УХВАЛА

м. Київ

05.10.2021Справа № 910/10730/21

Суддя господарського суду міста Києва Ломака В.С., розглянувши

заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "№ 13 по вул. Б. Гмирі"

про відвід судді Плотницької Н.Б. від розгляду справи № 910/10730/21

за позовом Приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал"

до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "№ 13 по вул. Б. Гмирі"

про стягнення 371 400,95 грн.,

Без повідомлення учасників справи.

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Акціонерна компанія "Київводоканал" звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "№ 13 по вул. Б. Гмирі" про стягнення 371 400,95 грн. заборгованості за договором на послуги водопостачання та водовідведення від 27.12.2000 року № 8816/4-14, з яких: 265 297,58 грн. - основний борг, 37 217,33 грн. - інфляційні втрати, 15 826,52 грн. - 3 % річних, 53 059,52 грн. - штраф.

Позовна заява мотивована тим, що відповідач у порушення норм чинного законодавства України та укладеного між сторонами договору на послуги водопостачання та водовідведення від 27.12.2000 року № 8816/4-14 не виконав взяті на себе зобов`язання, внаслідок чого за ним утворилася заборгованість за спожиті протягом 01.04.2018 року - 31.07.2020 року послуги з водопостачання та водовідведення, а також виникли підстави для нарахування штрафних санкцій та компенсаційних виплат.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 12.07.2021 року (суддя Плотницька Н.Б.) відкрито провадження у справі № 910/10730/21, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи, судове засідання призначено на 12.08.2021 року.

03.08.2021 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва надійшов відзив Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "№ 13 по вул. Б. Гмирі" на позовну заяву, в якому відповідач заперечив проти задоволення позовних вимог.

До початку призначеного судового засідання 12.08.2021 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва надійшла відповідь Приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" від 10.08.2021 року № 2503/12 на відзив на позовну заяву.

У судовому засіданні 12.08.2021 року оголошувалася перерва до 02.09.2021 року.

27.08.2021 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва надійшли заперечення Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "№ 13 по вул. Б. Гмирі" на відповідь на відзив на позовну заяву, в яких відповідач навів додаткові аргументи на спростування позовних вимог.

У судовому засіданні 02.09.2021 року оголошувалася перерва до 07.10.2021 року.

20.09.2021 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва від Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "№ 13 по вул. Б. Гмирі" надійшла заява від 20.09.2021 року про відвід судді Плотницької Н.Б. від розгляду справи № 910/10730/21.

В обґрунтування поданої заяви про відвід судді Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "№ 13 по вул. Б. Гмирі" посилалося на недотримання суддею Плотницькою Н.Б. принципу об`єктивності під час розгляду справи, оскільки остання, на думку заявника, не ознайомлена з матеріалами справи № 910/10730/21 та не обізнана, зокрема, про зміст поданих відповідачем заяв по суті спору в цій справі. Означені обставини, за твердженням заявника, підтверджуються технічним записом судового засідання 02.09.2021 року в справі № 910/10730/21.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 04.10.2021 року заявлений Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку "№ 13 по вул. Б. Гмирі" у справі 910/10730/21 відвід судді Плотницькій Н.Б. визнано необґрунтованим та передано матеріали справи № 910/10730/21 на автоматизований розподіл для визначення судді з розгляду заяви про відвід судді.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.10.2021 року заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "№ 13 по вул. Б. Гмирі" про відвід судді Плотницької Н.Б. від розгляду справи № 910/10730/21 передано на розгляд судді Ломаці В.С.

Розглянувши заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "№ 13 по вул. Б. Гмирі" від 20.09.2021 року про відвід судді Плотницької Н.Б. від розгляду справи № 910/10730/21, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких вона ґрунтується, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для її задоволення з огляду на наступне.

Інститут відводу (самовідводу) судді від участі у розгляді конкретної справи - це одна із найважливіших гарантій здійснення правосуддя справедливим судом. Він покликаний ліквідувати найменшу підозру у заінтересованості судді в результатах розглянутої справи, навіть якщо такої заінтересованості немає, бо тут головним є публічний інтерес.

Відповідно до частини 1 статті 35 Господарського процесуального кодексу України Суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу (частина 2 статті 35 Господарського процесуального кодексу України).

Право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland) зазначено, що у контексті суб`єктивного критерію особиста безсторонність судді презюмується, поки не доведено протилежного.

Частинами 1-3 статті 39 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Проте, за висновками суду, викладені у заяві від 20.09.2021 року твердження відповідача є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не узгоджуються з визначеними процесуальним законом підставами для відводу судді.

При цьому, суд зазначає наступне.

Статтею 126 Конституції України проголошено, що незалежність і недоторканність судді гарантуються Конституцією і законами України.

Суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права (стаття 129 Конституції України).

Одночасно, статтею 15 Кодексу суддівської етики також визначено, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.

У пункті 11 Висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів вказано, що незалежність має бути як щодо суспільства в цілому, так і щодо конкретних сторін у будь-якій справі, у якій судді повинні винести своє рішення.

Слід зазначити, що згідно з частиною 1 статті 3 Господарського процесуального кодексу України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з положеннями статті 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За приписами статті 9 Конституції України, статті 19 Закону України "Про міжнародні договори України" і статті 4 Господарського процесуального кодексу України господарські суди у процесі здійснення правосуддя мають за відповідними правилами керуватися нормами документів, ратифікованих законами України.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції" Україна повністю визнає на своїй території дію приписів Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо визнання обов`язковою і без укладення спеціальної угоди юрисдикцію Суду в усіх питаннях, що стосуються її тлумачення і застосування.

Водночас, статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи.

У рішенні від 02.11.2004 року № 15-рп/2004 Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень ст. 69 Кримінального кодексу України (справа про призначення судом більш м`якого покарання) визначено, що справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Зазвичай справедливість розглядають як властивість права, виражену, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню. У сфері реалізації права справедливість проявляється, зокрема, у рівності всіх перед законом і засобах, що обираються для їх досягнення.

Значення принципів справедливості та добросовісності поширюється не тільки на сферу виконання зобов`язань, а і на сферу користування правами, тобто, такі засади здійснення судочинства виступають своєрідною межею між припустимим використанням права (як формою правомірного поводження) та зловживанням правами (як формою недозволеного використання прав).

Крім того, слід зауважити, що відповідно до пункту 12 Висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів, передбачено, що незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів.

Тобто, з наведеного у сукупності вбачається, що неупереджений розгляд справи є однією з найголовніших засад здійснення господарського судочинства, а також основоположним правом особи, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У той же час головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді.

Наразі суд зазначає, що твердження заявника про упередженість судді Плотницької Н.Б. та її необ`єктивність під час розгляду справи є безпідставними та такими, що позбавлені належного доказового обґрунтування.

Так, згідно з частинами 1, 2, 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Відповідно до частини 5 статті 208 Господарського процесуального кодексу України головуючий з власної ініціативи або за усним клопотанням учасника справи може зняти питання, що не стосуються предмета спору, поставити питання учаснику судового процесу.

За умовами частини 1 статті 210 Господарського процесуального кодексу України суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі: ознайомитися з письмовими та електронними доказами, висновками експертів, поясненнями учасників справи, викладеними в заявах по суті справи, показаннями свідків, оглянути речові докази.

Зі змісту вищенаведених приписів процесуального законодавства вбачається, що безпосереднє дослідження доказів у справі, у тому числі пояснень учасників справи, викладених в заявах по суті спору, здійснюється судом під час розгляду справи (у судовому засіданні). При цьому, головуючий з власної ініціативи може ставити питання учаснику судового процесу.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про безпідставність посилань Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "№ 13 по вул. Б. Гмирі" у заяві про відвід судді від 20.09.2021 року на недотримання суддею Плотницькою Н.Б. принципу об`єктивності під час розгляду справи, які зводяться до того, що остання не ознайомлена з матеріалами справи № 910/10730/21 та не обізнана, зокрема, про зміст поданих відповідачем заяв по суті спору в цій справі, оскільки у судовому засіданні 02.09.2021 року суддя Плотницька Н.Б. ставила представнику відповідача певні питання.

Крім того, в силу приписів частини 4 статті 35 Господарського процесуального кодексу України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Отже, сама по собі незгода учасника справи із процесуальними діями чи рішеннями судді не свідчить про упередженість такого судді та не є підставою для його відводу відповідно до наведених норм Господарського процесуального кодексу України.

За таких обставин, доводи відповідача щодо наявності підстав для відводу судді Плотницької Н.Б. від розгляду справи № 910/10730/21 не підтверджуються матеріалами справи, а наявності інших підстав, які б викликали сумніви у неупередженості судді Плотницької Н.Б. та свідчили про наявність підстав для її відводу, не встановлено.

У рішенні у справі "Олександр Волков проти України" від 09.01.2013 року зазначено наступне. (104) Як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (І) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (ІІ) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах "Фей проти Австрії", від 24.02.1993 року, Series A № 255, пп. 28 та 30, та "Веттштайн проти Швейцарії", заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000-XII). (105) Проте між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а й може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (рішення у справі "Кіпріану проти Кіпру", заява № 73797/01, п. 119, ECHR 2005-XIII). Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності (рішення від 10.06.1996 року в справі "Пуллар проти Сполученого Королівства", п. 32, Reports 1996-III).

У рішенні від 09.11.2006 року у справі "Білуха проти України" (Заява № 33949/02) зазначено: "стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного".

Водночас згідно із частиною 1 статті 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до частини 3 статті 13, частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Однак, доводи заявника про упередженість судді та його необ`єктивність під час розгляду справи не підтверджені належними доказами що, у свою чергу, суперечить приписам статті 74 Господарського процесуального кодексу України, за якими на кожного учасника справи покладений обов`язок доведення тих обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

З огляду на вищевикладене, заявником не доведено, а судом не встановлено обставин, які б свідчили про упередженість судді Плотницької Н.Б. під час розгляду справи № 910/10730/21, чи про її необ`єктивне ставлення до учасників справи, внаслідок чого відсутні правові підстави для відводу судді.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "№ 13 по вул. Б. Гмирі" від 20.09.2021 року про відвід судді Плотницької Н.Б. від розгляду справи № 910/10730/21.

За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу (частина 11 статті 39 Господарського процесуального кодексу України).

Керуючись статтями 35, 39, 232, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "№ 13 по вул. Б. Гмирі" від 20.09.2021 року про відвід судді Плотницької Н.Б. від розгляду справи № 910/10730/21 відмовити.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання (05.10.2021 року) та не підлягає оскарженню.

Суддя В.С. Ломака

.