ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" вересня 2021 р. Справа№ 910/10674/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Козир Т.П.

суддів: Коробенка Г.П.

Кравчука Г.А.

при секретарі Вага В.В.

за участю представників сторін:

від позивача: Сакун А.О. орд. від 24.06.21;

від відповідача: не з`явився;

від третьої особи: Присяжнюка Р.В. орд. від 29.06.21;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал-страхування"

на рішення Господарського суду міста Києва від 28.01.2021 (повний текст складено 22.03.2021)

у справі №910/10674/19(суддя Селівон А.М.)

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал-страхування"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім Тритон"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - ОСОБА_1

про стягнення 343 349,40 грн,

УСТАНОВИВ:

У серпні 2020 року Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Арсенал-страхування" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім Тритон" (далі - відповідач) про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП) в розмірі 343 349,40 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 13.10.2017 працівник відповідача - ОСОБА_1 (далі - третя особа) керуючи автомобілем "DAF" (д/н НОМЕР_1 ) порушив Правила дорожнього руху України (далі - ПДР України) та скоїв ДТП, внаслідок чого було пошкоджено автомобіль "Land Rover" (д/н НОМЕР_2 ), застрахований позивачем згідно договору добровільного страхування наземного транспорту №616/17-Т/К/01 від 19.05.2017. Вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу становила 443 349,40 грн і вказана сума була виплачена позивачем. Відповідальність водія автомобіля "DAF" була застрахована ПрАТ "НАСК "Оранта" в межах страхового ліміту 100000,00грн і останнім була здійснена страхова виплата у вказаному розмірі. Невідшкодована частина матеріального збитку становить 343 349,40 грн і до позивача перейшло право вимоги до відповідача, як власника транспортного засобу та працедавця особи, яку було визнано винною у ДТП.

Третя особа при розгляді справи у суді першої інстанції заперечував проти заявленої суми позовних вимог, посилаючись на невідповідність фактичним обставинам справи переліку виконаних робіт та запчастин, які не могли бути пошкоджені при ДТП та їх відсутність в акті огляду, а також на те, що в перелік робіт включені такі, які не відповідають дійсним обставинам справи.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 28 січня 2021 року позов задоволено частково.

З Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім Тритон" стягнуто на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал-страхування" - 221 368,66 грн збитків, 5150,24 грн судового збору.

З Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім Тритон" стягнуто на користь ОСОБА_1 5268,76 грн витрат з оплати експертизи.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням суду, Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Арсенал-страхування" звернулось з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки всі пошкодження визначені у рахунку станції технічного обслуговування щодо ремонту автомобіля, відносно яких мали сумніви третя особа і безпідставно вирахував суд при розрахунку, знаходять своє підтвердження у інших доказах; також у рішенні відсутні будь-які посилання (задоволено чи відмовлено) на клопотання позивача щодо стягнення витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката.

27.07.2021 від представника третьої особи надійшло клопотання про закриття апеляційного провадження, яке мотивоване тим, що апеляційна скарга підписана адвокатом Даниловим А.Г, який не має відповідних повноважень.

27.07.2021 від представника третьої особи надійшли письмові пояснення, у яких він заперечує проти задоволення апеляційної скарги, посилаючись на те, що керуючись висновком судової експертизи, суд першої інстанції достовірно встановив, що позивачем було завищено вартість відновленого ремонту (сплачено кошти за роботи, які не потребувалось для відновлення), тому безпідставно перераховані страховиком кошти не можуть бути покладені на відповідача; витрати на правничу допомогу, заявлені у суді першої інстанції, не підтверджуються належним чином, оскільки адвокат Данилов А.Г. не був присутній в судових засіданнях, не підписував позовну заяві і не фігурував у справі до подання заяви про надання доказів на підтвердження судових витрат.

16.08.2021 від позивача надійшла заява про долучення документів щодо наявності у адвоката Данилова А.Г. повноважень на підписання апеляційної скарги.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28 вересня 2021 року було відмовлено у задоволенні клопотання представника третьої особи про закриття апеляційного провадження.

Відповідач про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином, представника у судове засідання не направив, що, відповідно до ч.12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), не перешкоджає розгляду справи.

Згідно ст. 216 ГПК України у судовому засіданні оголошувалась перерва з 28 по 30 вересня 2021 року.

Представник позивача (апелянта) у судовому засіданні підтримала доводи, викладені у апеляційній скарзі, просила її задовольнити, пояснила, що ремонтні роботи виконувались станцією технічного обслуговування у відповідності до технічного регламенту щодо вказаної моделі автомобіля.

Представник третьої особи у судовому засіданні заперечив проти задоволення апеляційної скарги з підстав, викладених у поясненнях.

Заслухавши пояснення представників позивача і третьої особи, дослідивши матеріали справи, розглянувши апеляційну скаргу, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 19 травня 2017 року між позивачем, як страховиком, та ОСОБА_2 , як страхувальником, було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №616/17-Т/К/01 (далі - Договір страхування), предметом якого є страхування транспортного засобу (далі - ТЗ) "Land Rover Range Rover Sport" реєстраційний номер НОМЕР_2 (застрахований транспортний засіб), 2013 року випуску, загальна страхова сума - 1656000грн, безумовна франшиза по збиткам внаслідок ДТП - 0,00 % від страхової суми, строк дії договору з 20.05.2017 по 19.05.2018 (том 1 а.с.10-12).

Згідно з пунктами 7, 22 Договору страхування страховим випадком є, зокрема, збитки внаслідок ДТП - будь - якого пошкодження або знищення транспортного засобу, його окремих складових частин чи додаткового обладнання.

За умовами Договору страхування страховик зобов`язався у разі настання страхового випадку здійснити виплату страхового відшкодування на підставі письмової заяви страхувальника (його правонаступника, вигодонабувача) і страхового акту, який складається страховиком (пункти 24.1.3, 27.1 Договору страхування).

13 жовтня 2017 року о 17 год. 30 хв. в м. Києві по вулиці Велика Васильківська, 101, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки DAF 95XF 380, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , напівпричіп Kogel SN, державний номер НОМЕР_3 , не дотримався безпечного інтервалу та здійснив зіткнення з автомобілем марки Land Rover Range Rover Sport, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні ушкодження, що підтверджується Довідкою Національної поліції України про ДТП № 864056, протоколом про адміністративне правопорушення від 13.10.2017 серії БД №413013, схемою місця ДТП (том 1 а.с.35-38).

18.10.2017 ОСОБА_3 було подано позивачу Заяву про настання події, що має ознаки страхового випадку за договором добровільного страхування транспортного засобу, зі змісту якого вбачається, що водій ОСОБА_4 залишив ТЗ ("Land Rover Range Rover Sport") за адресою вул. Велика Васильківська, 114, повернувшись, побачив пошкоджений автомобіль та автомобіль, який скоїв ДТП (DAF 95XF380). Перелік пошкоджень - задня частина ТЗ, права задня дверь, бампер, колесо та інше. Місце знаходження пошкодженого ТЗ - СТО "Автолайф", форма виплати страхового відшкодування - СТО "Автолайф" (том 1 а.с. 45).

24.10.2017 ТОВ "Експертно-Асистуюча компанія "Фаворит" склала протокол №1086 огляду колісного транспортного засобу "Land Rover Range Rover Sport" реєстраційний номер НОМЕР_2 , у якому встановила наступні пошкодження: кронштейн бампера 2 шт (разлом); бампер зад (разлом); бампер зад R-часть (разлом); кронштейн бампера зад (центр держ ) (разлом); фонарь зад R (разлом); дверь зад (деформ нижнього R угла) пластик; внутр част двері задн (разлом); датчик контролю мертвих зон (разлом); накладка бампера задн R-часть (царапина); крило зад R (разрив); лючок заливної горловини (пошкодження ЛКП); дверь зад R (розрив); ручка відкр двері зад R + накладка ручки 2 шт (деформ); диск колеса R21 1 шт зад R (деформ); накладка двері зад R структруа (царапина); защита зад бампера (разлом); кулак поворотний (згідно карти розвал-сходження) (том 1 а.с.17).

28.10.2017 ТОВ "Експертно-Асистуюча компанія "Фаворит" склала протокол №1086/1 додаткового огляду колісного транспортного засобу "Land Rover Range Rover Sport" реєстраційний номер НОМЕР_2 , у якому встановила наступні пошкодження: усилитель крило зад R (деформ); бризговик зад R 1 шт (деформ); термоекран бампера зад R (деформ) (том 1 а.с.18).

06.11.2017 ТОВ "Автолайф Центр" складено рахунок №С000042394 щодо вартості ремонту автомобіля "Land Rover", реєстраційний номер НОМЕР_2 , згідно якого загальна вартість робіт та матеріалів становить 443349,40 грн (том 1 а.с.66-67).

06.11.2017 позивачем складено Розрахунок страхового відшкодування, згідно якого розмір страхового відшкодування становить 443349,40 грн (том1 а.с.13).

06.11.2017 позивачем складено страховий акт №006.01113217-1 за Договором страхування №616/17-Т/К/01, згідно якого вирішено здійснити виплату страхового відшкодування ОСОБА_2 у розмірі 443 349,40 грн, у тому числі: в сумі 416 025,40 грн на рахунок ТОВ "Автолайф Центр"; в сумі 27 324,00 грн зарахувати в рахунок сплати страхових платежів (том 1 а.с.14).

Платіжним дорученням №910225 від 10.11.2017 позивач перерхував на рахунок ТОВ "Автолайф Центр" грошові кошти в сумі 416 025,40 грн з призначенням "страхова виплата ОСОБА_2 " (том 1 а.с.42).

Також позивачем здійснено зарахування коштів в сумі 27324,00 грн в рахунок сплати страхових платежів ОСОБА_2 , що підтверджується карточкою рахунку 3611 (том 1 а.с.44).

Зі змісту постанови Печерського районного суду міста Києва від 11.12.2017 у справі №757/62914/17-п вбачається, що ДТП сталась внаслідок порушення ОСОБА_1 , який керував автомобілем марки DAF 95XF 380 з напівпричіпом Kogel SN, пункту 13.1 ПДР України, у зв`язку із чим його було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України і піддано адміністративному штрафу у розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (том 1 а.с.39).

Наданими позивачем доказами, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, інформацією з єдиної централізованої бази даних МТСБУ, та відповіді ПрАТ "НАСК "Оранта", підтверджується, що ОСОБА_1 на час скоєння ДТП перебував у трудових відносинах з Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім Тритон", працюючи водієм, а автомобіль марки DAF 95XF 380 перебував у володінні відповідача на законних підставах (том 1 а.с.65, 93, 109).

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу DAF 95XF 380, державний номер НОМЕР_1 , була застрахована у ПрАТ "НАСК "Оранта", згідно з полісом АК/2997328 з лімітом за шкоду майну 100000 грн, франшизою 0грн (том 1 а.с.62-63).

21.11.2017 позивач звернувся до ПрАТ "НАСК "Оранта" з претензію за вих.№6/к, у якій пропонував в досудовому порядку здійснити перерахування коштів в розмірі 443349,40 грн (том 1 а.с.81).

Платіжним дорученням №60900 від 12.12.2017 ПрАТ "НАСК "Оранта" перерахувало позивачу 100 000 грн страхового відшкодування згідно регресної вимоги №6/к (том 1 а.с.80).

18.04.2019 ТОВ "Експертно-Асистуюча компанія "Фаворит", на замовлення позивача, склала Звіт про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу (дата оцінки станом на 13.10.2017), згідно якого вартість матеріального збитку , заподіяного власнику після аварійного пошкодження КТЗ "Land Rover Range Rover Sport" станом на 13.10.2017 дорівнює, з урахуванням ПДВ на запасні частини, але без врахування ВТВ, - 447 437,05 грн (том 1 а.с.15-33).

Оцінка проводилась оцінювачем Береговим В.М. , який має кваліфікаційне свідоцтво оцінювача від 05.04.2008, сертифікат №227/18 суб`єкта оціночної діяльності від 16.03.2018, внесений до Державного реєстру оцінювачів та суб`єктів оціночної діяльності, має право здійснювати оцінку об`єктів у матеріальній формі, у тому числі оцінку колісних транспортних засобів (том 1 а.с.34).

У зв`язку із викладеними обставинами позивач звернувся до суду із даним позовом та просив стягнути з відповідача 343 349,40 грн шкоди, як різниці між вартістю відновлювального ремонту (443 349,40 грн) та сумою виплаченого ПрАТ "НАСК "Оранта" страхового відшкодування.

Відповідач під час розгляду справи у суді першої інстанції не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву.

Залучений до участі у справі третьою особою ОСОБА_1 (водій, винний у ДТП) заперечував проти заявленої суми позовних вимог, посилаючись на невідповідність фактичним обставинам справи переліку виконаних робіт та запчастин, які не могли бути пошкоджені при ДТП та їх відсутність в акті огляду, а також на те, що в перелік робіт включені такі, що не відповідають дійсним обставинам справи.

Спростовуючи доводи третьої особи, позивач надав фотографії пошкоджень застрахованого ним автомобіля (том 1 а.с.153-163, 236).

Позивачем надано лист ТОВ "Автолайф Центр" щодо технічних помилок у рахунку №С00042394 від 06.11.2017, де у позиціях 24, 31, 34, 41 помилково зазначено про ремонт деталей на лівій (передній) частині автомобіля, замість правильної вказівки щодо фактичного ремонту правої (задньої), та вказано, що ця помилка не вплинула на характер пошкоджень ТЗ та об`єм виконаних робіт по відновленню автомобіля, які відповідають акту виконаних робіт (том 1 а.с.204).

Також позивачем надано акт виконаних робіт №Н000068355 від 05.12.2017, згідно якого загальна вартість виконаних ТОВ "Автолайф Центр" ремонтних робіт становить 443349,40 грн (том 1 а.с.205-206).

Під час розгляду справи суд першої інстанції, за клопотанням третьої особи, призначав судову експертизу, на вирішення якої були поставлені наступні запитання (том 1 а.с.211-216):

- які саме пошкодження виникли у наземного транспортного засобу Land Rover, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 13.10.2017 року;

- чи перебувають у причинно - наслідковому зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою, що сталася 13.10.2017 року, пошкоджені деталі, вузли та агрегати наземного транспортного засобу Land Rover, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , які зазначені в рахунку ТОВ "Автолайф Центр" № С000042394 від 06.11.2017 року;

- чи відповідає обсяг фактично виконаних ремонтно-відновлювальних робіт Land Rover, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , зазначених в рахунку ТОВ "Автолайф Центр" №С000042394 від 06.11.2017 року, пошкодженням, утвореним внаслідок контактування з транспортним засобом DAF, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 13.10.2017 року?

- яка дійсна вартість матеріального збитку, завданого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, наземному транспортному засобу Land Rover, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 внаслідок дорожньо - транспортної пригоди, яка сталася 13.10.2017 року, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, втрати товарної вартості та податку на додану вартість, станом на дату ДТП?;

У висновку експертів № 11541/20-54/11542/20-52 від 19.08.2020 року за результатами проведення комплексної автотоварознавчої та транспортно-трасологічної експертизи надані наступні відповіді на запитання суду (том 2 а.с.5-23):

1. У автомобіля Land Rover, д/н НОМЕР_2 , внаслідок ДТП, яка мала місце 13.10.2017, виникли пошкодження у задній правій частині. Детальний перелік цих пошкоджень описаний у дослідницькій частині.

2. Вартість матеріального збитку, завданого наземному транспортному засобу Land Rover, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 13.10.2017 року, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, втрати товарної вартості та податку на додану вартість, станом на дату ДТП складала: 464 457, 41 грн. Водночас, факт включення або не включення ПДВ до визначеної суми залежить від форми оподаткування суб`єктів цивільної діяльності, які надають послуги з проведення ремонту КТЗ, реалізації складових і матеріалів тощо.

3. Складові частини, вказані у рахунку № С000042394 від 06.11.2017 під позиціями №№ 4, 8, 13, 14, 28, 29, 30, 33, 39, 42, були пошкоджені при зіткненні автопоїзда з автомобілем Land Rover. Щодо інших позицій з рахунку № С000042394 надати відповідь на це запитання не є можливим з причин, вказаних у дослідницькій частині.

4. Види і обсяг ремонтних робіт, які потребують усунення пошкоджень даного транспортного засобу та їх вартість, наведено в калькуляції №F11541/20-54 додатку № 1 до даного висновку. Разом з цим, визначити обсяг фактично виконаних по даному автомобілю робіт неможливо, оскільки експертами об`єкт дослідження не оглядався, а детальної інформації про фактичний його стан в матеріалах справи немає. Тому надати відповідь на дане питання неможливо.

У доданій до висновку калькуляції №F11541/20-54, на яку посилання у відповіді на 4 питання, загальна вартість ремонту становить 427739,03 грн.

На підставі вказаного висновку третьою особою був поданий розрахунок матеріального збитку, який, за доводами третьої особи, становить 321368,66грн (том 2 а.с.60-61).

За наслідком розгляду даного спору суд першої інстанції прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, оскільки вартість ремонтних робіт з відновлення пошкодженого в ДТП 13.10.2017 року автомобіля марки Land Rover, враховуючи наведені в рахунку №С000042394 від 06.11.2017 позиції №№ 4, 8, 13, 14, 28, 29, 30, 33, 39, 42 (роботи та використані запчастини), становить 321 368,66 грн, тому, з врахуванням виплаченого позивачу страхового відшкодування в розмірі 100000 грн, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 221368,66грн.

Однак, Північний апеляційний господарський суд не погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Статтею 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Згідно з ч. 2 ст. 512 та ст. 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як встановлено судом, виплата страхового відшкодування в сумі 443349,40 грн страхувальнику ( ОСОБА_2 ) була здійснена позивачем у зв`язку зі страховою подією та у повній відповідності до умов договору добровільного страхування наземного транспорту №616/17-Т/К/01 від 19.05.2017.

Отже, факт виплати страховиком страхового відшкодування обумовив перехід до нього від страхувальника відповідних прав у порядку суброгації до особи, відповідальної за завдані збитки, в межах понесених ним витрат на виплату страхового відшкодування.

Основною характерною ознакою суброгації є збереження того зобов`язання, яке існувало на момент заподіяння шкоди і у зв`язку з яким було виплачене страхове відшкодування, та зміна в ньому кредитора.

Під час суброгації нового зобов`язання не виникає, первісні правовідносини залишаються незмінними. Тобто, у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Страховик виступає замість потерпілого.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Новий кредитор набуває прав та обов`язків свого попередника.

Таким чином, позивач у даній справі витупає на правах потерпілого ( ОСОБА_2 ), а тому до нього перейшло право вимоги в сумі 443349,40 грн до особи, відповідальної за спричинення шкоди.

Особою, відповідальною за завдану шкоду, може бути як винна особа - безпосередній її заподіювач, або юридична особа, працівником якої є ця особа, так і страхова компанія, відповідальна за останніх.

Відповідно до п.1.4 ч.1 ст. 1 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" особи, відповідальність яких застрахована, - страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом. Володіння забезпеченим транспортним засобом вважається правомірним, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду.

Цивільна відповідальність безпосереднього заподіювача шкоди (особи винної у ДТП) ОСОБА_1 була застрахована у ПрАТ "НАСК "Оранта" у відповідності до положень Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" на підставі полісу №АК/2997328 з лімітом відповідальності по майну у сумі 100 000,00 грн. та франшизою у розмірі 0,00 грн.

ПрАТ "НАСК "Оранта", у відповідності до положень Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" та умов полісу, відшкодувало позивачу 100000,00 грн, отже, різниця між виплаченою сумою страхового відшкодування за Договором страхування та невідшкодованою позивачу сумою становить 343 349,40 грн.

Згідно ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

За змістом ч. 1 та 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч. 2 ст. 1187 ЦК України).

Згідно з ч. 5 ст. 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Частиною 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

З матеріалів справи вбачається, що на момент ДТП застрахований позивачем автомобіль "Land Rover" не перебував у русі, отже, вина ОСОБА_1 у завданні шкоди презюмується.

Відповідно до ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків, тобто, не вважається особою, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) із особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом.

Матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 на час скоєння ДТП перебував у трудових відносинах з відповідачем, а автомобіль марки DAF 95XF 380, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 з напівпричіпом Kogel SN, державний номер НОМЕР_3 , перебували у володінні відповідача на законних підставах, отже, обов`язок з відшкодування шкоди у даному випадку покладається на відповідача.

Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна наявність повного складу цивільного правопорушення, як-то: протиправна поведінка; шкідливий результат такої поведінки (шкода); причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою; вина правопорушника. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Протиправна поведінка ОСОБА_1 (порушення ним вимог пункту 13.1 ПДР України) встановлена постановою Печерського районного суду міста Києва від 11.12.2017 у справі №757/62914/17-п, яка набрала законної сили, вказаною постановою також встановлено вину зазначеної особи у вчиненні ДТП і вина ним була повністю визнана.

Матеріалами справи підтверджується, що внаслідок протиправної поведінки ОСОБА_6 була завдана шкода застрахованому позивачем транспортному засобу, а між шкодою і протиправною поведінкою існує прямий причинний зв`язок. Таким чином, в діях ОСОБА_1 наявний повний склад цивільного правопорушення.

Щодо розміру завданої шкоди, то апеляційний господарський суд виходить з того, що звіт про оцінку транспортного засобу є лише попереднім оціночним документом, в якому зазначається можлива, але не кінцева сума, що витрачена на відновлення транспортного засобу.

Реальним же підтвердженням розміру витрат потерпілої особи є саме платіжне доручення, яким оплачена виставлена станцією технічного обслуговування сума вартості відновлювального ремонту транспортного засобу.

Визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту суди, у разі виникнення спору щодо визначення його розміру, мають виходити з фактичної суми, встановленої висновком судової автотоварознавчої експертизи або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля.

Вказані правові позиції викладені у постановах Верховного Суду від 06.07.2018 у справі №924/675/17, від 25.07.2018 у справі №922/4013/17, від 13.03.2018 у справі №910/9396/17, від 06.07.2018 у справі №924/675/17,від 20.03.2018 у справі № 911/482/17, від 03.07.2019 у справі № 910/12722/18 та постанові Верховного Суду України від 15.04.2015 у справі №3-50гс15..

З наявного у матеріалах акту виконаних робіт №Н000068355 від 05.12.2017, вбачається, що загальна вартість фактично виконаних ТОВ "Автолайф Центр" ремонтних робіт становить 443349,40 грн

При цьому, згідно Звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, складеного ТОВ "Експертно-Асистуюча компанія "Фаворит", вартість матеріального збитку , заподіяного власнику після аварійного пошкодження КТЗ "Land Rover Range Rover Sport" станом на 13.10.2017 становить 447437,05 грн (з урахуванням ПДВ та без врахування втрати товарного вигляду).

Згідно Висновку експертів № 11541/20-54/11542/20-52 від 19.08.2020 року за результатами проведення комплексної автотоварознавчої та транспортно-трасологічної експертизи, вартість матеріального збитку, завданого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, наземного транспортного засобу Land Rover станом на дату ДТП складала: 464 457,41 грн (з урахуванням ПДВ та втрати товарного вигляду).

Отже, встановлений як Звітом про оцінку, так і Висновком експертів, розмір збитку перевищує розмір фактичної вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля, що її відшкодовано позивачем.

Відповідно до ст. 104 ГПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

З дослідницької частини висновку експертів вбачається, що експертиза проводилась за матеріалами справи (кольоровим фотографіям та актом виконаних робіт), і експерти вказали, що по фотознімкам (без огляду як пошкодженого, так і відремонтованого автомобіля Land Rover) неможливо визначити характер пошкодження окремих деталей, а також обсяг фактично виконаних робіт по даному автомобілю, оскільки експертами об`єкт дослідження не оглядався, а детальної інформації про фактичний його стан немає.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про те, що розмір завданої у ДТП шкоди становить лише 321 368,66 грн (роботи та використані запчастини, зазначені у позиціях №№ 4, 8, 13, 14, 28, 29, 30, 33, 39, 42 рахунку № С000042394 від 06.11.2017) ґрунтується на припущеннях та не відповідає доказам у справі, зокрема, акту виконаних робіт №Н000068355 від 05.12.2017.

При цьому у судовому засіданні суд апеляційної інстанції перевірив твердження третьої особи з незгодою за кожною з позицій ремонту та замінених запчастин, викладених у поясненнях третьої особи. З урахуванням описки у рахунку щодо ремонту та заміни запчастин лівої частини кузову, виправленої листом з вказівкою на цю помилку і фактичний ремонт правої частини автомобіля та багажника, огляду фото пошкоджень, логічних та послідовних пояснень представника позивача щодо необхідності знімати передні праві двері та окремі деталі облаштування всередині кузову автомобіля з метою безперешкодного доступу до зон ремонту та збереження цілісності демонтованих деталей під час ремонту, та необхідної сукупності дій для вирівнювання кольору кузова справа під час фарбування замінених задніх правих дверей тощо, Північний апеляційний господарський суд приходить до висновку, що пояснення позивача в цій частині більш вірогідні, оскільки логічні, послідовні і ґрунтуються на сукупності інших доказів, що містяться в матеріалах справи.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному та повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на викладене, враховуючи встановлені фактичні обставини справи, наведені норми чинного законодавства та оцінивши докази у справі в їх сукупності, апеляційний господарський суд приходить до висновку, що відповідач як володілець транспортного засобу, водія якого визнано винним у дорожньо-транспортній пригоді, в силу положень статей 1172, 1187, 1188, 1194 ЦК України, зобов`язаний відшкодувати позивачу різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, а тому позовні вимоги є доведеними, обґрунтованими і підлягають задоволенню у повному обсязі

За встановлених обставин, Північний апеляційний господарський суд прийшов до висновку, що рішення Господарського суду міста Києва від 28 січня 2021 року прийняте із невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи, невірним застосуванням норм матеріального права, а тому, відповідно до положень ст. 277 ГПК України, підлягає зміні в частині розміру стягнутої суми.

Частиною 14 ГПК України визначено, що якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

При поданні позовної заяви позивачем було сплачено 5150,24 грн судового збору, який, у зв`язку із задоволенням позову, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі.

Крім цього, у позовній заяві позивачем було зазначено попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, у тому числі 10000 грн витрат на професійну правничу допомогу, а в процесі розгляду справи в суді першої інстанції позивачем було подано заяву про надання доказів на підтвердження розміру судових витрат (том 1 а.с.68-69), в якій він просив вирішити питання про відшкодування 9000 грн витрат на професійну правничу допомогу, однак вказана заява не була розглянута судом першої інстанції.

Відповідно до ч.8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами, а саме, у разі задоволення позову - на відповідача та у разі відмови в позові - на позивача.

За вимогами частин 5, 8 статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись. Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем було надано ордер серії ЗП №70251 від 11.01.2019, виданий адвокатом Даниловим А.Г. на підставі договору №1101119/А від 11.01.2019 (том 2 а.с.70), договір №110119/А від 11.01.2019, укладений між адвокатом Даниловим А.Г. та ПрАТ "СК "Арсенал Страхування" (том а.с.71).

Відповідно до вказаного договору адвокат взяв на себе зобов`язання надавати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим договором, а довіритель зобов`язаний оплатити замовлення в порядку та строки обумовлені сторонами.

У пункті 1.2 договору визначені обов`язки адвоката, згідно яких він надає, зокрема, консультаційні та юридичні послуги щодо захисту інтересів довірителя, однак не має права підпису позовної заяви.

01.12.2020 адвокатом Даниловим А.Г. та ПрАТ "СК "Арсенал Страхування" був підписаний акт виконаних робіт до договору №110119/А, згідно адвокатом були надані наступні послуги: визначення підсудності розгляду позовної заяви, визначення та правовий аналіз матеріалів справи, аналіз правового конфлікту, надання правової інформації - 1000 грн за годину, 2 години, вартість 2000 грн; аналіз діючого законодавства з питань відшкодування шкоди в порядку суброгації, заподіяної в результаті ДТП, вивчення законодавства, що підлягає застосуванню, підбір та аналіз судової практики Верховного Суду, зустріч з довірителем та визначення стратегії захисту - 1000 грн за годину, 3 години, вартість 3000 грн; підготовка позовної заяви та формування пакету документів за позовом до ТОВ "ТД "Тритон" - 1000 грн за годин, 4 години, вартість 4000 грн, вартість послуг адвоката за цим актом складає 9000 грн (том 2 а .с.74).

Платіжним дорученням від 09.12.2020 №66778101, згідно виставленого адвокатом рахунку від 01.12.2020, позивач сплатив адвокату Данилову А.Г. 9000 грн за надання правової допомоги (том 2 а.с.72-73).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Копія заяви з доказами понесення витрат на професійну правничу допомогу направлялась позивачем відповідачу, однак останній не заявляв клопотання про зменшення цих витрат.

Доводи третьої особи про те, що адвокат Данилов А.Г. не приймав участі у судових засіданнях і не підписував жодний з поданих позивачем документів, відхиляються апеляційним господарським судом, оскільки факт надання професійної правничої допомоги підтверджується актом виконаних робіт і окремими процесуальними документами, підписаними вказаним правником на підставі договору і доручення позивача.

Однак, Верховний Суд у постановах від 03.10.2019 у справі №922/445/19, від 24.10.2019 у справі №905/1795/18, від 17.09.2020 у справі №904/3583/19 зазначив, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами 5-7, 9 статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення.

У постановах від 24.10.2019 у справі №905/1795/18 і від 01.08.2019 у справі №915/237/18, від 11.02.2021 у справі №920/39/20 Верховний Суд також зазначив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява №19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Оцінка обґрунтованості, пропорційності витрат на професійну правничу допомогу з урахуванням обсягу наданих адвокатом позивача послуг, складністю справи, а також підтвердженість таких витрат належними та допустимими доказами вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням конкретних обставин кожної справи.

Дослідивши поданий позивачем акт виконаних робіт, апеляційний господарський суд приходить до висновку, що заявлений до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката є завищеним, тому, враховуючи рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених адвокатом документів, їх значення для спору, кількість та фактичний час витраченого адвокатом часу, апеляційний господарський суд прийшов до висновку, що розумною та співмірною є компенсація витрат відповідача на професійну правничу допомогу в сумі 5000 грн.

Частиною 13 ст. 129 ГПК України встановлено, що судові витрати третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, стягуються на її користь із сторони, визначеної відповідно до вимог цієї статті, залежно від того заперечувала чи підтримувала така особа заявлені позовні вимоги.

З матеріалів справи вбачається, що третьою особою було оплачено вартість проведення судової експертизи в розмірі 8172,00 грн, а оскільки третя особа не підтримувала заявлені позовні вимоги, ці витрати покладаються на третю особу і не підлягають відшкодуванню.

Також, у зв`язку із задоволенням апеляційної скарги, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 7725,36 грн витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 267-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал-страхування" задовольнити.

2. Змінити рішення Господарського суду міста Києва від 28 січня 2021 року, виклавши його резолютивну частину у наступній редакції:

"1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім Тритон" (вул. Качалова 5А, м. Київ, 03680, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал-страхування" (вул. Борщагівська, 154, м. Київ, 03056, ) - 343 349 (триста сорок три тисячі триста сорок дев`ять) грн 40 коп. збитків, 5150 (п`ять тисяч сто п`ятдесят) грн 24 коп. витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви, 5000 (п`ять тисяч грн) витрат на професійну правничу допомогу".

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім Тритон" (вул. Качалова 5А, м. Київ, 03680, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал-страхування" (вул. Борщагівська, 154, м. Київ, 03056, ) - 7725 ( сім тисяч сімсот двадцять п`ять) грн 36 коп. витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

4. Видачу наказу доручити Господарському суду міста Києва.

5. Справу повернути до Господарського суду міста Києва.

6. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 07.10.2021.

Головуючий суддя Т.П. Козир

Судді Г.П. Коробенко

Г.А. Кравчук