ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"04" жовтня 2021 р. Справа № 910/8637/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Попікової О.В.

суддів: Корсака В.А.

Владимиренко С.В.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Слант Україна"

на рішення Господарського суду міста Києва від 18.08.2021 (повний текст складено 08.09.2021)

у справі №910/8637/21 (суддя Джарти В.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім Фітоліт-Лаймстоун"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Слант Україна"

про стягнення заборгованості в розмірі 1270837,78 грн. та визнання недійсною заяву про зарахування зустрічних однорідних вимог №СУ0421/003-001 від 03.04.2021

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 18.08.2021 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім Фітоліт-Лаймстоун" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Слант Україна" про стягнення заборгованості в розмірі 1270837,78 грн. та визнання недійсною заяву про зарахування зустрічних однорічних вимог №СУ0421/003-001 від 03.04.2021 задоволено повністю. Визнано заяву про зарахування зустрічних однорічних вимог №СУ0421/003-001 від 03.04.2021, скеровану Товариством з обмеженою відповідальністю "Слант Україна", недійсною. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Слант Україна" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім Фітоліт-Лаймстоун" 1270837,78 грн. заборгованості та 21332,57 грн. судового збору.

Не погодившись із зазначеним рішенням, відповідач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на вказане рішення суду.

Згідно з протоколом та витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.09.2021 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Попікова О.В., судді: Корсак В.А., Владимиренко С.В.

Дослідивши матеріали поданої апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про залишення її без руху з таких підстав.

Відповідно до ч. 3 статті 258 ГПК України до апеляційної скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору.

Частиною 2 статті 123 ГПК України передбачено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України "Про судовий збір".

Відповідно до ч. 1 статті 4 названого Закону судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру, ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (пп. 1 п. 2 ч. 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір").

Підпунктом 2 п. 2 ч. 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру, ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з ч. 3 статті 6 Закону України "Про судовий збір" за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Відповідно до пп. 4 п. 2 ч. 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду ставку судового збору встановлено у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Законом України "Про державний бюджет України на 2021 рік" визначено один розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 2270,00 грн.

Скаржник в апеляційній скарзі просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 18.08.2021 у справі №910/910/8637/21 повністю і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Таким чином, оскільки Товариство з обмеженою відповідальністю "Слант Україна" оскаржує прийняте у даній справі судове рішення, предметом якого є майнова та немайнова вимоги, то відповідно, судовий збір має сплачуватися по кожній із заявлених вимог окремо.

Враховуючи ч. 3 статті 6 Закону України "Про судовий збір", розмір судового збору, який мав сплатити скаржник, звертаючись із апеляційною скаргою до Північного апеляційного господарського суду, становить 31998,86 грн. ((19062,57 грн. (1,5% від оскаржуваної суми майнової вимоги) + 2270,00 грн. (немайнова вимога)) х 150%).

Перевіривши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Слант Україна", колегія суддів встановила, що скаржником не додано доказів сплати судового збору за подання апеляційної скарги. Натомість, скаржник заявив клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги до ухвалення судового рішення. В обґрунтування вказаного клопотання скаржник зазначає, що на теперішній час підприємство у строк до 30.09.2021 не має можливості у повній мірі сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги; на протязі поточного року підприємство не здійснює господарську діяльність та має кредиторську заборгованість, на підтвердження чого 01.02.2021 винесено ухвалу про прийняття заяви про відкриття справи про банкрутство у справі №910/1116/21. Разом з тим, відповідачем до клопотання додано копію квитанції та копію фінансової звітності мікропідприємства.

Розглянувши клопотання скаржника про відстрочення сплати судового збору, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про відмову у його задоволенні з огляду на наступне.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Згідно з частиною другою цієї статті суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Із системного аналізу змісту норм зазначеної статті вбачається, що положення підпунктів 1 та 2 частини першої статті 8 Закону "Про судовий збір" не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи), а положення підпункту 3 частини першої вказаного Закону можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю (постанова Великої Палати Верховного Суду від 14.01.2021 у справі №0940/2276/18; ухвали Верховного Суду: від 05.08.2021 у справі №910/14458/18, від 19.08.2021 у справі №910/20753/20).

Велика Палата Верховного Суду у пункті 48 постанови від 14.01.2021 у справі №0940/2276/18 зазначила, що "юридична особа не позбавлена права звернутися із клопотанням про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, і суд за результатами розгляду цього клопотання не обмежений у праві на власний розсуд відстрочити або розстрочити таку сплату…".

Проте, відповідно до пункту 37 цієї постанови навіть за наявності умов для відстрочення сплати судового збору, таке відстрочення за змістом статті 8 Закону України "Про судовий збір" є правом, а не обов`язком суду.

Колегія суддів звертає увагу скаржника, що предметом спору у справі не є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю, а положення пунктів 1, 2 частини 1 статті 8 Закону України "Про судовий збір" не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (подібна за змістом правова позиція викладена в ухвалах Верховного Суду від 05.03.2021 у справі №910/9741/20, від 06.01.2021 у справі №927/579/19, від 31.03.2021 у справі №903/465/20, від 26.04.2021 у справі №5028/19/59/2012, від 22.02.2021 у справі №910/17424/19, від 19.04.2021 у справі №908/859/20, у постанові від 25.03.2021 у справі №912/3514/20).

Частиною 2 статті 6 та ч. 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України та зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Необхідність сплати судового збору є певним обмеженням при зверненні до суду, однак таке обмеження є загальним для всіх суб`єктів, узгоджується зі статтею 129 Конституції України, якою як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, і не може бути визнане обмеженням права доступу до суду в розумінні п. 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Як визначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України" право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду "за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб" (рішення від 28.05.1985 у справі "Ешингдейн проти Сполученого Королівства".

У рішенні Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі "Креуз проти Польщі" зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить п. 1 статті 6 Конвенції.

Водночас, колегія суддів апеляційної інстанції зауважує, що скаржник надавши копію квитанції та копію фінансової звітності мікропідприємства не надав доказів, які б свідчили про можливість сплатити ним судовий збір за подання апеляційної скарги до ухвалення рішення у справі (строк, визначений самим скаржником у клопотанні про відстрочення сплати судового збору).

Оцінивши доводи, наведені скаржником на обґрунтування вимог поданого ним клопотання, суд апеляційної інстанції не вбачає наявності обставин, які відповідали б зазначеним вище критеріям, узгоджувались з наведеними законодавчими приписами в контексті визначених законодавцем умов та підстав для відстрочення сплати судового збору, що могли б зумовити вчинення такої процесуальної дії.

Враховуючи вищенаведене, у колегії суддів відсутні підстави для задоволення клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Згідно з ч. 2 статті 260 ГПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Відповідно до статті 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Оскільки скаржником не подано доказів сплати судового збору за подання апеляційної скарги у встановленому чинним законодавством порядку, апеляційна скарга не відповідає вимогам, встановленим статтею 258 ГПК України, а відтак, підлягає залишенню без руху із встановленням строку на усунення недоліків.

Водночас колегія суддів зауважує на тому, що відповідно до приписів ч. 4 статті 174 ГПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 174, 234, 235, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд-

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Слант Україна" у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору.

2. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Слант Україна" на рішення Господарського суду міста Києва від 18.08.2021 у справі №910/8637/21 залишити без руху.

3. Запропонувати Товариству з обмеженою відповідальністю "Слант Україна" протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали усунути недоліки, а саме, надати до Північного апеляційного господарського суду докази сплати судового збору у розмірі 31998,86 грн.

4. Попередити Товариство з обмеженою відповідальністю "Слант Україна", що у випадку не усунення у встановлений термін недоліків, дану апеляційну скаргу буде повернуто скаржнику.

5. Копію ухвали надіслати скаржнику.

6. Відповідно до ч. 2 статті 235 ГПК України, ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя О.В. Попікова

Судді В.А. Корсак

С.В. Владимиренко