РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

07.10.2021Справа № 910/20147/20
Господарський суд міста Києва у складі судді Полякової К.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом Приватного акціонерного товариства "Просто-страхування"

до Приватного акціонерного товариства "Європейський страховий альянс"

про стягнення 8072,88 грн.

без виклику представників сторін (без проведення судового засідання)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "Просто-страхування" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "Європейський страховий альянс" про стягнення 8072,88 грн. відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідач, як страховик винної у ДТП особи, не відшкодував позивачу шкоду, завдану страхувальником відповідача внаслідок ДТП.

У відзиві на позовну заяву відповідач зауважив, що здійснив виплату страхового відшкодування за вирахуванням ПДВ, оскільки виконавець ремонтних робіт пошкодженого транспортного засобу не є платником ПДВ.

При розгляді справи судом враховано частину 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка визначає право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

28.12.2018 між позивачем, як страховиком, та ОСОБА_1 , як страхувальником, укладено договір страхування серії PKS № 1801911, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом марки Volkswagen Polo, державний номер НОМЕР_1 .

Відповідно до додаткової угоди від 25.11.2019 № 1 до договору державний номер транспортного засобу марки Volkswagen Polo змінений на НОМЕР_2 .

12.12.2019 у м. Києві по вул. Дмитрівський відбулася дорожньо-транспортна пригода (зіткнення) між транспортним засобом марки Toyota Corolla, державний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 , та транспортним засобом марки Volkswagen Polo, державний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , у зв`язку з чим останньому транспортному засобу завдано пошкоджень.

Постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 28.02.2020 у справі № 761/48647/19 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

14.12.2019 страхувальник звернувся до позивача з повідомленням про подію, що має ознаки страхового випадку за договором від 28.12.2018 № 1801911.

Згідно звіту від 08.10.2020 № 142054 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, складеного суб`єктом оціночної діяльності фізичною особою-підприємцем Карета Олександром Євгеновичем , вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу марки Volkswagen Polo, державний номер НОМЕР_2 , становить 52269,75 грн.

Вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу марки Volkswagen Polo, державний номер НОМЕР_2 , визначено на підставі рахунку від 14.12.2019 № 123042063 та калькуляції від 14.12.2019 № 142054 на суму 51437,27 грн., складених фізичною особою-підприємцем Ритко Д.В .

На підставі вищевказаних документів позивач визначив розмір страхового відшкодування в розмірі 50937,27 грн. відповідно до страхового акту від 24.12.2019 № 142054.

Дана сума страхового відшкодування в розмірі 50937,27 грн. сплачена позивачем на рахунок ФОП Ритко Д.В. , що підтверджується платіжним дорученням від 24.12.2019 № 22860.

Цивільно-правова відповідальність винного у скоєнні ДТП водія ОСОБА_3 на момент скоєння ДТП застрахована у відповідача за полісом № АО001611383, який станом на дату ДТП 12.12.2019 був діючим.

У зв`язку з цим, позивач звертався до відповідача з заявою про виплату страхового відшкодування від 16.01.2020 № 04-185 у розмірі 50937,27 грн.

У відповідь відповідач листом від 14.04.2020 № 1292113 зауважив, що за вирахуванням ПДВ сума страхового відшкодування підлягає виплаті в розмірі 42864,39 грн. (51437,27 грн. (вартість ремонту) - 8572,88 грн. (ПДВ) = 42864,39 грн.).

Із матеріалів справи слідує, що відповідач сплатив позивачу суму страхового відшкодування в загальному розмірі 42864,39 грн., що підтверджується платіжними дорученнями від 17.06.2020 № 6423 на суму 22864,39 грн., від 23.06.2020 № 6554 на суму 10000 грн., від 01.07.2020 № ЦО06908 на суму 10000 грн.

За змістом статті 980 ЦК України, статті 4 Закону України "Про страхування" залежно від предмета договору страхування може бути особистим, майновим, а також страхуванням відповідальності.

Згідно з положеннями статті 999 ЦК України і статей 6, 7 Закону України "Про страхування" за вольовою ознакою страхування може бути добровільним і обов`язковим, тому кожен вид страхування має свої особливості правового регулювання.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Отже, позивач, здійснивши виплату страхового відшкодування за договором майнового страхування, набув права потерпілої особи в межах здійсненої виплати.

Станом на час настання страхового випадку (ДТП) цивільно-правову відповідальність особи, винної у скоєнні ДТП, застраховано відповідачем на підставі полісу № АО001611383 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідно до даних полісу № АО001611383 франшиза становить 0 грн.

Визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту, суди, у разі виникнення спору щодо визначення розміру шкоди, повинні виходити з фактичної (реальної) суми, встановленої висновком автотоварознавчої експертизи, або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля. Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 20.03.2018 у справі № 911/482/17 та від 03.07.2019 у справі № 910/12722/18.

Приймаючи до уваги визначену вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу марки Volkswagen Polo, державний номер НОМЕР_2 , на підставі виставленого ФОП Ритко Д.В. рахунку від 14.12.2019 № 123042063 та калькуляції від 14.12.2019 № 142054 на суму 51437,27 грн., суд дійшов висновку про обґрунтованість визначеного позивачем розміру заподіяної шкоди за вирахуванням франшизи за договором від 28.12.2018 № 1801911 у сумі 50937,27 грн.

Водночас, із матеріалів справи слідує, що відповідач здійснив виплату страхового відшкодування позивачу в розмірі 42864,39 грн., за вирахуванням ПДВ.

На підтвердження того, що ФОП Ритко Д.В. не є платником податку на додану вартість, відповідачем до відзиву додано витяг з Електронного кабінету реєстру платників ПДВ, за яким станом на 13.01.2021 Ритко Д.В. не значиться платником ПДВ.

У той же час, із складеної ФОП Ритко Д.В. калькуляції від 14.12.2019 № 142054 на суму 51437,27 грн. слідує, що до цін включено 20 % ПДВ, у зв`язку з чим суд вважає обґрунтованими твердження відповідача про те, що з розрахованої позивачем суми підлягає вирахуванню 20 % ПДВ.

Суд зауважує, що вартість ремонту автомобіля з врахуванням ПДВ виплачується страховою компанією або стягується судом після надання документів про такі витрати. Відтак, у таких випадках слід з`ясовувати наявність двох обставин: 1) фактичне здійснення ремонту автомобіля; 2) чи є виконавець робіт по ремонту автомобіля платником ПДВ.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 13.03.3018 у справі № 910/9396/17 та від 06.07.2018 у справі № 924/675/17.

Оскільки за наданим відповідачем витягом з реєстру платників ПДВ ФОП Ритко Д.В. не відносився до платників ПДВ та доказів протилежного позивачем не надано, суд дійшов висновку про відсутність наразі підстав для стягнення залишку суми страхового відшкодування, що становить несплачені відповідачем 20 % ПДВ.

При цьому, сплачена відповідачем сума страхового відшкодування за вирахуванням ПДВ у розмірі 42864,39 грн. перевищує розраховану судом суму (51437,27 грн.-20%=41149,82 грн.), з якої також підлягала вирахуванню франшиза за договором від 28.12.2018 № 1801911.

Згідно з частинами першою, третьою статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З огляду на те, що відповідачем надані докази того, що виконавець робіт по ремонту пошкодженого транспортного засобу марки Volkswagen Polo, державний номер НОМЕР_2 , не був платником ПДВ, у той час як позивачем наведені обставини жодним чином не спростовані, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для стягнення 8072,88 грн. залишку страхового відшкодування, що становить несплачені відповідачем 20 % ПДВ, у зв`язку з чим позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статей 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору та на професійну правничу допомогу покладаються на позивача.

Керуючись статтями 86, 129, 232, 236-241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Приватного акціонерного товариства "Просто-страхування" відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва (пункт 17.5 частини 1 Перехідних положень ГПК України) протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя К.В. Полякова