ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

07.10.2021 Справа № 908/2082/21

м.Запоріжжя Запорізької області

Суддя господарського суду Запорізької області Колодій Н.А., розглянувши заяву Акціонерного товариства "Райфайзен Банк" про забезпечення позову

За позовом Акціонерного товариства "Райфайзен Банк", (юридична адреса: 01011, м. Київ, вул.Лєскова, буд. 9, адреса для листування: 73003, м. Херсон, пр. Ушакова, буд. 53)

до відповідача 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Запоріжшинторг" (69001, м. Запоріжжя, б-р Гвардійський, буд. 22, кв. 217, )

2. ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 )

про стягнення 290 670 грн. 74 коп.

За участю представників сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідачів 1, 2: не з`явився

ВСТАНОВИВ:

16.07.2021 до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява про солідарне стягнення 290670 грн.74 коп. заборгованості за кредитним договором № 011/11210/498225 від 03.01.2019, що складається з заборгованості за кредитом в сумі 260888 грн. 88 коп., заборгованості за відсотками в розмірі 29781 грн. 86 коп.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.07.2021 справу № 908/2082/21 за вище вказаною позовною заявою розподілено судді Колодій Н.А.

Разом з позовною заявою від позивача надійшла заява про забезпечення позовних вимог, шляхом накладення арешту на нерухоме майно гр. ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ):

- нежиле приміщення - підвалу за адресою: АДРЕСА_2 , загальна площа 142,5 кв. м., право власності належить ОСОБА_1 ІПН НОМЕР_1 , форма власності приватна, частка власності в розмірі 39/50, підстава виникнення права власності - договір купівлі - продажу, № 5246 від 16.07.2008, зареєстрований приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Нароха О.В. - шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Обґрунтовуючи необхідність вжиття заходів забезпечення позову заявник посилається на невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за кредитним договором та значний розмір заборгованості, з огляду на що вважає заявлений спосіб забезпечення позову адекватним способом запобігання можливим порушенням майнових прав та охоронюваних законом інтересів позивача.

Протоколом автоматизованого розподілу від 16.07.2021 заяву про забезпечення позову розподілу заяву визначено до розгляду раніше визначеному складу суду, судді Колодій Н.А.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 19.07.2021 вищевказану позовну заяву прийнято судом, відкрито провадження у справі № 908/2082/21 (номер провадження 32/102/21). Справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 02.09.2021. Розгляд заяви про забезпечення позовних вимог також призначено до розгляду в судовому засіданні 02.09.2021.

Ухвалою суду від 02.09.2021 продовжено строк підготовчого провадження та розгляд справи відкладено на 07.10.2021. Також в ухвалі суду від 02.09.2021 зазначено, що заява про забезпечення позову буде розглянута в судовому засіданні після отримання правової позиції ОСОБА_1 щодо неї та запропоновано відповідачам надати нормативно обґрунтовану позицію стосовно заяви про забезпечення позову.

В судове засідання представники сторін не з`явились, позицій стосовно заяви про забезпечення позову до суду від відповідачів не надходили.

Розглянувши заяву АТ «Райффайзен Банк» про вжиття заходів забезпечення позову, суд врахував наступне.

Згідно зі ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

При цьому, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (ч. 2 ст. 136 ГПК України).

Відповідно до ст. 137 ГПК України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

За умовами ч. 1, ч. 3, ч. 4, ч. 5 та ч. 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, що подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, або для з`ясування питань, пов`язаних із зустрічним забезпеченням. У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з викликом сторін. Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Слід зауважити, що забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів.

При цьому, обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову.

Отже, з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Отже, в кожному конкретному випадку розглядаючи заяву про забезпечення позову суду належить встановить наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника.

Дана позиція викладена в постанові Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 12.05.2020 року у справі № 910/14149/19, що відповідно до ч. 4 ст. 236 ГПК України має враховуватись судами при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин.

Акціонерним товариством «Райффайзен банк» при зверненні з даною заявою про забезпечення позову не надано доказів на підтвердження вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення позову до суду, тому самі лише твердження позивача про потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без долучення відповідних доказів та обґрунтувань, не є достатньою підставою для задоволення заяви про забезпечення позову.

Заява про забезпечення позову також не містить обґрунтованих доводів щодо реальних, існуючих обставин, які вказують на ймовірну складність або неможливість виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Крім того, як встановлено ч. 4 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу до забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та як наслідок ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, також повинна довести адекватність засобу забезпечення позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Даних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 25.02.2019 р. у справі № 908/685/18 та від 25.09.2020 р. у справі № 925/77/20.

Враховуючи, що предметом позову, про забезпечення якого звертається АТ «Райффайзен Банк», є cтягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 290670,74 грн., запропоновані позивачем до застосування заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно відповідача суперечать вимогам щодо їх співмірності із заявленими вимогами.

Доказів відповідності вартості майна, на яке вимагається накладення арешту, розміру позовних вимог у даній справі заявником також не надано.

Таким чином, Акціонерним товариством «Райффайзен банк» до заяви про забезпечення позову не додано жодних доказів на підтвердження фактичних обставин, з якими пов`язується застосування заходів забезпечення позову.

Згідно ст.ст. 73, 74, 77 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 13 ГПК України). Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 79 ГПК України).

З огляду на викладене, враховуючи недоведення позивачем адекватності вимог щодо забезпечення позову та їх співмірності із заявленими позовними вимогами, ненадання позивачем доказів, які б свідчили про те, що невжиття обраних ним заходів забезпечення позову ускладнить чи унеможливить виконання рішення суду, а також про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, за захистом яких він звернувся до суду, відсутні підстави для задоволення заяви Акціонерного товариства «Райффайзен банк» про вжиття заходів забезпечення позову.

За викладеного та керуючись ст.ст. 136, 137, 140, 234 ГПК України, суддя -

У Х В А Л И В :

Відмовити в задоволенні заяви Акціонерного товариства «Райффайзен банк» № 114-43/3-177179 від 05.07.2021 р. (вх. № 146/08-11/21 від 16.07.2021 р.) про забезпечення позову.

Ухвала підписана 12.10.2021 р.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Центрального апеляційного господарського суду через господарський суд Запорізької області. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя Н.А. Колодій