, що не суперечать чинному законодавству України. Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Пунктом 4 ст. 231 Господарського кодексу України визначено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Пунктом 6 ст. 232 Господарського кодексу України визначено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до п. 9.3. Договору строк у межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист своїх прав за цим договором (строк позовної давності) у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, пені, штрафів, інфляційних нарахувань, відсотків річних, збитків становить п`ять років.

Пунктом 7.2 Договору визначено, що у разі прострочення Споживачем оплати згідно пунктів 5.1, 5.6. цього Договору він зобов`язується сплатити Постачальнику пеню в розмірі 17,8 % річних, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховану від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Додатковою угодою № 5 від 28.01.2020 до Договору, яка поширює свою дію на відносини, що фактично склалися між сторонами з 01.01.2020, пункт 7.2 Договору викладено в наступній редакції: у разі прострочення Споживачем оплати згідно пунктів 5.1, 5.6. цього Договору він зобов`язується сплатити Постачальнику пеню у розмірі 14,2 % річних, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, розраховану від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Вказаний пункт Договору узгоджується із положеннями ст. ст. 1, 3 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань: платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений ст. 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Здійснивши перевірку наданих позивачем розрахунків з урахуванням моменту виникнення зобов`язання з оплати природного газу по кожному окремому акту та проведених відповідачем проплат, суд дійшов висновку, що заявлені розміри пені, річних та інфляційних відповідають вимогам Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України та Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань". Розрахунки суми пені, річних та інфляційних перевірено за допомогою калькулятору підрахунку заборгованості та штрафних санкцій "Ліга:Еліт 9.1.3".

Крім того, відповідач у відзиві на позовну заяву просить суд зменшити заявлений позивачем до стягнення розмір пені на підставі ст. 233 ГК України та ст. 551 ЦК України.

В обґрунтування клопотання відповідач посилається на те, що він перебуває у скрутному фінансовому становищі, що підвереджується фінансовою звітністю про діяльність підприємства; заборгованість перед позивачем виникла з об`єктивних причин, які не залежали від відповідача та не міг впливати на стан розрахунків.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Системний аналіз приписів статей 551 ЦК України, 233 ГК України свідчить, що право суду зменшити заявлені до стягнення суми штрафних санкцій пов`язане з наявністю виняткових обставин, встановлення яких вимагає надання господарським судом оцінки поданим учасниками справи доказам, якими учасники справи обґрунтовують наявність підстав для зменшення штрафних санкцій.

Отже, вирішуючи питання про зменшення розміру пені, яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки порівняно з розміром збитків, а також об`єктивно оцінити, чи є цей випадок винятковим з огляду на інтереси сторін, які заслуговують на увагу, ступінь виконання зобов`язань, причини неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначність прострочення у виконанні зобов`язання, невідповідність розміру пені наслідкам порушення, негайне добровільне усунення винною стороною порушення та його наслідків та ін. При цьому обов`язок доведення існування обставин, які можуть бути підставою для зменшення розміру заявленої до стягнення суми пені, покладається на особу, яка заявляє відповідне клопотання.

Зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

У даному випадку суд враховує, що існуючий за договором борг відповідач тривалий час не сплачував, чим останній порушив права та інтереси позивача. Доказів вжиття відповідачем відповідних заходів з цього приводу матеріали справи не містять. Також матеріали справи не містять і доказів фактичної неможливості сплати відповідачем заборгованості за договором.

Крім того розмір нарахованої позивачем до стягнення пені є співрозмірним з допущеним відповідачем порушенням, не є надмірно великим.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку про недоведеність відповідачем винятковості обставин, наведених в обґрунтування клопотання про зменшення розміру пені, а тому відповідне клопотання задоволенню не підлягає.

Згідно із ч.2-3 ст.13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Судом досліджено всі докази, наявні у матеріалах справи.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч.1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Отже, з аналізу наведених норм права та поданих доказів, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 33100,00 грн. - основної заборгованості, 7667,42 грн. - пені, 14160,88 грн. - 3% річних та 33395,30 грн. - інфляційних нарахувань підтверджені документально та нормами матеріального права а тому підлягають задоволенню.

У відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог.

Відповідно до п. 1, п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила у разі зменшення розміру позовних вимог та закриття провадження у справі. Таким чином, позивачу підлягає поверненню з державного бюджету 1200,15 грн. судового збору (в частині позовних вимог провадження в яких закрито).

Враховуючи викладене, керуючись статтями п. 2 ч. 1. ст. 230, 232-233, 237-238, 240 ГПК України, ст. 7 Закону України "Про судовий збір", суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Закрити провадження у справі в частині стягнення 80000,00 грн. - основної заборгованості.

3. Стягнути з Комунального підприємства "Обслуговуюча компанія житлово-комунальний комбінат Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області" (38751, Полтавська область, Полтавський район, с. Розсошенці, вул. Шевченка, буд. 15, ) на користь Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01601, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6, ) 331000,00 грн. - основного боргу, 7667,42 грн. - пені, 14160,88 грн. - 3% річних, 33395,30 грн. - інфляційних втрат, 5793,35 грн. - судового збору.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

5. Повернути Акціонерному товариству "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01601, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6, ) з Державного бюджету України 1200,15 грн. судового збору, сплаченого за платіжними дорученнями: № від 26.05.2021р. на суму 6993,50 грн., оригінал якого залишається в матеріалах справи №917/915/21.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.ст. 256, 257 ГПК України). Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення складено та підписано 08.10.2021р.

Суддя В.В. Паламарчук