ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" жовтня 2021 р.м. ХарківСправа № 922/3167/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Гребенюк Т.Д.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» (04050, м.Київ, вул.Глибочицька, буд. 44, )
до Акціонерного товариства "Страхова компанія "Мега-Гарант" (61057, м.Харків, вул.Донця-Захаржевського, 6/8, )
про стягнення коштів у розмірі 69773,49 грн.
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

09.08.2021 до Господарського суду Харківської області звернулося Приватне акціонерне товариство "Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» (далі - позивач або ПрАТ Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп) до Акціонерного Товариства Страхова Компанія МЕГА-ГАРАНТ (далі - відповідач або АТ СК МЕГА-ГАРАНТ) із позовною заявою про стягнення заборгованості у розмірі 69773,49 грн. та судового збору 2270, 00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на підставі договору добровільного комплексного страхування на транспорті №06/02-200037281 від 18.07.2020, внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди, позивачем виплачено відшкодування власнику пошкодженого застрахованого ним автомобіля марки Scania G440, реєстраційний номер НОМЕР_1 , тому, відповідно до ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 ЦК України, позивач отримав право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Оскільки цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу - автомобіля марки Daewoo Lanos, реєстраційний номер НОМЕР_2 , водій якого визнаний винним у скоєнні ДТП, застрахована відповідачем, позивач просить суд стягнути з відповідача суму страхового відшкодування у розмірі 67550,79 грн., пеню у розмірі 1856,26 грн., 3% річних у розмірі 366,44 грн. Також просить стягнути з відповідача суму сплаченого судового збору у розмірі 2270,00 грн.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 13.08.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи №922/3167/21 здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; встановлено відповідачу строк у п`ятнадцять днів з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позов із урахуванням вимог, передбачених статтею 165 Господарського процесуального кодексу України та доказів направлення відзиву позивачу.

Як вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №5422, ухвалу Господарського суду Харківської області від 13.08.2021 року у справі № 922/3167/21 вручено представнику відповідача 18.08.2021 року.

Тобто, строк для надання відзиву на позовну заяву до 02.09.2021 року (включно).

На адресу суду від відповідача відзиву на позов, клопотань, заяв тощо не надходило.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За таких обставин, приймаючи до уваги, що відповідач так і не скористався наданими йому процесуальними правами, а за висновками суду у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України.

Згідно з ч. 4 ст. 240 ГПК України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами (ч. 5 ст. 252 ГПК України).

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Як зазначає позивач, 18.07.2020 року між ПрАТ "УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп" та ТОВ Олл Інжиніринг укладено договір добровільного комплексного страхування на транспорті №06/02-200037281 (надалі - договір), за яким був застрахований автомобіль Scania G440, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Строк дії 19.07.2020-18.07.2021.

Наказом про призначення відповідального за експлуатацію основних засобів у зв`язку із виробничою необхідністю, виданим ТОВ «Олл Інжиніринг», за водієм автотранспортних засобів ТОВ «Олл Інжиніринг» ОСОБА_1 з 19.07.2019 закріплено сідельний тягач Scania G440, А4/2NA реєстраційний номер НОМЕР_1 та напівпричіп Wielton NS3S державний номер НОМЕР_3 .

06.10.2020 року в смт.Ворзелі Київської області на автодорозі Т-10-01 стався страховий випадок за участю застрахованого позивачем автомобіля «Scania G440», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та автомобіля «Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_2 при виїзді на нерегульоване перехрестя не надала перевагу в русі автомобілю «Scania G440», реєстраційний номер НОМЕР_1 з напівпричепом «Wielton» д.н.з. НОМЕР_4 , який рухався по головній дорозі, внаслідок чого відбулося зіткнення автомобілів, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Ірпінського міського суду Київської області від 27.10.2020 року визнано винним водія «Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_2 , у вчиненні адміністративного правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а.с.19).

Відповідно до рахунку на передоплату №SK-2006760 від 08.10.2020 року вартість ремонту автомобілю Scaniа G440A4X2NA реєстраційний номер НОМЕР_1 , становить 79182,30 грн. (а.с. 29-30).

Згідно з розрахунком суми страхового відшкодування до справи №745 на підставі рахунку №SK-2006760 від 08.10.2020 року КФ ТОВ «Сканія Україна», вартість матеріального збитку згідно з умовами договору страхування 79182,30 грн., безумовна франшиза 11631,51 грн., оплата страхувальнику 67 550,79 грн.

За наслідками вказаної дорожньо-транспортної пригоди позивачем було виплачено страхове відшкодування в розмірі 67550,79 грн., що підтверджується платіжним дорученням №3Р016499 від 17.02.2021 року (а.с. 34). Вказаний розмір страхового відшкодування підтверджується й наявним в матеріалах справи страховим актом №45 від 16.02.2021 року (а.с. 33).

За розрахунками позивача, сума страхового відшкодування, яка підлягає стягненню з відповідача на його користь становить 67550,79 грн. у розмірі ліміту відповідальності за шкоду заподіяну майну за полісом №ЕР/159039228.

У матеріалах справи також наявна адресована відповідачу заява (претензія) ПрАТ УСК Княжа Вієнна Іншуранс Груп від 23.02.2021 року № 45 про виплату страхового відшкодування, в якій позивач просив АТ СК МЕГА-ГАРАНТ відшкодувати йому сплачену суму страхового відшкодування у розмірі 67550,79 грн.

Проте відповідачем вищенаведена заява була залишена без розгляду.

Вказані обставини стали підставою для звернення позивача до суду з цим позовом про стягнення з відповідача на його користь страхового відшкодування у розмірі 67550,79 грн., пені- 1856,26 грн., 366,44 грн.- 3% річних від простроченої суми.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Пунктом 1 ст. 11 Цивільного кодексу України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

Нормами ст. 11 Цивільного кодексу України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі, інші юридичні факти.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

За ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 1 Закону України "Про страхування" страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів громадян та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати громадянами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Відповідно до постанови Ірпінського міського суду Київської області від 27.10.2020 року справі №367/6646/20 (належним чином засвідчена копія постанови міститься в матеріалах справи) дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення ОСОБА_2 вимог п. 16.11 Правил дорожнього руху України. ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно з положеннями статті 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

За ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

У разі виплати страховою компанією страхового відшкодування до неї у межах фактичних витрат від потерпілої особи переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки. В таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика (суброгація). Нового зобов`язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора, а саме потерпілій (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за заподіяння шкоди.

Таким чином, за суброгацією відбувається лише зміна осіб у вже наявному зобов`язанні (зміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. Це означає, що одна особа набуває прав і обов`язків іншої особи у конкретних правовідносинах. У процесуальному відношенні страхувальник передає свої права страховику на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав.

Отже, суброгація допускається тільки у договорах майнового страхування і правовою підставою її застосування є стаття 993 ЦК та стаття 27 Закону України "Про страхування".

Судом встановлено, що відносини між АТ СК МЕГА-ГАРАНТ, як страховиком та власником автомобіля «Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_2 , як страхувальником врегульовані полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР159039228.

Таким чином, до спірних правовідносин є обґрунтованим застосування ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України "Про страхування".

У відповідності до вищевказаних норм, ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України "Про страхування" до позивача перейшло право вимоги, яке страхувальник мав до відповідача, як страхувальника цивільної відповідальності за шкоду, заподіяну внаслідок експлуатації ОСОБА_2 транспортного засобу «Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Страхувальник має право вибору страховика для укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (ст. 14 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів").

З урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТСБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування (п. 21.1. ст. 21 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів").

У відповідності до ст. 5 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Відповідно до п. 22.1. ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтею 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Таким чином, для визначення складових витрат, які підлягають відшкодуванню саме страховиком цивільно-правової відповідальності, в даному випадку підлягають застосуванню саме спеціальні норми пункту 22.1 статті 22 та статті 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Тобто, наведеними положеннями встановлено, що розмір відповідальності страховика за полісом обмежується розміром відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу в межах встановлених відповідним полісом ліміту відповідальності та франшизи.

Відповідно до пункту 9 частини 2 статті 7 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" встановлено, що проведення оцінки майна є обов`язковим для визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом.

Норма частини 1 статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", яка передбачає відшкодування страховиком саме оціненої шкоди, не встановлює імперативного обов`язку щодо проведення такої оцінки саме суб`єктом оціночної діяльності відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", а отже, така оцінка може бути здійснена на підставі рахунку СТО чи акту виконаних робіт.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у справі №910/22886/16 від 01.02.2018 року.

Реальним підтвердженням виплати суми страхового відшкодування страхувальнику є саме платіжне доручення №3Р016499 від 17.02.2021 року, яким оплачена виставлена сума вартості відновлювального ремонту транспортного засобу, у розмірі 67550,79 грн.

Згідно частини 2 підпункту 12.1 статті 12 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Франшиза становить 0,0 грн.

Таким чином, на підставі зазначених вище норм та у зв`язку з укладенням відповідачем з власником автомобіля «Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_2 , полісу страхування цивільно-правової відповідальності №ЕР/159039228, відповідач прийняв на себе обов`язок відшкодовувати завдану шкоду, заподіяну майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу «Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Враховуючи викладене, зважаючи на положення ст. 993 Цивільного кодексу України, ст. 12, 22, 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", з огляду на те, що полісом №ЕР/159039228 встановлено ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну в розмірі 130 000,00 грн., суд дійшов висновку про обґрунтованість доводів позивача про те, що стягненню з відповідача підлягає сума страхового відшкодування за шкоду, заподіяну внаслідок експлуатації ОСОБА_2 транспортного засобу «Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_2 , в розмірі 67550,79 грн.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 366,44 грн. 3% річних, нарахованих за період з 31.05.2021 по 04.08.2021.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд бере до уваги правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 25.02.2021р. у справі №761/6346/17, згідно з якою грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки із договірних відносин, а й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством, зокрема і з факту завдання майнової шкоди іншій особі.

Перевіривши розрахунок позивача, суд дійшов висновку, що їх розмір за період з 31.05.2021 по 04.08.2021 становитиме 366,44 грн. і саме ця сума підлягає стягненню з відповідача.

Щодо вимог позивача про стягнення пені, суд зазначає наступне.

Позивач, посилаючись на приписи п. 36.5 ст. 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", просить стягнути з відповідача 1856,26 грн. пені, нарахованої за період з 31.05.2021 по 04.08.2021.

Згідно з п.36.5 ст. 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Перевіривши надані позивачем розрахунки пені у розмірі 1856,26 грн., яка нарахована за період з 31.05.2021 (90 днів з моменту отримання вимоги з 01.03.2021) по 04.08.2021 на предмет відповідності вимогам чинного законодавства, зокрема, ст. 253-255, 549, 625 ЦК України, ст. 231, 232 ГК України, ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", а також п. 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд дійшов висновку, що такий є обґрунтованим, правомірним та правильно розрахованим, а відтак вимога позивача про стягнення пені у розмірі 1856,26грн. є такою, що підлягає задоволенню.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Підсумовуючи викладені вище фактичні обставини, виходячи з системного аналізу положень чинного законодавства та матеріалів справи в цілому, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню про стягнення з відповідача на користь позивача страхового відшкодування в розмірі 69773,49 грн., пені у сумі 1856,26 грн., 3% річних у сумі 366,44 грн.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору в сумі 2270,00 грн. відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 73, 86, 129, 233, 236, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» задовольнити повністю.

2. Стягнути з Акціонерного Товариства Страхова Компанія МЕГА-ГАРАНТ (, адреса: 61057, м. Харків, вул. Донця-Захаржевського, 6/8) на користь Приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» (04050, м.Київ, вул. Глибочицька, буд. 44, ) розмір збитку у сумі 67550,79 грн., 1856,26 грн. пені, 366,44 грн. 3% річних, а загалом 69 773,49 грн. та судовий збір 2270,00 грн.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено "11" жовтня 2021 р.

Суддя Т.Д. Гребенюк