ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" вересня 2021 р.м. ХарківСправа № 922/2051/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Шарко Л.В.

при секретарі судового засідання Васильєвій Л.О.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Промтех Проект Енд Сервіс", м. Київ
до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, м. Харків
про стягнення 621 731,75 грн.
за участю представників:

позивача - Боцман О.О. (адвокат), ордер серії АЕ № 1071281 від 18.05.21р.,

відповідача - Моргун М.Ю., довіреність № 32-20-0.14-24/62-21 від 29.04.21р.,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Промтех Проект Енд Сервіс" (м. Київ) звернулось до господарcького суду Харківської області з позовною заявою, в якій просить стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Харківській області (м. Харків) заборгованість за договором про надання послуг №230 від 25.05.20р., до якого в подальшому були укладені додаткові угоди №1/230/231 від 25.05.20р. та №2/435 від 15.10.20р. в сумі 621731,75 грн. Судові витрати просить покласти на відповідача.

Ухвалою суду від 31.05.21р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

30.06.21р. від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

Ухвалою суду від 05.07.21р. продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів по 29.08.21р.

Підготовче засідання у справі №922/2051/21 було закрито протокольною ухвалою, яка занесена до протоколу підготовчого засідання від 25.08.21р. та призначено справу до розгляду в судовому засіданні.

24.09.21р. від відповідача надійшли пояснення по справі.

Представник позивача в судовому засіданні 24.09.21р. підтримав позовні вимоги, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні 24.09.21р. проти позову заперечував, вказував про те, що строк оплати по договору не настав.

Враховуючи те, що одним з принципів судочинства є свобода в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих ним повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, та вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній та додатково поданими на вимогу суду матеріалами та документами.

Розглянувши матеріали справи, повно та всебічно дослідивши обставини та докази на їх підтвердження, судом встановлено наступне.

25.05.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ПРОМТЕХ ПРОЕКТ ЕНД СЕРВІС" та ГОЛОВНИМ УПРАВЛІННЯМ ДЕРЖГЕОКАДАСТРУ У ХАРКІВСЬКІЙ ОБЛАСТІ було укладено договір про надання послуг №230 (надалі - договір), до якого в подальшому були укладені додаткові угоди № 1/230/231 від 25.05.2020 року та №2/435 від 15.10.2020 року.

Відповідно до умов п. 1.1. договору, замовник (відповідач) доручив, а виконавець (позивач) взяв на себе зобов`язання надати послуги з розроблення технічної документації з проведення державної інвентаризації земель на території Харківської області (ДК 021:2015-71350000-6 - "Науково-технічні послуги в галузі інженерії") загальною площею, відповідно до Технічного завдання, викладеного в додатку 1 (а.с. №13-17), що є невід`ємною частиною вищевказаного договору, а замовник - прийняти та оплатити надані послуги на умовах, визначених договором.

Строки надання послуг, визначені у п. 5.2. договору в редакції додаткової угоди №2/435 від 15.10.2020р. до договору (а.с. №29), а саме: стосовно земель сільськогосподарського призначення - до 31.10.2020 року, стосовно інших категорій земель - до 10.12.2020 року. Строк дії договору до 31 грудня 2020 року (п. 11.1 договору).

Згідно п. 4.2.2. Договору, відповідач має здійснити оплату за надані послуги позивача, не пізніше 10 банківських днів після підписання Сторонами Акту приймання - передачі наданих послуг, за умови надходження Замовнику з Державного бюджету коштів на оплату цих послуг.

Абзацом 2 пункту 6.3.1. Договору передбачено, що акти приймання - передачі наданих послуг можуть надаватися замовнику як на увесь обсяг послуг, так і окрємо по кожному району або його частини.

Так, на виконання умов договору позивачем було надано послуг на загальну суму 621731,75 грн., що підтверджується підписаними сторонами актами приймання-передачі наданих послуг з розроблення технічної документації з проведення державної інвентаризації земель на території Харківської області:

- №1/230 від 18.09.2020 року на суму 87 423,37 грн.

- №2/230 від 28.09.2020 року на суму 188 683,14 грн.

- №3 від 27.10.2020 року на суму 336 637,46 грн.

- №4 від 29.12.2020 року на суму 8 987,78 грн.

Листом від 11.11.2020 року №32-20-12,2-8850/0/19-20 Головне управління Держгеокадастру у Харківській області повідомило позивача про те, що станом на 10.11.2020 року, відповідно до складених актів виконаних робіт між сторонами існує кредиторська заборгованість за надані послуги на загальну суму 612744,21 грн. Заборгованість утворилась внаслідок припинення з вересня 2020 року виконання Державною казначейською службою платіжних доручень по незахищеним статтям видатків. З метою погашення заборгованості Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області було надані пропозиції головному розпоряднику бюджетних коштів - Держгеокадастру щодо перерозподілу кошторисних призначень, але станом на 10.11.20 року кошти відсутні.

Зазначено, що погашення кредиторської заборгованості можливе після отримання відповідного фінансування.

20.10.2020 року позивачем на електронну адресу відповідача було надіслано лист №953 про виконання умов договору щодо оплати наданих послуг (а.с. №40).

Так, у листі від 11.11.20 року №32-20-12,2-8850/0/19-20, відповідач зазначає, що причиною несплати існуючої заборгованості є відсутність відповідного бюджетного фінансування, тому погашення заборгованості можливо тільки після отримання фінансування (а.с. №41).

Заперечуючи проти позовних вимог відповідач вказує про те, що оплата наданих позивачем і прийнятих відповідачем послуг відповідно до підписаних сторонами договору актів приймання-передачі не може бути здійснена через відсутність відповідного фінансування на такі видатки від головного розпорядника бюджетних коштів - Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру.

Також, за твердженнями відповідача, позивач був обізнаний в тому що фінансування наданих ним послуг здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету, адже це було передбачено п. 4.3 договору.

Відповідач підтверджує, що за інформацією, наявною у Фінансовому управлінні Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, станом на 24.06.2021 року в Головному управлінні обліковується кредиторська заборгованість за надані послуги за договором на загальну суму 621731,75 грн., яка утворилася внаслідок припинення з вересня 2020 року виконання Державною казначейською службою платіжних доручень по незахищеним статтям видатків, відповідно до Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевого бюджетів або боржників, затвердженого Кабінетом Міністрів України від 03.08.2011 року №845 та у зв`язку з відсутністю на рахунку Головного управління коштів по KERB 2800 "Інші поточні видатки".

У відзиві на позовну заяву, відповідач вказав про те, що погашення кредиторської заборгованості за отримані Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області послуги буде здійснено невідкладно після отримання відповідного фінансування.

Таким чином, як стверджує відповідач, позивач, укладаючи договір, був обізнаний щодо фінансування Головного управління Держгеокадастру у Харківській області за рахунок бюджетних коштів, і щодо того, що оплата послуг буде здійснюватися за умови надходження Замовнику з Державного бюджету коштів на оплату цих послуг та позивачем не надано доказів, які б підтверджували що до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області з державного бюджету надходили кошти на оплату послуг передбачених договором.

З огляду на вищевикладене, відповідач зазначає, що строк оплати по договору не настав, оскільки у пункті 4.2.2. договору вказаний строк здійснення оплати - 10 банківських днів після підписання сторонами акту приймання-передачі наданих послуг, за умови надходження замовнику з Державного бюджету коштів на оплату цих послуг. Отже, відповідач вважає, якщо фінансування з Державного бюджету до теперішнього часу замовнику не надійшло, тому згідно п.4.2.2. договору у замовника строк оплати не настав.

Надаючи правову кваліфікацію доказам, які надані сторонами та викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них суд виходить з наступного.

За загальним положенням цивільного законодавства, зобов`язання виникають з підстав, зазначених у статті 11 ЦК України. За приписами частини 2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договір та інші правочини та юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

У відповідності із ст.173 ГК України та ст.509 ЦК України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб`єкт господарювання (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вичинити певну дію господарського чи управлінсько - господарського характеру на користь іншого суб`єкту (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо) або утримуватися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язків.

Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч.7 ст.179 ГК України господарські договори укладаються за правилами, встановленими ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 598 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом та припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених законом або договором, а згідно ст. 599 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не припустив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У відповідності до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

У відзиві на позовну заяву відповідач підтвердив, що останній здійснив приймання належним чином наданих позивачем послуг за договором.

Проте, станом на момент розгляду справи, відповідач не сплатив 621731,75 грн. та не надав до суду доказів погашення існуючої заборгованості.

З матеріалів справи вбачається, що заперечення відповідача ґрунтуються виключно на відсутності бюджетного фінансування. Факт надання позивачем послуг (виконавцем), обумовлених договором, та на заявлену позивачем до стягнення суму відповідач не заперечував.

Враховуючи висновки, викладені в рішенні Європейського суду з прав людини у справах "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" від 18.10.2005 року, "Бакалов проти України" від 30.11.04р., у якому констатовано, зокрема, порушення національними судами пункту 1 статті 6 "Право на справедливий суд" Конвенції та статті 1 Першого протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, суд зазначає, що відсутність бюджетних коштів у відповідача на оплату наданих позивачем послуг (виконаних робіт) не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання. Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 17.04.18 у справі №911/4249/16, від 27.06.18 у справі №905/2080/17, від 16.09.19 у справі №921/254/18, від 02.06.2020 у справі 909/1054/19, тощо.

Відповідно до вимог ст.629 ЦК України, договір є обов`язковий для виконання сторонами.

У статті 193 Господарського кодексу України зазначається, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Наведена правова норма кореспондується зі ст.ст.525, 526 ЦК України: одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до положень ч. 2 ст. 218 ГК України, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Згідно ч.2 ст. 903 ЦК України, якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено законом або договором.

Доказів того, що відповідачем вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення, матеріали справи не містять.

Твердження відповідача (замовника) про відсутність бюджетного фінансування судом відхиляються, оскільки, з урахуванням вищевикладеного з посиланням на практику Верховного суду та Рішення Європейського суду з прав людини, відсутність бюджетних коштів у відповідача на оплату наданих позивачем послуг (виконаних робіт) не є підставою для відмови в позові.

Відповідно до статті 55 Конституції України, статей 15,16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з положеннями ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 74 ГПК України).

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись, як вимога детально відповідати на кожен довід.

Судом встановлено факт виконання позивачем прийнятих на себе договірних зобов`язань належним чином, що не заперечується відповідачем, відтак позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 621731,75 грн. вартості наданих послуг є такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст. 129 ГПК України. Судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином судові витрати покладаються на відповідача в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України; ст.ст. 11, 509, 525, 526, 598, 612, 901,903 Цивільного кодексу України; ст.ст. 173, 174, 179, 193, 197, 218 Господарського кодексу України; ст.ст. 1, 2, 4, 5, 12, 13, 14, 15, 73, 74, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 256, 257, 259 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Харківській області (61145, місто Харків, вул. Космічна, 21, під`їзд 2, поверхи 8-9, , р/р НОМЕР_1 у ДКСУ місто Київ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Промтех Проект Енд Сервіс" (01054, місто Київ, вулиця Ярославів Вал, будинок 29 "В", , р/р НОМЕР_2 АТ КБ "Приватбанк", МФО 328704) заборгованість за договором про надання послуг №230 від 25.05.20р., до якого в подальшому були укладені додаткові угоди №1/230/231 від 25.05.20р. та №2/435 від 15.10.20р. в сумі 621731,75 грн. та судовий збір в сумі 9325,98 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку для оскарження. Зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, або до суду першої інстанції відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України.

Повне рішення складено "04" жовтня 2021 р.

Суддя Л.В. Шарко