ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" жовтня 2021 р. Справа № 909/259/21

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого (судді-доповідача) Якімець Г.Г.

Суддів: Бонк Т.Б.

Матущак О.І.

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Львівська залізниця», вих.№НЮ-1/2078 від 15 червня 2021 року

на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 31 травня 2021 року (суддя Фанда О.М.)

у справі №909/259/21

за позовом Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Львівська залізниця»

до відповідача-1 Яремчанської міської ради Івано-Франківської області

до відповідача-2 Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Яремчанської міської ради

про стягнення заборгованості в сумі 42 029,89 грн.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції

29.03.2021 року Акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Львівська залізниця» звернулось до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Яремчанської міської ради Івано-Франківської області та до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Яремчанської міської ради про стягнення заборгованості в сумі 42 029,89 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано порушенням умов укладеного між сторонами договору про компенсацію за пільговий проїзд окремих категорій громадян залізничним транспортом на території м. Яремче Івано-Франківської області №02-18/151Л/ДН-4-2044/ДНЮ від 13.10.2020, що полягає у невідшкодуванні понесених позивачем витрат на перевезення пільгових категорій громадян за грудень 2020 на загальну суму 42 029,89 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача-2 в судовому порядку. Позовні вимоги позивач мотивує приписами статей 525, 526 Цивільного кодексу України, статті 193 Господарського кодексу України, статей 7, 9 Закону України "Про залізничний транспорт", статті 19 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії".

Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 31.05.2021 року у справі №909/259/21 (суддя О.М. Фанда) відмовлено у задоволенні позову (а.с. 55-61).

Рішення суду мотивоване тим, що між Акціонерним товариством "Українська залізниця" (Перевізник) та Яремчанською міською радою (Замовник) укладено договір №02-18/151 Л/ДН-4-2044/ДНЮ про компенсацію за пільговий проїзд окремих категорій громадян залізничним транспортом на території міста Яремче від 13.10.2020. Суд вказав, що в спірному випадку, позивачем не були надані відповідачу-1 рахунки та облікові форми в межах бюджетного періоду який закінчився 31.12.2020. Про вказаний факт свідчить відсутність у матеріалах справи доказу про надіслання позивачем в межах бюджетного періоду 2020 року відповідачу-1 акта звірки розрахунків та форми, які стали б підставою взяття на себе бюджетних зобов`язань органом місцевого самоврядування по вказаному предмету спору. Позивач не підтвердив жодним доказом твердження про те, що відповідач-1 не приступив до виконання своїх зобов`язань в строк, визначений законом або договором, а відтак суд дійшов висновку, що відсутня відповідальність щодо сплати відповідачем-1 на користь позивача заборгованості в сумі 42 029,89 грн. Що стосується заявленого позову до відповідача-2, суд вважає такі вимоги неправомірними, оскільки останній не є стороною договору, а тому у нього відсутня відповідальність щодо предмета спору.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

АТ «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Львівська залізниця» подало апеляційну скаргу, в якій не погоджується з рішенням суду першої інстанції, вважає його незаконним та необґрунтованим, прийнятим при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, з наданням невірної оцінки доказам та з порушенням норм процесуального права і неправильним застосуванням норм матеріального права. Зокрема зазначає, що із виконанням Залізницею відповідно до чинного законодавства обов`язку перевезення усіх пільгових категорій громадян, кореспондується обов`язок відповідача-2, який є розпорядником бюджетних коштів, компенсувати витрати, понесені у зв`язку з таким перевезенням. В свою чергу, чинне законодавство України не передбачає обов`язковості укладення договору про відшкодування витрат за надані послуги пільговим категоріям громадян, оскільки зобов`язання сторін у даній справі виникають безпосередньо із Закону і не залежать від їх бажання. Скаржник звертає увагу суду апеляційної інстанції, що Залізницею були виконані та дотримані всі вимоги Порядку розрахунку обсягів компенсаційних виплат за пільгові перевезення залізничним транспортом окремих категорій громадян. Вказує, що відповідачу-2 були направлені всі акти звірки розрахунків, облікові форми та розрахунки збитків, дані факти підтверджуються матеріалами даної справи. Перевезення пасажирів на пільгових умовах АТ «Українська залізниця» виконано не за власною ініціативою, а на виконання імперативних законодавчих вказівок щодо цього. Як наслідок, уповноважений на те державою орган відповідач-2, в силу Закону має відшкодувати за рахунок бюджетних коштів понесені позивачем витрати. Просить скасувати рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 31.05.2021 року у справі № 909/259/21 та ухвалити нове рішення, яким задоволити позовні вимоги у повному обсязі.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Відповідачі не надали суду письмових відзивів на апеляційну скаргу.

Апеляційне провадження у справі

Згідно з ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 25.06.2021 року відкрито апеляційне провадження у справі № 909/259/21 за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Львівська залізниця» на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 31.05.2021 року та витребувано з Господарського суду Івано-Франківської області матеріали справи. На підставі ухвали від 09.07.2021 справу №909/259/21 призначено до розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи згідно з частиною 10 статті 270 Господарського процесуального кодексу України.

За вимогами частини тринадцятої статті 8 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Обставини справи

13.10.2020 року між Яремчанською міською радою (Замовник) та Акціонерним товариством "Українська залізниця" (Перевізник) укладено договір №02-18/151 Л/ДН-4-2044/ДНЮ про компенсацію за пільговий проїзд окремих категорій громадян залізничним транспортом на території міста Яремче. Відповідно до п. 1.1 договору даний договір регламентує відносини сторін щодо забезпечення потреб в перевезенні залізним транспортом у приміському сполученні окремих категорій громадян, які згідно чинного законодавства мають право безкоштовного проїзду (пільгові категорії громадян) та здійснення компенсаційних виплат за проїзд залізничним транспортом пільгових категорій громадян (а.с. 13-14).

При виконанні умов даного договору сторони керуються нормами Бюджетного кодексу України, Законами України: «Про залізничний транспорт», «Про органи місцевого самоврядування», «Про місцеві державні адміністрації», постановою Кабінету Міністрів України від 16.12.2009 № 1359 «Про затвердження порядку розрахунку обсягів компенсаційних виплат за пільгові перевезення залізничним транспортом окремих категорій громадян».

Згідно із підпунктами 2.2.1, 2.2.2 пункту 2.2 договору Замовник зобов`язується передбачити у своєму бюджеті кошти, які будуть спрямовані на компенсацію за пільговий проїзд окремих категорій громадян залізничним транспортом з урахуванням заборгованості за попередній період. Проводити щомісячно відшкодування витрат за перевезення пільгових категорій громадян залізничним транспортом.

Відповідно до підпунктів 2.3.3, 2.3.6, 2.3.7 пункту 2.3 договору Перевізник зобов`язується забезпечити пільговий проїзд залізничним транспортом загального користування з застосуванням пільгових тарифів пільгових категорій громадян, які звернулись до Перевізника за отриманням послуг та належним чином оформили пільгові проїзні документи. Подавати щомісячно не пізніше 5 числа місяця наступного звітного періоду Замовнику рахунок на суму, що підлягає компенсації за пільговий проїзд та облікові форми, відповідно до Порядку розрахунку обсягів компенсаційних виплат за пільгові перевезення залізничним транспортом окремих категорій громадян, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.12.2009 №1359. До 25 числа місяця наступного за звітним періодом, подавати Замовнику акти звіряння розрахунків (у двох примірниках) із Замовником щодо надання за минулий місяць пільгового проїзду окремим категоріям громадян.

В свою чергу, Замовник зобов`язується забезпечити протягом 3 робочих днів перевірку поданого Перевізником розрахунку суми компенсації за пільговий проїзд окремих категорій громадян, підписання актів звіряння розрахунків (за надані послуги) та направлення одного примірника Перевізнику. В разі наявності зауважень Замовник протягом 3 робочих днів повертає зазначені документи на доопрацювання разом з мотивованою відмовою від їх прийняття (підпункт 2.5.2 пункту 2.5 договору).

Пунктом 3.2 договору сторони погодили, що Замовник протягом 5 днів з дня отримання рахунку на суму, що підлягає компенсації за пільговий проїзд окремих категорій громадян залізничним транспортом перераховує кошти на рахунок Перевізника.

Даний договір набирає чинності з моменту підписання сторонами та скріплення печатками сторін і діє в частині надання послуг з перевезення пільгових категорій громадян до 31 грудня 2020 року, а в частині здійснення компенсаційних виплат до їх повного погашення (п. 7.1 договору).

07.12.2020 року Акціонерне товариство "Українська Залізниця" в особі її регіональної філії "Львівська залізниця" направило Управлінню праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Яремчанської міської ради Івано-Франківської області лист, в якому позивач зазначив, що надсилає розрахунки станом на 01.12.2020 для здійснення компенсаційних виплат за надані послуги з перевезення залізничним транспортом у приміському сполученні окремих категорій громадян, які згідно чинного законодавства мають право безкоштовного проїзду. До вказаного листа позивач долучив акт звірки розрахунків станом на 01.12.2020 року (а.с. 24).

Відповідач-2 листом-відповіддю №172/01-47/13 від 28.01.2021 повідомив позивача, що акт звірки розрахунків за надані населенню послуги, на які надаються пільги до уваги взяти не може, оскільки договір про компенсацію за пільговий проїзд окремих категорій громадян залізничним транспортом на території м. Яремче на 2020 рік з Управлінням праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Яремчанської міської ради Івано-Франківської області не укладався (а.с. 25).

У зв`язку з невідшкодуванням позивачу суми коштів, що підлягає компенсації за пільговий проїзд окремих категорій громадян залізничним транспортом в повному обсязі за 2020 рік, зокрема в сумі 42 029,89 грн., позивач звернувся з даним позовом до суду.

Норми права та мотиви, якими керується суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та висновки суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно з частиною 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з врахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 Цивільного кодексу України).

Згідно з приписами статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ст. 638 ЦК України).

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанцій між Яремчанською міською радою (Замовник) та Акціонерним товариством "Українська залізниця" (Перевізник) укладено договір №02-18/151 Л/ДН-4-2044/ДНЮ про компенсацію за пільговий проїзд окремих категорій громадян залізничним транспортом на території міста Яремче від 13.10.2020. Даний договір підписаний сторонами та скріплений печатками юридичних осіб. Таким чином, договірні правовідносини по справі виникли саме між позивачем та відповідачем-1 Яремчанською міською радою Івано-Франківської області.

У відповідності до пунктів 1, 6 статті 92 Конституції України права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основні обов`язки громадянина; основи соціального захисту тощо визначаються виключно законами України.

Правові засади формування та застосування державних соціальних стандартів і нормативів, спрямованих на реалізацію, закріплених Конституцією України та законами України основних соціальних гарантій, визначено Законом України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії".

Статтею 19 названого Закону передбачено, що виключно законами України визначаються пільги щодо оплати житлово-комунальних, транспортних послуг і послуг зв`язку та критерії їх надання. Державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Пільгове перевезення пасажирів залізничним транспортом передбачено низкою законодавчих актів України. Так, соціальні пільги на пасажирські перевезення для ряду категорій громадян встановлено, зокрема, Міжурядовою Угодою про взаємне визнання прав на пільговий проїзд для інвалідів та учасників Великої Вітчизняної війни, а також осіб, прирівняних до них від 12 березня 1993 року, Законами України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні", "Про державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам", "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про охорону дитинства`Ю «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист».

За приписами статті 9 Закону України "Про залізничний транспорт" встановлено, що для захисту інтересів окремих категорій громадян на пасажирських перевезеннях, у тому числі приміських, можуть передбачатися пільгові тарифи. Збитки залізничного транспорту загального користування від їх використання відшкодовуються за рахунок державного або місцевих бюджетів залежно від того, яким органом прийнято рішення щодо введення відповідних пільг.

Норми вказаних Законів, зокрема закріплюють реалізацію державних гарантій певним категоріям громадян та є нормами прямої дії: безумовному обов`язку залізничного перевізника надавати пільги визначеним категоріям громадян кореспондує безумовний обов`язок держави в особі її органів відшкодувати такі пільги.

Таким чином, обслуговуючи категорію громадян України, які мають право на пільговий проїзд залізничним транспортом, залізниця не має права відмовити їм з підстав відсутності належного фінансування для подальшого відшкодування залізницям витрат на перевезення визначених категорій громадян. При цьому, забезпечуючи пільгове перевезення окремих категорій громадян, держава поклала на себе обов`язок відшкодовувати за рахунок державного або місцевого бюджетів збитки, понесені залізничним транспортом.

Механізм фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, визначений Порядком реєстрації та обліку бюджетних зобов`язань розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів в органах Державної казначейської служби України, затверджений Наказом Міністерства фінансів України від 02.03.2012 №309.

Наведений Порядок містить визначення наступних категорій, що підлягають застосуванню до правовідносин між позивачем та відповідачем-1.

Бюджетне фінансове зобов`язання - зобов`язання розпорядника бюджетних коштів (одержувача бюджетних коштів) сплатити кошти за будь-яке здійснене відповідно до бюджетного асигнування розміщення замовлення, укладення договору, придбання товару, послуги чи здійснення інших аналогічних операцій протягом бюджетного періоду відповідно до законодавства.

Фінансове зобов`язання - будь-яке придбання товару, послуги чи виконання інших аналогічних операцій, здійснених розпорядником або одержувачем бюджетних коштів протягом бюджетного періоду з порушенням норм, установлених Бюджетним кодексом України, законом про Державний бюджет України та рішенням про місцевий бюджет.

Разом з тим, позивачем не надано суду доказів направлення до Яремчанської міської ради в межах бюджетного періоду, тобто до 31.12.2020 року, розрахунків для здійснення компенсаційних виплат, які б слугували підставою реєстрації фінансових зобов`язань.

Листом Державної казначейської служби України від 12.07.2013 №17-08/1343-15408 "Щодо фінансових зобов`язань розпорядників (одержувачів) бюджетних коштів" роз`яснено, що дата погашення бюджетного фінансового зобов`язання визначається відповідно до умов укладеного договору або інших документів, що підтверджують факт узяття бюджетного фінансового зобов`язання (акти виконаних робіт, термін виплати заробітної плати або сплати податків тощо).

Абзац перший пункту 2.1. глави 2 Порядку визначає, що розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов`язання в межах бюджетних асигнувань, установлених кошторисами (планами використання бюджетних коштів), з урахуванням планів асигнувань (за винятком надання кредитів з бюджету) загального фонду бюджету, планів надання кредитів із загального фонду бюджету, планів спеціального фонду бюджету (за винятком власних надходжень бюджетних установ та відповідних видатків), помісячних планів використання бюджетних коштів відповідно до статті 48 Бюджетного кодексу України.

Пункт 2.6 глави 2 Порядку визначає, що у кінці бюджетного періоду розпорядники бюджетних коштів подають до органу Казначейства Реєстри та/або Реєстри фінансових зобов`язань і підтвердні документи з урахуванням строків, визначених пунктом 2.3 цієї глави.

Пункт 2.3 глави 2 Порядку визначає, що Орган Казначейства опрацьовує підтвердні документи за бюджетними зобов`язаннями за окремими напрямами видатків у визначені цим пунктом строки, але не пізніше останнього робочого дня поточною бюджетного періоду.

Орган Казначейства не реєструє бюджетні зобов`язання та бюджетні фінансові зобов`язання в електронній формі у випадках, визначених пунктом 2.10 цього Порядку, та застосовує заходи впливу за порушення бюджетного законодавства, визначені Бюджетним кодексом України.

Постановою Кабінету міністрів України від 16 грудня 2009 р. №1359 "Про затвердження Порядку розрахунку обсягів компенсаційних виплат за пільгові перевезення залізничним транспортом окремих категорій громадян» встановлено, що залізниці не пізніше ніж 15 числа місяця наступного звітного періоду подають відповідним головним розпорядникам коштів рахунок на суму, яка підлягає компенсації, та облікові форми.

Судом встановлено, що в спірному випадку, позивачем не були надані відповідачу-1 рахунки та облікові форми в межах бюджетного періоду який закінчився 31.12.2020. Про вказаний факт свідчить відсутність у матеріалах справи доказу про надіслання позивачем в межах бюджетного періоду 2020 року відповідачу-1 (адже саме відповідач-1 - Яремчанська міська рада була стороною договору, який є підставою грошової вимоги позивача) акта звірки розрахунків та форми, які стали б підставою взяття на себе бюджетних зобов`язань органом місцевого самоврядування по вказаному предмету спору.

Частиною 2 статті 903 Цивільного кодексу України унормовано, що у разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов`язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Статтею 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Разом з тим, при зверненні до суду з даним позовом АТ «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Львівська залізниця» не надала жодних доказів, які б підтверджували, що відповідач-1 не приступив до виконання своїх зобов`язань в строк, визначений чинним законодавством або договором №02-18/151 Л/ДН-4-2044/ДНЮ про компенсацію за пільговий проїзд окремих категорій громадян залізничним транспортом на території міста Яремче від 13.10.2020, а отже і відсутня відповідальність щодо сплати відповідачем-1 на користь позивача заборгованості в сумі 42 029,89 грн., про що судом першої інстанції зроблено вірний висновок.

Також колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду, що заявлений позов до відповідача-2 є безпідставним, оскільки Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Яремчанської міської ради не є стороною договору, відтак у нього відсутня відповідальність щодо предмета даного спору.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків, наведених в рішенні Господарського суду Івано-Франківської області від 31.05.2021 року у справі № 909/259/21.

Відповідно до ч.1, 2 статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).

Таким чином, у господарському процесі обов`язок сторін довести ті обставини, на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог чи заперечень, коригується (співвідноситься) з правом суду прийняти чи не прийняти докази в контексті їхнього значення для справи, що і є предметом оцінки господарського суду.

Відповідно до ч.1-5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За приписами частин 1, 2, 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції вірно встановив обставини, що мають значення для справи, надав належну оцінку дослідженим доказам, прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального і процесуального права, тому його необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Судові витрати

З огляду на те, що суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, судові витрати, пов`язані з розглядом справи у суді апеляційної інстанції, покладаються на скаржника відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 2, 8, 86, 269, 270, 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Львівська залізниця», вих.№НЮ-1/2078 від 15 червня 2021 року залишити без задоволення, рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 31.05.2021 у справі № 909/259/21 без змін.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.

Справу повернути в Господарський суд Івано-Франківської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Строки та порядок оскарження постанов (ухвал) апеляційного господарського суду визначені в § 1 глави 2 Розділу IV ГПК України.

Головуючий (суддя-доповідач) Якімець Г.Г.

Суддя Бонк Т.Б.

Суддя Матущак О.І.