РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

04.10.2021Справа № 910/12136/21
Господарський суд міста Києва у складі судді Ярмак О.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання) господарську справу

За позовом Малого колективного підприємства "НОВАЦІЯ" (02002, м. Київ, вул. Микільсько-Слобідська, буд. 2-б, )

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецметал Україна" (04119, м. Київ, вул. Зоологічна, буд. 4-А, оф. 139, )

про стягнення 275 682,20 грн.

ВСТАНОВИВ:

Мале колективне підприємство "НОВАЦІЯ" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецметал Україна" про стягнення 275 682, 20 грн вартості оплаченого по рахунку на оплату № 1473 від 05.04.2021, проте недопоставленого товару.

Також у позовній заяві позивачем заявлено клопотання про покладення на відповідача 20 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Разом із позовною заявою позивач подав заяву про забезпечення позову, у задоволенні якої відмовлено ухвалою суду від 28.07.2021.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 02.08.2021 прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, встановив учасникам справи строк для реалізації процесуальних прав.

Згідно повідомлення про вручення поштових відправлень ухвалу суду від 02.08.2021 позивач отримав - 04.08.2021.

Відповідач правом на подачу відзиву на позов не скористався, ухвалу суду від 02.082021 отримав поштовим відправленням № 404 - 09.08.2021.

Згідно положень ст. 248 ГПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Положеннями статті 252 ГПК України визначено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Відповідно до частини 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Враховуючи належне повідомлення сторін про розгляд справи, визначений процесуальний строк для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, суд вбачає за можливе здійснити розгляд справи за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 ГПК України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2021 році позивач - Мале колективне підприємство "НОВАЦІЯ" здійснив замовлення у відповідача - ТОВ «Спецметал Україна» товару: металопродукцію, про що сформовано відповідачем та виставлено рахунок № 1473 від 05.04.2021 на суму 824 691,40 грн.

За платіжними дорученнями № 2372 від 06.04.2021 на суму 577 283,98 грн, № 2374 від 08.04.2021 на суму 247 242,29 грн позивач перерахував на користь відповідача грошові кошти по рахунку № 1473 від 05.04.2021 за металопродукцію (надалі - товар), всього на суму 824 691,40 грн.

Як зазначає позивач, на виконання домовленостей відповідач 08.04.2021 поставив товар, однак із невідповідністю по кількості та без товарно-супровідних документів, зокрема.

Відповідно до Доповідної записки керівника з виробництва Малого колективного підприємства "НОВАЦІЯ" від 08.04.2021 та Акту комісійного прийняття продукції від 08.04.2021, згідно рахунку № 1473 від 05.04.2021 фактично поставлено товар, вартістю 549 009,20 грн.

Листом-претензією від 13.04.2021позивач звертався до відповідача із вимогою допоставки товару згідно найменування рахунку № 1473, який був поставлений у меншій кількості, листом за вих. № 1105-1 від 11.05.2021 позивачем висловлено вимогу повернення коштів у сумі 288 079,53 грн.

Звертаючись до суду з даним позовом позивач вказав, що відповідачем оплачений товар поставлений у повному обсязі не був, у добровільному порядку на вимогу кошти у розмірі вартості товару, що був не поставлений, не повернені, у зв`язку із чим просить стягнути з відповідача у судовому порядку 275 682,20 грн боргу.

Розглядаючи даний спір та вирішуючи його по суті, суд враховував наступне.

За своєю правовою природою відносини між позивачем та відповідачем, враховуючи положення частини 1 статті 202 Цивільного кодексу України, частини 1 статті 181 Господарського кодексу України є укладенням договору поставки у спрощений спосіб.

Відповідно до статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Двосторонній характер договору купівлі-продажу зумовлює взаємне виникнення у кожної зі сторін прав та обов`язків. Так, з укладенням такого договору продавець приймає на себе обов`язок передати покупцеві певну річ і водночас набуває права вимагати її оплати, а покупець у свою чергу зобов`язаний здійснити оплату придбаної речі та водночас набуває права вимагати від продавця її передачі.

Статтею 663 ЦК України визначено, що продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень ст. 530 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 664 Цивільного кодексу України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар.

Відповідно до ч. 1 ст. 670 ЦК України, якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

Згідно положень ч.2 ст. 693 ЦК України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Матеріалами справи встановлено факт перерахування позивачем на користь відповідача грошових коштів по рахунку № 1473 від 05.04.2021 на суму 824 691,40 грн.

За доводами позивача, відповідачем поставлено товар згідно найменування, визначеного у вказаному узгодженому рахунку, вартістю 549 009,20 грн.

Доказів вчинення відповідачем дій щодо поставки товару згідно переліку по виставленому та оплаченому рахунку у повному обсязі, підписання сторонами первинних документів на передачу товару (видаткових накладних, ТТН, актів), у т.ч. у визначений строк, на вимогу позивача листом від 13.04.2021, та станом на час розгляду справи по суті спору, суду не надано.

Таким чином, за відсутності доказів поставки товару у повному обсязі, повернення відповідачем отриманої попередньої оплати на спірну суму на вимогу позивача (лист від 11.05.2021) у добровільному порядку та станом на час розгляду справи по суті спору, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість вимоги позивача про стягнення вказаної суми 275 682,20 грн боргу у судовому порядку.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про задоволення позову Малого колективного підприємства "НОВАЦІЯ" у повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті позову покладаються на відповідача.

Розглянувши заявлене позивачем клопотання про розподіл понесених ним судових витрат на професійну правничу допомогу у сумі 20 000,00 грн шляхом їх покладення на відповідача, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

За ч. ч. 3, 4 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

На підтвердження понесених позивачем судових витрат до позову долучено:

- копію договору про надання правничої (правової) допомоги від 01.07.2021, укладеного між Адвокатським об`єднанням «ЛОЄРС 3.16» (АО по договору) та МКП «Новація» (клієнт) та додаткової угоди № 1 до нього, предметом яких є надання клієнту правової допомоги у справі стосовно стягнення з ТОВ «Новація» грошових коштів за непоставлений товар;

- ордер серія КС № 680965 від 01.07.2021, виданий АО «ЛОЄРС 3.16» адвокату Ровенському О.В. на представлення інтересів МКП «Новація» у Господарському суді міста Києві на підставі договору про надання правової допомоги від 01.07.2021;

- копію свідоцтва серія КВ № 002851 від 23.12.2014 про право Ровенського О.В. на заняття адвокатською діяльністю;

- копію Акту виконаних робіт №1 із детальним описом виконаних робіт (наданих послуг) від 20.07.2021 до договору на суму 11 000,00 грн;

- копію платіжного доручення № 2648 від 07.07.2021 на суму 20 000,00 грн оплати по рахунку № 1 від 06.07.2021.

За змістом п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 2 ст. 901 Цивільного кодексу України встановлено, що положення цієї глави (глави 63 «Послуги. Загальні положення» підрозділу 1 розділу III Книги п`ятої цього Кодексу) можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Згідно з ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

За умовами п. 4.3 укладеного між сторонами договору про надання правової допомоги від 01.07.2021 визначено, що оплата за договором проводиться на підставі рахунку, за тарифами вказаними у протоколі погоджень обсягів та вартості послуг, який підписаний сторонами.

Матеріалами справи встановлено, що протокол погоджень обсягів та вартості послуг сторонами було викладено у додатковій угоді № 1 від 01.07.2021, відповідно до якого сторонами погоджено фіксовану вартість послуг 20 000,00 грн, що включають: ознайомлення та аналіз документів з наданням консультації щодо стягнення сплачених грошових коштів за непоставлений товар у сумі 3000,00 грн, досудове врегулювання спору шляхом перемовин з боржником у сумі 500,00 грн, складання позовної заяви 5000,00 грн, складання клопотання про забезпечення 2500,00 грн, ведення справи у суді першої інстанції, у т.ч. участь у трьох судових засіданнях 9000,00 грн.

Відповідно до Акту виконаних робіт №1 від 20.07.2021, який підписаний АО та позивачем, підтверджено надання послуг на суму 11 000,00 грн.

Вирішуючи питання про розподіл витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги адвокатом у даній справі у заявленому розмірі 20000,00 грн, судом враховано, що вартість послуг визначена за погодженням адвокатом з клієнтом у фіксованому розмірі, послуги адвоката були реально надані позивачу на суму 11 000,00 грн, що підтверджується матеріалами справи.

За приписами ч. 6 ст. 126 ГПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідачем будь-яких заперечень, заяви про зменшення заявлених позивачем судових витрат з професійної правничої допомоги до суду не подано.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що позивач надав належні та допустимі докази на доведення понесених ним витрат та професійну правничу допомогу, пов`язаних з розглядом справи № 910/12136/21, і розмір таких витрат є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, співмірним зі складністю позову, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт в сумі 11 000,00 грн.

Керуючись ст.ст. 86, 123, 129, 233, 236 - 240, 248-252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецметал Україна" (04119, м. Київ, вул. Зоологічна, буд. 4-А, оф. 139, ) на користь Малого колективного підприємства "НОВАЦІЯ" (02002, м. Київ, вул. Микільсько-Слобідська, буд. 2-б, ) 275 682 (двісті сімдесят п`ять тисяч шістсот вісімдесят дві) грн. 20 коп боргу, 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп витрат по сплаті судового збору, 11 000 (одинадцять тисяч) грн. 00 коп витрат на професійну правничу допомогу.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до статті 241 ГПК України та може бути оскаржене до апеляційної інстанції в строки та порядку передбаченому розділом ІV ГПК України.

Суддя О.М.Ярмак