РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

30.09.2021Справа № 910/9586/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Турчина С.О. за участю секретаря судового засідання Шкорупеєва А.Д., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" в особі філії "Центр забезпечення виробництва"

до Комунального підприємства "КЕРУЮЧА КОМПАНІЯ З ОБСЛУГОВУВАННЯ ЖИТЛОВОГО ФОНДУ СОЛОМ`ЯНСЬКОГО РАЙОНУ М. КИЄВА"

про стягнення 47108,00 грн

за участю представників:

від позивача: Становова Ю.В.

від відповідача: Мойсик М.В.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерне товариство "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" в особі філії "Центр забезпечення виробництва"звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Комунального підприємства "КЕРУЮЧА КОМПАНІЯ З ОБСЛУГОВУВАННЯ ЖИТЛОВОГО ФОНДУ СОЛОМ`ЯНСЬКОГО РАЙОНУ М. КИЄВА" про стягнення 71185,00 грн збитків.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що внаслідок затоплення приміщень, розташованих у житловому будинку №11/15 по проспекту Повітрофлотський у м. Києві, балансоутримувачем якого є відповідач, позивачу завдано збитки.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.06.2021 дану позовну заяву залишено без руху.

02.07.2021 через відділ діловодства суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.07.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначено засідання у справі на 02.09.2021.

20.08.2021 через відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив на позов.

01.09.2021 через відділ діловодства суду від позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог та клопотання про долучення до матеріалів справи документів.

27.08.2021 через відділ діловодства суду від позивача надійшла відповідь на відзив.

У судовому засіданні 02.09.2021 судом розглянуто заяву позивача про зменшення позовних вимог.

Так у заяві про зменшення позовних вимог позивач просить суд стягнути з відповідача збитки у сумі 47108,00 грн, нанесених шляхом залиття адміністративних приміщень.

У відповідності до ч.2 ст.46 Господарського процесуального кодексу України, позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Розглянувши заяву позивача про збільшення позовних вимог, судом прийнято до розгляду заяву про зменшення позовних вимог, у зв`язку із чим має місце нова ціна позову.

Протокольною ухвалою від 02.09.2021 оголошено перерву до 30.09.2021.

Представник позивача у судовому засіданні 30.09.2021 надав пояснення по суті позовних вимог, просив суд позовні вимоги задовольнити.

У судовому засіданні 30.09.2021 представники відповідача проти позовних вимог заперечили, надали пояснення по суті заперечень.

У судовому засіданні 30.09.2021 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши надані документи та матеріали, заслухавши пояснення учасників справи, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Згідно із матеріалів справи, між Комунальним підприємством "КЕРУЮЧА КОМПАНІЯ З ОБСЛУГОВУВАННЯ ЖИТЛОВОГО ФОНДУ СОЛОМ`ЯНСЬКОГО РАЙОНУ М. КИЄВА" (далі - підприємство) та Філією "Центр забезпечення виробництва" Акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" укладений договір про надання послуг №374/901 від 17.04.2020.

У відповідності до п.1.1. договору предметом цього договору є забезпечення Підприємством надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій - у житловому будинку №11/15 по проспекту Повітрофлотський у місті Києві, а власником - забезпечення своєчасної оплати таких послуг за встановленим тарифом у строк та на умовах, що передбачені цим договором.

Підприємство забезпечує обслуговування, експлуатацію та ремонт будинку пропорційно до займаної власником площі приміщення, яка становить 881,3 кв.м., а власником - забезпечення своєчасної оплати таких послуг за встановленим тарифом у строк та на умовах, що передбачені цим договором. Приміщення використовується для розміщення офісу, працюючих 80 осіб, вхід окремий, 1-й поверх (п.1.2. договору).

Цей договір укладено сторонами на підставі Закону України "Про житлово-комунальні послуги", Закону України "Про відповідальність суб`єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкової території", "Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій" затверджених Наказом Держжитлокомунгоспу України від 17 травня 2005 року № 76.

Згідно із п.6.3 договору підприємство зобов`язане утримувати внутрішньобудинкові мережі в належному технічному стані, здійснювати їх технічне обслуговування та ремонт, вживати своєчасних заходів до запобігання аварійним ситуаціям та їх ліквідації, усунення порушень щодо надання послуг в установлені законодавством строки.

Пунктом 6.8 договору встановлено, що підприємство зобов`язане відшкодовувати власнику збитки, завдані його майну та (або) приміщенню шкоду, заподіяну життю чи здоров`ю працівників позивача внаслідок ненадання послуг або надання послуг неналежної якості.

У відповідності до п.7.2 договору підприємство несе відповідальність згідно із законом, вимогами чинного законодавства за: неналежне надання або ненадання послуги, що призвело до заподіяння збитків майну та (або) приміщенню власника шкоди його життю чи здоров`ю, шляхом відшкодування збитків; зниження кількісних і якісних показників послуг, або перевищення строків проведення ремонтно-профілактичних робіт шляхом зменшення розміру плати. Якість надання послуг визначається відповідно до затвердженої органом місцевого самоврядування структури, періодичності та строків надання послуг;' перевищення встановлених строків проведення аварійно-відбудовних робіт шляхом виплати власнику компенсації у встановленому чинним законодавством розмірі 1% щомісячної плати, за послугу за кожну добу її ненадання; порушення зобов`язань, визначених цим договором.

Пунктом 10.1 договору сторонами встановлено, що цей договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2020 року. Сторони домовилися, що умови цього договору застосовуються до відносин сторін, які виникли до його укладання з 01.06.2017 року.

Пунктом 10.2 договору передбачено, що у разі, коли за місяць до закінчення дії цього договору однією із сторін не заявлено у письмовій формі про розірвання договору або необхідність його перегляду, цей договір вважається щороку продовженим.

Згідно з додатком №1 від 13.01.2020 "Перелік послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та їх вартість" до договору до переліку послуг, що надаються відповідачем, входить технічне обслуговувань внутрішньобудинкових систем гарячого водопостачання, холодного водопостачання, водовідведення, централізованого опалення та зливової каналізації.

Позивач зазначає, що нежитлові приміщення філії "Центр забезпечення виробництва" Акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" розташовані на другому поверсі будинку, який знаходиться за адресою: 03049, м. проспект Повітрофлотський №11/15. Вказаний будинок перебуває на балансі КП Комунальним підприємством "КЕРУЮЧА КОМПАНІЯ З ОБСЛУГОВУВАННЯ ЖИТЛОВОГО ФОНДУ СОЛОМ`ЯНСЬКОГО РАЙОНУ М. КИЄВА".

У період з 23.05.2019 по 24.05.2019 відбулося залиття нежитлових приміщень філії "Центр забезпечення виробництва" АТ "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" внаслідок пошкодження внутрішньобудинкового трубопроводу холодного водопостачання.

Позивач звернувся до відповідача із листом від 24.05.2019 № ЦЗВ-20/1442, у якому просив відповідача направити 27.05.2019 об 11 год. 00 хв. уповноважену особу за адресою: 03049, м. проспект Повітрофлотський, №11/15 для підтвердження та складання акту по факту залиття адміністративних приміщень.

Оскільки відповідач своїх уповноважених представників не направив, представниками позивача, а саме: комісією у складі начальника відділу господарського забезпечення, заступника начальника відділу господарського забезпечення, провідного інженера відділу господарського забезпечення філії "Центр забезпечення виробництва" АТ "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" в присутності працівника аптеки "Цитрус-Фарм", яка розташована на першому поверсі цього будинку, Мирунко І.М. складено акт від 27.05.2019. Згідно із вказаним актом від 27.05.2019 під час обстеження нежитлових приміщень філії "Центр забезпечення виробництва" АТ "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" за наслідками залиття було встановлено, що затоплення відбулося з технічного поверху, розташованого над приміщеннями філії та встановлено факт заподіяння збитків майну та адміністративних приміщень філії.

27.05.2019 представниками КП "КЕРУЮЧА КОМПАНІЯ З ОБСЛУГОВУВАННЯ ЖИТЛОВОГО ФОНДУ СОЛОМ`ЯНСЬКОГО РАЙОНУ М. КИЄВА" також складено акт про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання) від 27.05.2019 (далі - Акт про залиття).

Згідно із висновком експертного дослідження за результатами проведення будівельно-технічного дослідження від 14.12.2020 №17444/19-43, складеного експертом Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, Бойченко О. за замовленням позивача від 06.06.2019, для усунення переліку пошкоджень, що зазначені в акті комісії про залиття від 27.05.2019 враховуючи дані візуально-інструментального обстеження (приміщення коридору) складає 24077,00 грн (розрахунок наведений у додатку 1), варіант 1;

у відповідності до даних візуально-інструментального обстеження (пошкодження опоряджуваних покриттів, що мають характерні ознаки залиття рідиною у приміщенні №25 та кімнаті охорони) складає 47108,00 грн, наведено у додатку 2.

Отже, позивач стверджує, що за висновками вказаного дослідження розмір матеріальної шкоди завданої позивачу становить 71185,00 грн

На підставі вищезазначеного висновку експертного дослідження та посилаючись на те, що відповідач своїх зобов`язань за договором про надання послуг №374/901 від 17.04.2020 щодо забезпечення належного утримання та обслуговування внутрішніх водопровідних та каналізаційних мереж у будинку №11/15 по проспекту Повітрофлотський у місті Києві не виконує, внаслідок чого відбулося залиття адміністративних приміщеньпозивача з технічного поверху через пошкодження внутрішньо-будинкового трубопроводу холодного водопостачання та завдано позивачу збитки.

Позивач звернувся до відповідача із претензією від 09.04.2021 № ЦЗВ-20/1218 про відшкодування збитків, заподіяних залиттям у сумі 47108,00 грн та витрат, пов`язаних із проведенням експертизи у сумі 15072,00 грн.

Відповідач листом від 06.05.2021 №38-1548/03 претензію позивача визнав необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Оскільки відповідач претензії позивача не задовольнив, позивач звернувся до суду із позовом про стягнення з відповідача збитків у сумі 47108,00 грн, нанесених шляхом залиття адміністративних приміщень (у редакції заяви про зменшення позовних вимог) та стягнення витрат, пов`язаних із проведенням експертного дослідження у сумі 15072,00 грн.

Відповідач проти позову заперечив, посилаючись на те, що позовні вимоги позивача, які зазначені в позовній заяві є безпідставними та непідтвердженими належним чином.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, з наступних підстав.

Статтею 16 Цивільного кодексу України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу.

Згідно із п.8 ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України, одним із способами захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Застосування цього способу захисту здійснюється і в позадоговірних зобов`язаннях (гл.82 ЦК), якщо порушенням цивільного права особи їй завдано майнову шкоду, призведено до збитків.

Відповідно до положень статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

За змістом положень статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Із аналізу вищенаведених норм вбачається, що однією з підстав виникнення зобов`язання є заподіяння шкоди (збитків) іншій особі, а для застосування такої міри відповідальності як відшкодування шкоди потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки; збитків (шкоди); причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками (шкодою); наявності вини особи, яка заподіяла збитки (шкоду). За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

При цьому, відповідно до статті 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Відповідно до частини 1, 2 статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно зі статтею 225 Господарського кодексу України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що особа, яка порушила зобов`язання, несе цивільно-правову відповідальність, зокрема у вигляді відшкодування збитків. Для застосування такої міри відповідальності як відшкодування збитків необхідною є наявність всіх чотирьох загальних умов відповідальності, а саме: протиправної поведінки; наявності шкоди (збитки - це грошове вираження шкоди); причинного зв`язку між протиправною поведінкою та завданою шкодою; вини.

Відсутність будь-якої з зазначених умов виключає настання цивільно-правової відповідальності відповідача у вигляді покладення на нього обов`язку з відшкодування збитків.

Протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи.

Під шкодою розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров`я тощо).

Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди.

При цьому, саме на позивача покладено обов`язок доведення факту протиправної поведінки, розміру завданої шкоди та прямого причинного зв`язку між порушенням зобов`язання та шкодою.

За змістом ч.1 ст.14 ГПК України суд розглядає справу не інакше як, зокрема, на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ч.3 ст.13, ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, які затверджено наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 № 76, встановлено, що у разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт, за формою згідно додатку 4 (пункт 2.3.6.).

Затверджена вказаними Правилами форма Акта передбачає його складення за участі представників організації, які обслуговують внутрішньобудинкову систему представника власника будинку, будинкового комітету тощо. Зміст акта передбачає встановлення причин залиття та осіб, відповідальних за причинену шкоду.

Отже, за наведеною формою акта його складення має здійснюватись за участі всіх власників відповідного майна та/або осіб, які обслуговують відповідну внутрішньобудинкову систему.

Як встановлено матеріалами справи, 27.05.2019 комісією у складі начальника відділу господарського забезпечення, заступника начальника відділу господарського забезпечення, провідного інженера відділу господарського забезпечення філії "Центр забезпечення виробництва" АТ "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" в присутності працівника аптеки "Цитрус-Фарм", яка розташована на першому поверсі цього будинку, Мирунко І.М. складено акт від 27.05.2019.

Вказаним актом від 27.05.2019 під час обстеження нежитлових приміщень філії "Центр забезпечення виробництва" АТ "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" за наслідками залиття було встановлено, що затоплення відбулося з технічного поверху, розташованого над приміщеннями філії та встановлено факт заподіяння збитків майну та адміністративних приміщень філії, зокрема: деформовані та пошкоджені вхідні двері кабінету № 202, а саме: коробка та лиштва; деформована та зіпсована ламінована підлога в кабінеті № 203 площею 8 м2; знищена підвісна стеля "Армстронг " у кількості 35 листів (розмір одного листа 0,5x0,5 м); зіпсована декоративна штукатурка в коридорі площею 25 м2; пошкоджена електрична проводка в приміщенні коридору; вийшли з ладу растрові світильники у кількості 4 шт.; пошкоджена автоматична пожежно-охоронна сигналізація, в т.ч. система оповіщення; вийшла з ладу система відеоспостереження (частково), а саме: 2 купольні відеокамери; деформовані та пошкоджені офісні меблі, а саме: шафи для документів - 8 шт., шафа для одягу - 1 шт., столи письмові - 8 шт.; частково знищено: первинні документи, бухгалтерську та податкову документацію за період з 2015 по 2018 роки, яка зберігалася у пошкоджених шафах та столах; претензійно-позовної документації за період з 2015 по 2017 роки; частково знищено: первинні документи, бухгалтерську та податкову документацію за період з 2014-2015рр., передану на зберігання до юридичного відділу у зв`язку із відкритими кримінальними провадженнями та судовими справами, що зберігалися на столах та знаходилися в коридорі через проведення ремонту в кабінеті 223.

Акт від 27.05.2019 складений за відсутності представників відповідача.

Позивач стверджує, що здійснював виклик представника відповідача листом від 24.05.2019 № ЦЗВ-20/1442, однак останній не відреагував на виклик та не з`явився на фіксацію факту залиття.

Водночас матеріали справи не містять доказів направлення відповідачу листа від 24.05.2019 № ЦЗВ-20/1442, а відмітка на вказаному листі містить лише дату та номер, та не містить відомостей щодо особи отримувача листа.

У той же час відповідач жодних заперечень у процесі розгляду справи щодо повідомлення про обстеження не навів.

Також 27.05.2019 представниками КП "КЕРУЮЧА КОМПАНІЯ З ОБСЛУГОВУВАННЯ ЖИТЛОВОГО ФОНДУ СОЛОМ`ЯНСЬКОГО РАЙОНУ М. КИЄВА" складено акт про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання) від 27.05.2019.

Акт про залиття від 27.05.2019, складений представниками КП "КЕРУЮЧА КОМПАНІЯ З ОБСЛУГОВУВАННЯ ЖИТЛОВОГО ФОНДУ СОЛОМ`ЯНСЬКОГО РАЙОНУ М. КИЄВА" за відсутності представників позивача.

Згідно із Актом про залиття від 27.05.2019 залиття коридору в нежитловому приміщенні відбулося внаслідок пошкодження внутрішньобудинкового трубопроводу холодного водопостачання на технічному поверсі. Внаслідок якого було залито стелю підвісної системи "Армстронг" 95 листів (1 лист = 50х50 см), стіна 5 кв.м та двері.

Однак, за змістом актів від 27.05.2019, складеними сторонами не вбачається, що причиною затоплення став незадовільний стан внутрішньобудинкового трубопроводу холодного водопостачання на технічному поверсі, а також неналежне надання або ненадання послуги відповідачем послуг.

Представлені у матеріали справи акти від 27.05.2019 не містять відомостей щодо осіб, відповідальних за причинену шкоду.

Матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження неналежного виконання відповідачем зобов`язань за договором про надання послуг №374/901 від 17.04.2020 щодо забезпечення належного утримання та обслуговування внутрішніх водопровідних та каналізаційних мереж у будинку №11/15 по проспекту Повітрофлотський у місті Києві.

Позивачем надано у матеріали справи висновок експертного дослідження за результатами проведення будівельно-технічного дослідження від 14.12.2020 №17444/19-43, складеного експертом Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, Бойченко О. за замовленням позивача від 06.06.2019.

Згідно із висновком експертного дослідження за результатами проведення будівельно-технічного дослідження від 14.12.2020 №17444/19-43 для усунення переліку пошкоджень, що зазначені в акті комісії про залиття від 27.05.2019 враховуючи дані візуально-інструментального обстеження (приміщення коридору) складає 24077,00 грн (розрахунок наведений у додатку 1), варіант 1;

у відповідності до даних візуально-інструментального обстеження (пошкодження опоряджуваних покриттів, що мають характерні ознаки залиття рідиною у приміщенні №25 та кімнаті охорони) складає 47108,00 грн, наведено у додатку 2.

Згідно із ч.1,7 ст.98 Господарського процесуального кодексу України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. У висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а у випадку призначення експертизи судом, також про відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

Відповідно до ч.1, 5 ст.101 Господарського процесуального кодексу України, учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. У висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Наданий позивачем висновок експертного дослідження за результатами проведення будівельно-технічного дослідження від 14.12.2020 №17444/19-43 не містять відомостей щодо попередження експерта про кримінальну відповідальність за недостовірність висновку та висновок підготовлено для подання до суду.

Окрім того, згідно висновку експертного дослідження, обстеження приміщень проведено 14.11.2019, тобто через більше ніж п`ять місяців після дати повідомленого затоплення.

Більш того, як підтверджено наявними у матеріалах справи актом від 21.10.2019 та претензією відповідача від 02.07.2021 №ЦЗВ-20/2109, а також визнається самим позивачем, обстеження приміщень проведено експертом після наступних затоплень приміщення, які відбулися 17-19.10.2019, 22.10.2019.

У висновку зазначено, що визначити за результатами обстеження дати і кількість залиттів або дату виникнення встановлених пошкоджень конструктивних елементів та опоряджувальних покриттів в приміщеннях не вбачається можливим, у зв`язку з відсутністю відповідної науково-розробленої судово-експертної методики.

Тобто, обстеження приміщень проведено експертом за наслідками декількох затоплень, а не лише спірного, яке мало місце 23-24.05.2019, а відтак, результат проведеного експертного дослідження містить недостовірний та імовірний висновок щодо розміру завданої позивачу шкоди.

За результатами проведеного експертного дослідження причини затоплення експертом не встановлювалися.

Окрім того, сума визначеної у висновку шкоди у розмірі 47108,00 грн, завдана внаслідок пошкодження опоряджуваних покриттів, що мають характерні ознаки залиття рідиною у приміщенні №25 та кімнаті охорони, у той час як згідно із актом від 27.05.2019 (складеним представниками позивача) обстеження проводилося внаслідок затоплення приміщень №202, №203 та коридору.

З огляду на викладене, наданий позивачем висновок експертного дослідження за результатами проведення будівельно-технічного дослідження №17444/19-43 від 14.12.2020 не підтверджує розміру завданої позивачу шкоди.

Згідно із ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами як письмові, речові та електронні докази.

У відповідності до ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до частин третьої-четвертої статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Реалізація принципу змагальності сторін в процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України.

За змістом ч.1 ст.14 ГПК України суд розглядає справу не інакше як, зокрема, на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Верховний Суд, в ході касаційного перегляду судових рішень, неодноразово наголошував щодо необхідності застосування категорій стандартів доказування та зазначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зазначений принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 16.02.2021 у справі № 927/645/19, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18.

У пунктах 1, 2 частини першої ст.237 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при ухваленні рішення суд вирішує, зокрема питання чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Оцінивши, згідно зазначеного вище, в сукупності докази, надані сторонами, суд дійшов висновку про не доведення того, що причиною затоплення у період з 23.05.2019 по 24.05.2019 стало саме незадовільний стан внутрішньобудинкового трубопроводу холодного водопостачання на технічному поверсі, неналежне надання або ненадання послуги відповідачем послуги, а також неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором про надання послуг №374/901 від 17.04.2020 щодо забезпечення належного утримання та обслуговування внутрішніх водопровідних та каналізаційних мереж у будинку №11/15 по проспекту Повітрофлотський у місті Києві.

Також як встановлено судом вище, позивачем не доведено розмір заподіяної саме затопленням 23-24.05.2019 шкоди.

Таким чином, позивачем не доведено протиправність дій (бездіяльності) КП "КЕРУЮЧА КОМПАНІЯ З ОБСЛУГОВУВАННЯ ЖИТЛОВОГО ФОНДУ СОЛОМ`ЯНСЬКОГО РАЙОНУ М. КИЄВА", причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою, а також розмір заявленої до стягнення шкоди.

Таким чином, позивачем не доведено наявності підстав для притягнення відповідача до відповідальності у вигляді відшкодування збитків у сумі 47108,00 грн.

Приписами ст.76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст.78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вище наведене, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" в особі філії "Центр забезпечення виробництва".

Також оскільки суд відмовив у задоволенні позовних вимог та приймаючи до уваги те, що наданий позивачем висновок експертного дослідження за результатами проведення будівельно-технічного дослідження №17444/19-43 від 14.12.2020 не відповідає приписам ст.101 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про відмову у покладенні на відповідача витрат у сумі 15072,00 грн за проведення експертного дослідження.

У відповідності до ст.129 ГПК України судові витрати за розгляд справи покладається на позивача.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238 240, 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано: 05.10.2021.

Суддя С. О. Турчин