РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

04.10.2021Справа № 910/12207/21
Господарський суд міста Києва у складі судді Ярмак О.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання) господарську справу

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Лекора» (01011, м. Київ, вул. Панаса Мирного, буд. 11, офіс 2/9, )

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Анта» (04128, м. Київ, вул. Академіка Туполєва, буд. 18-Б, кв.14, )

про стягнення 16 415,38 грн

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія Лекора» звернулось з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Анта» про стягнення заборгованості за поставлений товар згідно договору поставки № 42126756 від 02.01.2020 у сумі 12 640,00 грн основного боргу, 615,38 грн пені, 3160,00 грн штрафу.

Також у позовній заяві позивачем заявлено клопотання про покладення на відповідача 7000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 04.08.2021 прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, встановив учасникам справи строк для реалізації процесуальних прав.

Згідно повідомлення про вручення поштових відправлень ухвалу суду від 04.08.2021 позивач отримав - 10.08.2021.

10.09.2021 позивач подав заяву про долучення до матеріалів справи доказів понесення судових витрат.

Відповідач правом на подачу відзиву на позов не скористався, ухвалу суду від 04.08.2021 отримав поштовим відправленням № 676 - 10.08.2021.

Згідно положень ст. 248 ГПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Положеннями статті 252 ГПК України визначено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Відповідно до частини 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Враховуючи належне повідомлення сторін про розгляд справи, визначений процесуальний строк для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, суд вбачає за можливе здійснити розгляд справи за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 ГПК України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

02.01.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія Лекора» (далі - постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Анта» (далі - покупець) був укладений договір поставки № 42126756, відповідно до умов п. 1.1. якого постачальник зобов`язався передавати (поставляти), а покупець - приймати замовлений товар (щебінь, керамзит, відсів, пісок, та інші будівельні матеріали) та здійснювати його оплату. Загальна кількість, асортимент, одиниця виміру, ціна за одиницю вимірювання, загальна вартість, умови та строки поставки і оплати яких визначена сторонами у рахунках, що є невід`ємною частиною даного договору.

У відповідності до п. 1.2 договору визначено, що видаткові накладні підписуються сторонами, з зазначенням в них кількості товару, одиниці виміру, ціни за одиницю виміру та загальної ціни Товару, умов і строків поставки та оплати товару.

За умовами п. 3.1 договору, розрахунки за кожну партію товару здійснюються покупцем шляхом 100% оплати не пізніше ніж 3 (три) банківських дні з моменту отримання товару.

Згідно з п. 3.2. договору оплата здійснюється шляхом переказу покупцем грошових коштів на поточний рахунок постачальника, що визначений у цьому договорі, або інший рахунок постачальника, про що він повинен заздалегідь письмово попередити покупця.

Сторони узгодили, що раз на місяць підписують акт звірки взаєморозрахунків (п. 3.5. договору), на основі підписаних актів звірки взаєморозрахунків раз на місяць проводять остаточні взаєморозрахунки. Оплата здійснюється не пізніше 3 (трьох) банківських днів після підписання акту звірки взаєморозрахунків (п. 3.8. договору).

Відповідно до п. 6.2. договору за несвоєчасну оплату покупцем товару за договором, він сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості неоплаченого товару за кожений день порушення оплати. У випадку затримки оплати на строк більше 10 (десяти) календарних днів, Покупець сплачує постачальнику штраф у розмірі 25% від вартості неоплаченого Товару.

Даний договір набуває чинності з моменту підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками сторін, та діє до 31 грудня 2020 року, але в будь-якому випадку до повного взаєморозрахунку (п. 8.1. договору).

Як встановлено судом, на виконання умов договору позивач за видатковими накладними № 1-398 від 05.10.2020 на суму 3800,00 грн, №21683 від 28.11.2020 на суму 9305,10 грн, №21862 від 03.12.2020 на суму 19832,40 грн, № 22009 від 08.12.2020 на суму 18912,60 грн, № 22036 від 09.12.2020 на суму 46626,30 грн, №22112 від 12.12.2020 на суму 18 981,90 грн, № 22398 від 21.12.2020 на суму 10 111,50 грн, № 22471 від 23.12.2020 на суму 9374,40 грн, №22505 від 24.12.2020 на суму 9443,70 грн, № 22609 від 29.12.2020 на суму 18440,10 грн, № 22610 від 29.12.2020 на суму 28986,30 грн, № 22635 від 30.12.2020 на суму 77 679,00 грн, № 7 від 05.01.2021 на суму 9594,90 грн, № 8 від 05.01.2021 на суму 6967,80 грн, № 653 від 04.03.2021 на суму 5784,00 грн, № 1073 від 23.03.2021 на суму 7400,00 грн, які підписані та скріплені підписами уповноважених представників та печатками обох сторін без зауважень, передав, а відповідач прийняв товар, вартістю 301 240,00 грн.

Відповідач свої зобов`язання щодо оплати отриманого товару виконав частково, згідно банківських виписок з рахунку позивача за період з 29.10.2020 по 04.01.2021 відповідачем перераховано грошові кошти у сумі 288 600,00 грн., неоплаченими залишились 12 640,00 грн.

Звертаючись до суду з даним позовом позивач стверджує про невиконання відповідачем зобов`язань з оплати 12640,00 грн вартості поставленого товару, також за прострочення оплати нараховує до стягнення з відповідача 615,38 грн пені, 3160,00 грн штрафу на підставі п.6.2 договору.

Проаналізувавши зміст укладеного між сторонами договору поставки № 42126756 від 02.01.2021, суд дійшов висновку, що між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 54 Цивільного кодексу України та Глави 30 Господарського кодексу України.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст.ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з ч. 1 ст. 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Таким чином, змістом взаємних договірних зобов`язань сторін є обов`язок позивача поставити відповідачу обумовлений договором товар належної якості та кількості, який породжує обов`язок відповідача прийняти зазначений товар та оплатити за нього встановлену договором вартість у визначений строк.

Як вже зазначалось судом, за умовами п.3.1 договору, розрахунок за поставлену продукцію здійснюється шляхом 100% оплати не пізніше 3 банківських днів з моменту отримання товару.

Підписані сторонами видаткові накладні, копії яких долучені до позову, приймається судом в якості належного доказу поставки позивачем та прийняття відповідачем товару по договору.

За відсутності доказів оплати відповідачем 12 640,00 грн вартості отриманого товару у визначений строк та станом на час розгляду справи по суті спору, суд дійшов висновку про обґрунтованість та наявність підстав для задоволення заявлених вимог про стягнення вказаної заборгованості з відповідача.

Відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Пунктом 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

На підставі п.6.2 договору позивачем нараховано до стягнення з відповідача 615,38 грн пені за період з 23.03.2021 по 26.07.2021 прострочення сплати 12 640,00 грн боргу та 3160,00 грн 25% штрафу.

Здійснивши перевірку розрахунку позивача, враховуючи доведений факт прострочення виконання зобов`язання, вказані вимоги про стягнення пені та штрафу задовольняються в межах розрахунку позивача.

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідач письмового відзиву на позов не надав, обставин звільнення від оплати та відповідальності за прострочення виконання зобов`язання не довів.

За приписами ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Лекора» є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України, у разі задоволення позову, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Розглянувши заявлене позивачем клопотання про розподіл понесених ним судових витрат на професійну правничу допомогу шляхом їх покладення на відповідача, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

За ч. ч. 3, 4 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У заяві про долучення доказів понесеннях заявлених витрат на професійну правничу допомогу позивачем повідомлено, що фактичний розмір понесених витрат склав 9100,00 грн.

На підтвердження понесених позивачем судових витрат до позову долучено:

- копія договору про надання правничої допомоги від 10.07.2020, укладеного між адвокатом Кобилецьким В.В. та ТОВ «Компанія «Лекора» (клієнта), предметом якого є представлення інтересів клієнта в господарському суді з приводу вирішення справи про стягнення боргу з ТОВ «БК Анта» в сумі 12 640,00 грн;

- копія звіту про виконання доручення за договором про надання правової допомоги від 08.09.2021;

- копію видаткового касового ордеру від 07.09.2020 на суму 9100, 00 грн.

За змістом п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 2 ст. 901 Цивільного кодексу України встановлено, що положення цієї глави (глави 63 «Послуги. Загальні положення» підрозділу 1 розділу III Книги п`ятої цього Кодексу) можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Згідно з ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Відповідно до п. 7 договору визначено, що гонорар адвоката визначається додатковою угодою з розрахунку 1300,00 грн за годину.

Згідно п.11 договору узгоджено, що якщо протягом 10-ти днів після відправлення звіту про виконання доручень клієнта не одержано вмотивовані заперечення у прийнятті виконаного доручення, воно вважається виконаним та підлягає оплаті.

З наявних у матеріалах справи доказів вбачається, що адвокатом Кобилецьким В.В. відповідно до договору про надання правової допомоги від 10.07.21021 за період ведення справи № 910/12207/21 сформовано Звіт про виконання доручення із зазначенням конкретного переліку виконаних робіт, обсягу витраченого часу та їх вартості, а саме: аналіз документів, що регулюють взаємовідносини сторін, збирання та систематизація доказів (2 години); аналіз перспектив справи, майнового стану та платоспроможності відповідача (1 година); підготовка позовної заяви та систематизація позовних матеріалів (3 години); надсилання позовних матеріалів відповідачу та подання позову до суду, відслідковування стану розгляду справи, подання інших процесуальних документів (1 година), всього виконано робіт об`ємом 7 годин / 1300,00 грн. за годину роботи, загальна вартість наданої правової допомоги склала 9100,00 грн. (7 годин х 1300 грн.).

Доказів висловлення позивачем, як клієнтом будь-яких зауважень суду не надано, вказані послуги адвоката оплачені за видатковим касовим ордером від 07.09.2021.

При цьому, судом встановлено, що до переліку наданих послуг правничої допомоги, зазначених у Звіті від 08.09.2021 включено послуги: надсилання позовних матеріалів відповідачу та подання позову до суду, відслідковування стану розгляду справи, подання інших процесуальних документів, вартістю 1300,00 грн (1 година роботи), які не є витратами на правничу допомогу та не потребує професійних знань адвоката у галузі права.

Згідно з правовою позицією, викладеною в ухвалі Верховного Суду від 04.11.2019 по справі № 9901/264/19, такі вчинені адвокатом дії як оформлення копій письмових доказів, підготовка повного пакета документів для подачі до суду, надсилання документів поштою (представництво інтересів клієнта в поштовому відділенні) або подання їх до суду через канцелярію не можуть бути віднесені до жодного з видів правничої допомоги, які передбачені статтями 1, 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», а тому витрати на здійснення вказаних видів робіт не можуть бути відшкодовані як витрати на професійну правничу допомогу.

За приписами ч. 6 ст. 126 ГПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідачем будь-яких заперечень, заяви про зменшення заявлених позивачем судових витрат з професійної правничої допомоги до суду не подано.

Враховуючи викладене, за відсутності клопотання відповідача про зменшення заявлених витрат, заперечень щодо неспіврозмірності із ціною позову та обсягом наданих послуг, суд дійшов висновку про те, що позивач надав належні та допустимі докази на доведення понесених ним витрат та професійну правничу допомогу, пов`язаних з розглядом справи № 910/12207/21 і розмір таких витрат є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, співмірним зі складністю позову, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт на суму 7800,00 грн. В решті суми заявлених витрат на професійну правничу допомогу судом відмовлено за недоведеністю та необґрунтованістю підстав їх понесення та відшкодування за рахунок відповідача, як витрати на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст.ст. 86, 123, 129, 233, 236-240, 248-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Анта» (04128, м. Київ, вул. Академіка Туполєва, буд. 18-Б, кв.14, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Лекора» (01011, м. Київ, вул. Панаса Мирного, буд. 11, офіс 2/9, ) 12 640 (дванадцять тисяч шістсот сорок) грн. 00 коп основного боргу, 615 (шістсот п`ятнадцять) грн. 38 коп пені, 3160 (три тисячі сто шістдесят) грн. 00 коп штрафу, 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп витрат по сплаті судового збору, 7800 (сім тисяч вісімсот) грн. 00 коп витрат на професійну правничу допомогу.

3. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст.241 ГПК України та може бути оскаржене в апеляційному порядку у строки, передбачені розділом IV ГПК України.

Суддя О.М.Ярмак