ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" жовтня 2021 р. Справа № 914/375/20

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого (судді-доповідача) Якімець Г.Г.

Суддів: Бонк Т.Б.

Матущак О.І.

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Вест Бері», б/н від 28 травня 2021 року

на рішення Господарського суду Львівської області від 26 квітня 2021 року (підписане 30.04.2021), суддя Манюк П.Т.

у справі №914/375/20

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вест Бері», м. Стебник, Львівська область

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Холдингова компанія «Доброта», м. Дрогобич, Львівська область

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Гудйеар Данлоп Таєрс Україна», м. Київ

про стягнення 12 500 грн.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рішення суду першої інстанції

17.02.2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Вест Бері» звернулось до Господарського суду Львівської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Холдингова компанія «Доброта» про стягнення 12 500,00 грн. вартості неякісного товару.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 20 листопада 2018 року між ТзОВ «Вест Бері» та ТзОВ «Холдингова компанія «Доброта» укладено договір купівлі-продажу автошин вантажних марки Goodyear KMAX D 295/80R22.5 № . Позивач придбав у відповідача чотири таких автошини на загальну суму 50 000,00 грн., при цьому, вартість однієї автошини складала 12 500, 00 грн. У травні 2019 під час здійснення позивачем руху на своєму автомобілі, автошина, встановлена на задньому колесі автомобіля «вистрілила». З даного факту позивач звернувся до відповідача зі скаргою на брак у його товарі та направив шину для перевірки якості відповідачу. 27 серпня 2019 складено висновок по рекламації № АА 23103_187898, відповідно до якого відповідач відмовився прийняти скаргу позивача, так як вважає, що вихід шини з ладу відбувся в результаті недотримання позивачем технічно-експлуатаційних норм її використання. Однак, позивач, з таким висновком не погодився, вважає, що причиною пошкодження автошини є саме дефект виробництва, у зв`язку з чим просив відшкодувати завдані йому збитки в розмірі 12 500, 00 грн.

На підставі ухвали Господарського суду Львівської області від 16.03.2020 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ТзОВ «Гудйеар Данлоп Таєрс Україна» (т. 1, а.с. 52-55).

Рішенням Господарського суду Львівської області від 26.04.2021 року у справі №914/375/20 (суддя П.Т. Манюк) у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вест Бері» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Холдингова компанія «Доброта» - 4 200,00 грн. витрат на правничу допомогу адвоката (т. 2, а.с. 61-69).

Відмовляючи у задоволенні заявлених ТзОВ «Вест Бері» позовних вимог, суд зазначив, що позивачем не доведено належними доказами, що відповідачем йому було продано товар неналежної якості. При цьому, суд взяв до уваги висновок Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз № 4166/4167/4168 від 16.12.2020 за результатами проведення судово-трасологічної та інженерно-транспортної експертизи у справі № 914/375/20. У висновку експертами встановлено, що пошкодження шини відбулося, як через експлуатацію шини на дорогах з незадовільним покриттям, на якому присутні сторонні тверді предмети або нерівності з гострими краями, або через вину водія позивача при виборі невідповідної швидкості руху, що виключає відповідальність відповідача чи третьої особи за неналежну якість шини.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Позивач подав апеляційну скаргу, в якій не погоджується з рішенням суду першої інстанції, вважає його незаконним, необґрунтованим, прийнятим при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зокрема, зазначає, що ТзОВ «Вест Бері» до матеріалів справи було долучено копію протоколу від 12.03.2020 № 01058-00360-20 перевірки технічного стану транспортного засобу на якому була встановлена шина. Даний протокол підтверджує належний і справний стан такого. Крім того, Товариством позивача долучено подорожні листи вантажного автомобіля у кількості 27 штук за весь час експлуатації шини з моменту її встановлення на транспортний засіб до дати пошкодження шини. Скаржник наголошує, що від дати продажу до дати пошкодження, шина експлуатувалась за стандартних умов у зимово-весняний період, без жодної експлуатації в екстремальних дорожніх, чи погодних умовах. Будь-яких несприятливих особливостей ландшафту, дорожнього покриття, погодних і атмосферних умов не було. Звертає увагу суду апеляційної інстанції на той факт, що час експлуатації шини був всього лиш кілька місяців. Пробіг шини від дати продажу до дати пошкодження становив 3000 км. Минулих пошкоджень у шини не було та за час експлуатації жодні ремонтні роботи не проводилися. Скаржник не погоджується з висновком по рекламації № АА 23103_187898 від 27.08.2019 про невизнання заявленого дефекту гарантійним випадком, оскільки така експертиза проведена самим виробником шин та викликає сумніви в її незалежності та неупередженості. Скаржник наголошує, що пошкодження шини могли відбутись внаслідок використання неякісного матеріалу для виробництва шин, а неналежна якість матеріалу, з якого були виготовлені шини, належить до прихованих дефектів, які не могли бути виявлені під час купівлі шини. Просить скасувати рішення Господарського суду Львівської області від 26.04.2021 року у справі №914/375/20 та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задоволити.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Відповідач у письмовому відзиві на апеляційну скаргу не погоджується з доводами скаржника, вважає апеляційну скаргу безпідставною та необґрунтованою. Стверджує, що згідно подорожніх листів вантажного автомобіля позивача, на якому була закріплена шина «Goodyear KMAX D 295/80R22.5 № », дана шина експлуатувалась позивачем з 26.11.2018 по 23.05.2019, тобто аж 6 місяців. Отже, у позивача при прийнятті шини та її подальшої експлуатації не встановлено невідповідності стандартам та недоліків, чи прихованих недоліків. Укладений між позивачем та відповідачем у спрощений спосіб договір не містить посилань на те, в який спосіб має проводитись приймання товару за якістю, а тому сторонами має застосовуватись нормативний акт, що регламентує такі правовідносини, а саме Інструкція про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за якістю, затверджена постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 25.04.1996 № П-7. Отже, факт поставки товару неналежної якості має бути підтверджений у порядку, встановленому Інструкцією П-7, чого зроблено не було. Позивачем до позовної заяви не долучено доказів на підтвердження того, що вантажна автошина містила будь-які недоліки щодо якості. Крім того, позивачем акт про приховані недоліки не складався та не направлявся виклик відповідачу для прийняття участі у складанні такого акта. Відповідач не погоджується з твердженнями скаржника, що ТзОВ «Холдингова компанія «Доброта» не доведено належну якість товару, оскільки обставинами справи встановлено неналежну експлуатацію придбаного товару, що призвело до його пошкодження. Відповідач зазначає, що у випадку встановлення в даній справі причин пошкодження шини, не достатньо пояснень сторін, а необхідні спеціальні знання та висновки експерта з даної галузі і підстав недовіряти такому висновку, який зроблено експертами Львівського НДІСЕ 16.12.2020 не має. Просить залишити без змін рішення суду першої інстанції, апеляційну скаргу без задоволення.

Третя особа не надала суду письмвого відзиву на апеляційну скаргу.

Апеляційне провадження у справі

Згідно з ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 25.06.2021 року відкрито апеляційне провадження у справі № 914/375/20 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Вест Бері» на рішення Господарського суду Львівської області від 26.04.2021 року та витребувано з Господарського суду Львівської області матеріали справи. На підставі ухвали від 09.07.2021 справу №914/375/20 призначено до розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи згідно з частиною 10 статті 270 Господарського процесуального кодексу України.

За вимогами частини тринадцятої статті 8 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Обставини справи

20 листопада 2018 року між ТзОВ «Вест Бері» та ТзОВ «Холдингова компанія «Доброта» у спрощений спосіб укладено договір купівлі-продажу вантажних автошин марки Goodyear KMAX D 295/80R22.5 № , що підтверджується розхідною накладною № РН-00243 від 20.11.2018 (т. 1, а.с. 16).

Як вбачається з розхідної накладної № РН-00243 від 20.11.2018 ТзОВ «Вест Бері» (Покупець) придбав у ТзОВ «Холдингова компанія «Доброта» (Продавець) чотири автошини вантажних на загальну суму 50 000,00 грн., при цьому, вартість однієї автошини складала 12 500,00 грн.

В матеріалах справи міститься копія гарантійної картки від 20.11.2018. Відповідно до преамбули гарантійної картки на автошини вантажні марки Goodyear, розмір 295/80R22.5 Goodyear KMAX D, виданою ТзОВ «Гудйеар Данлоп Таєрс Україна», Товариство надає гарантію на шини, які продаються у роздрібній мережі його прямих і непрямих партнерів, у тому числі й на автошини вантажні марки Goodyear, розмір 295/80R22.5 Goodyear KMAX D (т. 1, а.с. 17-18).

Відповідно до названої гарантійної картки, гарантійним випадком є фізичні дефекти, які виникли через заводський брак (дефекти виробничих матеріалів і/або конструкції), які не дають можливості подальшої експлуатації шини за призначенням. Гарантійний строк на вантажні шини брендів Goodyear KMAX D 295/80R22.5 становить 4 роки від дати покупки або 5 років від дати виробництва (гарантія не поширюється на шини, зроблені більш ніж 8 років тому, рахуючи від дати виробництва).

Відповідно до п. 3 гарантійної картки, яка надана гарантом - ТзОВ «Гудйеар Данлоп Таєрс Україна», рішення фахівця гаранта про визнання або не визнання заявленого дефекту гарантійним випадком остаточне й оскарженню не підлягає.

Як зазначає позивач у позовній заяві, у травні 2019 під час здійснення позивачем руху на своєму автомобілі, автошина Goodyear KMAX D 295/80R22.5 №, встановлена на задньому колесі автомобіля «вистрілила». Позивач звернувся до відповідача зі скаргою на брак у його товарі та направив шину для перевірки якості відповідачу.

27 серпня 2019 ТзОВ «Гудйеар Данлоп Таєрс Україна» складено висновок по рекламації № АА 23103_187898. Відповідно до цього висновку, було відмовлено у прийнятті скарги позивача, та зазначено, що у даному випадку вихід шини з ладу відбувся в результаті недотримання позивачем технічно-експлуатаційних норм користування, на що вказує стан шини та характер пошкоджень. У зв`язку з чим, вищезазначені пошкодження не можуть бути розглянуті як дефект виробництва, отже не є такими, що покриваються гарантійними зобов`язаннями з боку виробника (т. 1, а.с. 20).

Однак, позивач, з таким висновком не погодився, оскільки вважає, що причиною пошкодження шини є саме дефект виробництва.

Наведені обставини слугували підставою звернення ТзОВ «Вест Бері» з позовом до ТзОВ «Холдингова компанія «Доброта» про стягнення 12 500,00 грн. вартості неякісного товару. На підтвердження заявлених вимог позивач долучив копію протоколу № 01058-00360-20 від 12.03.2020 перевірки технічного стану транспортного засобу та подорожні листи вантажного автомобіля (т. 1, а.с. 151, 152-178).

Норми права та мотиви, якими керується суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та висновки суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно з частиною 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

За приписами статті 174 Господарського кодексу України однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанцій, 20 листопада 2018 року між ТзОВ «Вест Бері» та ТзОВ «Холдингова компанія «Доброта» у спрощений спосіб укладено договір купівлі-продажу вантажних автошин марки Goodyear KMAX D 295/80R22.5 № .

20.11.2018 року ТзОВ «Вест Бері» (Покупець) придбав у ТзОВ «Холдингова компанія «Доброта» (Продавець) чотири автошини вантажних на загальну суму 50 000,00 грн., при цьому, вартість однієї автошини складала 12 500,00 грн., що підтверджується розхідною накладною № РН-00243.

Відповідно до частини 1 статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у обумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч.ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України).

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно із ч. 1 ст. 268 ГК України якість товарів, що поставляються, повинна відповідати стандартам, технічним умовам (у разі наявності), іншій технічній документації, яка встановлює вимоги до їх якості, або зразкам (еталонам), якщо сторони не визначать у договорі більш високі вимоги до якості товарів.

Частиною 1 статті 673 Цивільного кодексу України унормовано, що продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу.

Статтею 675 Цивільного кодексу України передбачено, що товар, який продавець передає або зобов`язаний передати покупцеві, має відповідати вимогам щодо його якості в момент його передання покупцеві, якщо інший момент визначення відповідності товару цим вимогам не встановлено договором купівлі-продажу. Договором або законом може бути встановлений строк, протягом якого продавець гарантує якість товару (гарантійний строк).

Як зазначалось вище, в матеріалах справи міститься гарантійна картка від 20.11.2018, в якій зокрема, зазначено, що гарантійним випадком є фізичні дефекти, які виникли через заводський брак (дефекти виробничих матеріалів і/або конструкції), які не дають можливості подальшої експлуатації шини за призначенням. Гарантійний строк на вантажні шини брендів Goodyear KMAX D 295/80R22.5 становить 4 роки від дати покупки або 5 років від дати виробництва (гарантія не поширюється на шини, зроблені більш ніж 8 років тому, рахуючи від дати виробництва).

Частиною 2 статтею 679 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо продавцем надані гарантії щодо якості товару, продавець відповідає за його недоліки, якщо він не доведе, що вони виникли після його передання покупцеві внаслідок порушення покупцем правил користування чи зберігання товару, дій третіх осіб, випадку або непереборної сили.

У відповідності до ч. 6 ст. 269 ГК України постачальник (виробник) зобов`язаний за свій рахунок усунути дефекти виробу, виявлені протягом гарантійного строку, або замінити товари, якщо не доведе, що дефекти виникли внаслідок порушення покупцем (споживачем) правил експлуатації або зберігання виробу. У разі усунення дефектів у виробі, на який встановлено гарантійний строк експлуатації, цей строк продовжується на час, протягом якого він не використовувався через дефект, а при заміні виробу гарантійний строк обчислюється заново від дня заміни.

В даному випадку позивач виявив недоліки товару вже під час його експлуатації.

Пунктом 1 Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за якістю, затвердженої постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 25 квітня 1966 № П-7 встановлено, що ця Інструкція застосовується в усіх випадках, коли стандартами, технічними умовами, основними і особливими умовами постачання або іншими обов`язковими для сторін правилами не встановлений інший порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за якістю і комплектності, а також тари під продукцією або товаром.

Відповідно до пункту 9 Інструкції, прихованими недоліками визнаються такі недоліки, які не могли бути виявлені при звичайній для цього виду продукції перевірці і виявлені лише в процесі обробки, підготовки до монтажу, в процесі монтажу, випробування, використання і зберігання продукції. Акт про приховані недоліки, виявлені в продукції з гарантійними термінами служби або зберігання, має бути складений впродовж 5 днів після виявлення недоліків, але в межах встановленого гарантійного терміну. Якщо для участі в складанні акту викликається представник виробника, то до встановленого 5-денного терміну додається час, необхідний для його приїзду.

Акт про приховані недоліки, виявлені в продукції, складається в порядку, передбаченому цією інструкцією, якщо інше не передбачене основними і особливими умовами постачання, іншими обов`язковими правилами і договором (пункт 33 Інструкції).

Разом з тим, судом встановлено, що позивачем в порушення вимог п. 9 Інструкції, акт про приховані недоліки не складався та не направлявся виклик відповідачу для прийняття участі у складанні такого акта.

Відтак, безпідставними є твердження скаржника, що пошкодження шини могли відбутись внаслідок використання неякісного матеріалу для виробництва шин, а неналежна якість матеріалу, з якого були виготовлені шини, належить до прихованих дефектів, які не могли бути виявлені під час купівлі шини.

Як вбачається з матеріалів даної господарської справи для встановлення якості товару, а також причин з яких продукція стала непридатною для експлуатації, судом першої інстанції було призначено судову автомобільно товарознавчу експертизу, проведення якої доручено Львівському науково-дослідному інституту судових експертиз. На вирішення експерту були поставлені питання щодо відповідності якості шини вимогам стандартів, технічних умов; які дефекти (недоліки) має шина та чи є ці дефекти істотними?; яка причина виникнення пошкоджень шини, а саме: дефект виробництва, неналежна її експлуатація, інше?; чи можливим є проведення ремонту шини з відновленням її до придатного до використання (експлуатації) технічного стану та відповідно, подальша експлуатація зазначеної шини? (т. 1, а.с. 101-106).

16.12.2020 експертами Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України надано висновок № 4166/4167/4168 за результатами проведення судово-трасологічної та інженерно-транспортної експертизи у справі № 914/375/20 (т. 1, а.с. 196-200).

Судові експерти прийшли до висновку зокрема, що підстав стверджувати, що представлена на огляд та дослідження шина «Goodyear KMAX D 295/80R22.5 №» не відповідає вимогам стандартів, наявних у Львівському НДІСЕ, не вбачається. Провести ремонт шини із усунення наявних пошкоджень до придатного для використання (експлуатації) технічного стану неможливо. Надана на дослідження шина «Goodyear KMAX D 295/80R22.5 №» має наскрізне пошкодження - розрив каркасу на біговій доріжці. Дане пошкодження має експлуатаційне походження, є істотним, оскільки робить шину непридатною для подальшої експлуатації. Причиною утворення вищевказаного пошкодження шини стало непроникаюче контактування (не виключено що і ударного характеру) бігової доріжки шини з твердим предметом обмеженої площі, що спричинило надмірну локальну деформацію каркасу та руйнування (злам) декількох металевих тросів корду у місці максимального згину та розрив герметизуючого шару. Такий механізм утворення пошкодження даної шини можливий за умов експлуатації шини на дорогах з незадовільним покриттям, на якому присутні сторонні тверді предмети або нерівності з гострими краями, а також при виборі невідповідної швидкості руху за таких умов експлуатації.

Отже, судовими експертами встановлено, що пошкодження шини відбулося, як через експлуатацію шини на дорогах з незадовільним покриттям, на якому присутні сторонні тверді предмети або нерівності з гострими краями, або через вину водія позивача при виборі невідповідної швидкості руху, що виключає відповідальність відповідача чи третьої особи за неналежну якість шини.

Колегія суддів зауважує, що у випадку встановлення в даній справі причин пошкодження шини, не достатньо пояснень сторін, а необхідні спеціальні знання та висновки експерта з даної галузі і підстав недовіряти такому висновку, який зроблено експертами Львівського НДІСЕ 16.12.2020 не має.

З огляду на вищенаведені правові норми та фактичні обставини справи, суд апеляційної інстанції констатує наявність правових підстав для відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача 12 500,00 грн. вартості неякісного товару, оскільки позивачем не доведено належними доказами, що відповідачем йому було продано товар неналежної якості.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків, наведених в рішенні Господарського суду Львівської області від 26.04.2021 року у справі № 914/375/20.

Відповідно до ч.1, 2 статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).

Таким чином, у господарському процесі обов`язок сторін довести ті обставини, на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог чи заперечень, коригується (співвідноситься) з правом суду прийняти чи не прийняти докази в контексті їхнього значення для справи, що і є предметом оцінки господарського суду.

Відповідно до ч.1-5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За приписами частин 1, 2, 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції вірно встановив обставини, що мають значення для справи, надав належну оцінку дослідженим доказам, прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального і процесуального права, тому його необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Судові витрати

З огляду на те, що суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, судові витрати, пов`язані з розглядом справи у суді апеляційної інстанції, покладаються на скаржника відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 2, 8, 86, 269, 270, 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Вест Бері», б/н від 28 травня 2021 року залишити без задоволення, рішення Господарського суду Львівської області від 26.04.2021 року у справі № 914/375/20 без змін.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.

Справу повернути в Господарський суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Строки та порядок оскарження постанов (ухвал) апеляційного господарського суду визначені в § 1 глави 2 Розділу IV ГПК України.

Головуючий (суддя-доповідач) Якімець Г.Г.

Суддя Бонк Т.Б.

Суддя Матущак О.І.