ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А
06.10.2021 Справа № 905/1552/21
Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Устимової А.М.,
розглянувши заяву Керівника Маріупольської окружної прокуратури Донецької області в інтересах держави від 01.10.2021 №55-5779вих-21 про забезпечення позову та додані до неї документи
за позовом: Керівника Маріупольської окружної прокуратури Донецької області в інтересах держави
до відповідача 1: Маріупольської міської ради Донецької області,
до відповідача 2: Товариство з обмеженою відповідальністю «Приазовбуд»;
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Азовбудівництво»
про: визнання незаконним та скасування рішення, визнання недійсним договору оренди земельної ділянки
без повідомлення учасників
Стислий зміст і підстави заяви
Процедура провадження у справі у господарському суді
11.08.2021, шляхом надіслання поштового відправлення Керівник Маріупольської окружної прокуратури Донецької області звернувся до Господарського суду Донецької області з позовом в інтересах держави до Маріупольської міської ради Донецької області про визнання незаконним та скасування рішення, визнання недійсним договору оренди земельної ділянки(у редакції заяви про зміну предмету позову, яка прийнята судом).
В обґрунтування позовних вимог прокурор зазначає, що рішення №8/8-794 від 30.06.2021 «Про поновлення строку оренди земельної ділянки по пр. Миру, 127а в Центральному районі міста Товариству з обмеженою відповідальністю «Приазовбуд» та надання дозволу на передачу її в суборенду Товариству з обмеженою відповідальністю «Азовбудівництво» прийняте на 8 сесії 8 скликання Маріупольської міської ради Донецької області з порушенням чинного законодавства, у зв`язку з чим підлягає визнанню незаконним та скасуванню, що, в свою чергу, є підставою відповідно до вимог ст.ст. 203,215 Цивільного кодексу України для визнання недійсним укладеного на підставі оспорюваного рішення договору оренди землі від 27.07.2021 б/н між Маріупольською міською радою Донецької області та ТОВ «Приазовбуд» як такого, що не відповідає вимогам ч. 2 ст.124 Земельного кодексу України, ст. 33 Закону України «Про оренду землі».
Згідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.08.2021 для розгляду даної справи визначена суддя Устимова А.М.
Ухвалою суду від 25.08.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №905/1552/21; справу вирішеного розглядати у порядку загального позовного провадження, залучено до участі у справі в якості третіх осіб які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Приазовбуд», Товариство з обмеженою відповідальністю «Азовбудівництво», підготовче засідання у справі призначено на 14.09.2021.
Ухвалою суду від 14.09.2021 прийнято заяву Керівника Маріупольської окружної прокуратури Донецької області, що виступає в інтересах держави, про зміну предмету позову; залучено до участі у справі в якості відповідача 2 Товариство з обмеженою відповідальністю «Приазовбуд»; відкладено розгляд справи на 07.10.2021 року о 11:00 год.
Дослідивши подані матеріали, суд дійшов висновку, що заява за формою та змістом відповідає вимогам, встановленим статтею 139 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України). Заявником підтверджено сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, надіслання іншим учасникам копій заяви і доданих до неї документів приписи закону не вимагають.
Приймаючи рішення щодо відповідності форми та змісту заяви приписам ст.139 ГПК України за відсутності зазначення у заяві пропозиції щодо зустрічного забезпечення, суд виходив з того, що ч. 1 ст.141 Кодексу передбачено право суду, а не обов`язок вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Правовий висновок щодо правомірності розгляду заяви у разі відсутності пропозиції щодо зустрічного забезпечення міститься у п. 6.9 постанови Верховного Суду від 25.02.2019 у справі №924/789/18.
Підстави для прийняття рішення щодо повернення заяви, передбачені ст.140 ГПК України, судом не встановлені.
Згідно п.3 ч.1 ст. 138 ГПК України заява про забезпечення позову подається після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.
Заявником при зверненні до суду дотримано правило, встановлене наведеною вище нормою права. Матеріали справи знаходяться в провадженні судді Господарського суду Донецької області.
Правова оцінка аргументів та мотиви рішення суду
Перевіривши доводи, викладені у заяві, та додані документи, господарський суд, надаючи правову оцінку спірним правовідносинам у справі, дійшов висновку про задоволення вимог заяви, зважаючи на таке.
Відповідно до частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Частиною першою статті 2 ГПК України встановлено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.
Згідно з частиною першою статті 11 ГПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.
Інститут вжиття заходів забезпечення позову є одним із механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту.
Забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, метою якого є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.
Процесуальні підстави для застосування заходів забезпечення позову визначає стаття 136 Господарського процесуального кодексу України, згідно з положеннями якої господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Згідно п.2, п.4 ч.1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується забороною відповідачу вчиняти певні дії, забороною іншим особам вчиняти певні дії щодо предмету спору або здійснювати платежі, або передавати майна відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.
При вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову господарський суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням таких умов: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між заявленим заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; імовірності ускладнення чи наявності ризику неможливості поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.
Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.
Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.
Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову.
При цьому, згідно п.11 ч.6 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.
Також, вирішуючи питання про забезпечення позову та виходячи з приписів статей 13, 15, 74 ГПК України (змагальність сторін та пропорційність у господарському судочинстві, обов`язок доказування і подання доказів), господарський суд також має здійснити оцінку обґрунтованості доводів протилежної сторони (відповідачів) щодо відсутності підстав та необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову з урахуванням зокрема того, чи порушує вжиття відповідних заходів забезпечення позову права цього учасника (відповідача), а відповідно чи порушується при цьому баланс інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу та яким чином; чи спроможний відповідач фактично (реально) виконати судове рішення в разі задоволення позову у разі, якщо захід забезпечення позову не буде вжито судом.
Таким чином, заходи забезпечення позову повинні застосовуватися лише в разі дійсної необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.
Суд зазначає, що обрання належного, відповідного до предмету спору, заходу забезпечення позову з урахуванням принципу співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, зрештою, дає змогу досягти збалансованості інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, та направлене на фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, які не є учасниками цього судового процесу.
Предметом позову у справі №905/1552/21 є визнання незаконним та скасування рішення №8/8-794 від 30.06.2021 «Про поновлення строку оренди земельної ділянки по пр. Миру, 127а в Центральному районі міста Товариству з обмеженою відповідальністю «Приазовбуд» та надання дозволу на передачу її в суборенду Товариству з обмеженою відповідальністю «Азовбудівництво» прийняте на 8 сесії 8 скликання Маріупольської міської ради Донецької області та визнання недійсним укладеного на підставі цього рішення договору оренди землі від 27.07.2021 б/н між Маріупольською міською радою Донецької області та ТОВ «Приазовбуд».
Позовні вимоги, що розглядаються в межах справи №905/1552/20 є немайновими вимогами, тобто, у разі їх задоволення, рішення суду не вимагатиме примусового виконання.
Згідно з усталеною практикою Верховного Суду, сформульованою в постановах від 22.01.2021 у справі № 910/5550/19, від 19.12.2018 у справі № 910/9254/18, від 02.10.2018 у справі № 910/2226/18 та від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18, якщо позивач звертається з немайновою позовною вимогою, а судове рішення в разі її задоволення не вимагатиме примусового виконання, то не має взагалі застосовуватись і досліджуватись така підстава для вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а має застосовуватись та досліджуватись така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або відновлення порушених, оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. В таких немайнових спорах має досліджуватись, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема чи не зможе позивач їх захистити у межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.
За приписами ст.ст.74, 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Системний аналіз висновків про застосування норм права, які викладені в постанові Верховного Суду від 25.05.2018 року у справі № 916/2786/17, та положень ч. 1 ст. 136 і 137 Господарського процесуального кодексу України, дає підстави дійти висновку, що під час вирішення питання про необхідність задоволення чи відмови у задоволенні заяви про забезпечення позову, суди розглядають вказані заяви з застосуванням судового розсуду (окрім випадків, які передбачені в ч.ч. 2, 5, 6, 7 ст. 137 Господарським процесуальним кодексом України).
Судовий розсуд - це передбачене законодавством право суду, яке реалізується за правилами передбаченими Господарським процесуальним кодексом України та іншими нормативно-правовими актами, що надає йому можливість під час прийняття судового рішення (вчинення процесуальної дії) обрати з декількох варіантів рішення (дії), встановлених законом, чи визначених на його основі судом (повністю або частково за змістом та/чи обсягом), найбільш оптимальний в правових і фактичних умовах розгляду та вирішення конкретної справи, з метою забезпечення верховенства права, справедливості та ефективного поновлення порушених прав та інтересів учасників судового процесу.
Відповідно до п.5.1 договору, земельна(і) ділянка(и) передаються в оренду з метою та за цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури (для будівництва житлового будинку з підземною автостоянкою та приміщеннями торгівлі (роздрібна торгівля у неспеціалізованих магазинах).
Рішенням Господарського суду Донецької області від 09.11.2020 у справі №905/892/20, яке набрало законної сили, залишено без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 01.03.2021 встановлені обставини, які є преюдиційними згідно п.4 ст.75 ГПК України, що передували винесенню оспорюваного рішення та укладанню договору.

14.04.2006 на підставі рішення Маріупольської міської ради №2044 від 28.02.2006, між Маріупольською міською радою Донецької області (орендодавець, відповідач-1) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Приазовбуд» (орендар, відповідач-2) підписаний договір оренди земельної ділянки (далі- договір оренди від 14.04.2006). Предметом договору оренди є надання, згідно з рішенням Маріупольської міської ради №2044 від 28.02.2006, у строкове платне користування земельної ділянки, загальною площею 0,6234 га, яка розташована за адресою по пр. Миру (пр. Леніна), 127-А в Центральному районі м. Маріуполя з кадастровим номером :04:002:0220 (п. 1.1; 2 договору). На земельній ділянці буде знаходитися об`єкт нерухомого майна: житловий будинок з підземною автостоянкою та приміщеннями торгівлі (п.3. договору). Договір укладений строком на 10 (десять) років - до 28.02.2016 (п. 6 договору). Строк дії договору оренди від 14.04.2006 закінчився 28.02.2016 та відповідно договір припинив свою дію.

Маріупольською міською радою прийнято рішення №7/50-5074 від 26.02.2020 «Про поновлення строку оренди земельної ділянки по пр. Миру, 127а в Центральному районі міста ТОВ «Приазовбуд» та надання дозволу на передачу її в суборенду ТОВ«Азовбудівництво», вирішено затвердити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та вирішено поновити на 10 років строк оренди земельної ділянки (землі житлової та громадської забудови) кадастровий номер :04:002:0220 площею 0,6234 га для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури (для будівництва житлового будинку з підземною автостоянкою та приміщеннями торгівлі (роздрібна торгівля у неспеціалізованих магазинах) по пр. Миру, 127а, в Центральному районі міста ТОВ «Приазовбуд», зобов`язано ТОВ «Приазовбуд» подати до Центру надання адміністративних послуг заяву про оформлення проекту договору оренди вказаної земельної ділянки протягом трьох місяців від дня прийняття рішення. Оформити правовстановлюючі документи на вказану земельну ділянку у встановленому законом порядку, надано дозвіл ТОВ «Приазовбуд», після укладення договору оренди, передати в суборенду (до припинення строку дії договору оренди) земельну ділянку площею 0,6234 га (кадастровий номер :04:002:0220) без зміни її цільового призначення, а саме для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури (для будівництва житлового будинку з підземною автостоянкою та приміщеннями торгівлі (роздрібна торгівля у неспеціалізованих магазинах) по пр. Миру, 127а, в Центральному районі міста ТОВ«Азовбудівництво».

На виконання рішення, 25.03.2020 між Маріупольською міською радою Донецької області та ТОВ «Приазовбуд» підписаний договір оренди земельної ділянки, предметом якого є надання, згідно з Рішенням Маріупольської міської ради №7/50-5074 від 26.02.2020, у строкове платне користування земельної ділянки, загальною площею 0,6234 га, яка розташована за адресою по пр. Миру (пр. Леніна), 127-А в Центральному районі м. Маріуполя з кадастровим номером :04:002:0220 (п. 1.1; 2.1. договору від 25.03.2020). Земельна ділянка передається в оренду з метою та за цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури.

Рішенням господарського суду Донецької області від 09.11.2020 у справі №905/892/20 визнано недійсним рішення L сесії 7 скликання Маріупольської міської ради Донецької області №7/50-5074 від 26.02.2020 «Про поновлення строку оренди земельної ділянки по пр. Миру, 127 в Центральному районі міста ТОВ«Приазовбуд» та надання дозволу на передачу її в суборенду ТОВ«Азовбудівництво», визнано недійсним договір оренди земельної ділянки кадастровий номер :04:002:0220 від 25.03.2020, укладений між Маріупольською міською радою та ТОВ«Приазовбуд».

ТОВ «Приазовбуд» надано дозвіл на виконання будівельних робіт №08/04/748 від 10.09.2008, строк дії якого встановлено до 30.09.2010.

Відповідачі не заперечують, що на вказаній земельній ділянці наявний об`єкт незавершеного будівництва.

Також посилаються на той факт, що згідно з експертним висновком судової будівельно-технічної експертизи №5927/24, що зроблений Донецьким науково-дослідним інститутом судових експертиз Міністерства юстиції України в межах розгляду цивільної справи №0541/6825/2012, готовність до експлуатації об`єкту вказаного незавершеного будівництва складає 10%.

В матеріалах справи міститься акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 26.04.2021 Департаменту по роботі з активами Маріупольської міської ради, згідно якого встановлено, що ТОВ «Приазовбуд» використовується земельна ділянка (кадастровий номер :04:002:0220) за адресою по пр. Миру (пр. Леніна), 127-А загальною площею 0,6234 га для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури (для будівництва житлового будинку з підземною автостоянкою та приміщеннями торгівлі, констатовано факт припинення строку дії договору оренди від 14.04.2006, яке відбулося 28.02.2016, та порушення з боку останнього строку повернення землі та приведення її в стан, придатний до використання тощо.

Зазначені вище обставини досліджуються судом в частині, яка стосується реальної можливості здійснення будівництва на вказаній земельній ділянці з залученням підрядних організацій.

Згідно даних реєстру дозвільних документів у реєстр внесено повідомлення про початок виконання підготовчих робіт ДЦ30 щодо забудови земельної ділянки кадастровий номер :04:002:0220 за адресою: м.Маріуполь, вул.Миру, 127а ТОВ «Азовбудівництво». Орган, що видав Державна архитектурно - будівельна інспекція, Генеральний підрядник - ТОВ «ПОСТ ТРЕЙД». Замовник - ТОВ «Азовбудівництво». Назва об`єкта нове будівництво житлового будинку за адресою: м.Маріуполь, вул.Миру, буд.127а.

Відповідно до даних, які містяться у розділі «Договір з генеральним підрядником» в реєстрі дозвільних документів ДЦ30, щодо початку виконання підготовчих робіт забудови земельної ділянки кадастровий номер :04:002:0220 в якості Генерального підрядника зазначено ТОВ «ПОСТ ТРЕЙД» (), дата підписання договору 13.09.2021.

Для визначення правильного найменування, ідентифікаційного коду та місцезнаходження юридичних осіб сторін у справі суд користується відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, дані якого, зокрема, щодо найменування та ідентифікаційного коду підприємства, у відповідності до ст.10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Згідно інформації, що міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, за кодом міститься інформація про юридичну особу: ТОВ «ФАВОРБУД» (адреса місцезнаходження: 69035, Запорізька обл., місто Запоріжжя, вул.Волгоградська, будинок 26-А, офіс 5).

Разом з тим, прокурором, на підтвердження факту зміни інформації щодо юридичної особи за кодом надано роздруківку з сайту UAОпендатабот, відповідно до якої: 23.10.2020 змінилась адреса з «Україна, 03189, місто Київ, вулиця Вільямса Академіка, будинок 6-Д» на «Україна, 69035, Запорізька обл., місто Запоріжжя, вул.Волгоградська, будинок 26-А, офіс 5»; 12.02.2020 змінилась назва з «Товариство з обмеженою відповідальністю «ПОСТТРЕЙД» на «Товариство з обмеженою відповідальністю «ФАВОРБУД», коротка назва з «ТОВ «ПОСТТРЕЙД» на ТОВ «ФАВОРБУД», керівник з «Пилипчинець Віталій Васильович» на «Якіб`юк Андрій Іванович», зміна діяльності з « 33.12 Ремонт і технічне обслуговування машин і устатковання промислового» на « 43.99 Інші спеціалізовані будівельні роботи, н. в. і. у.».

Відомостей про зміну інформації про юридичну особу безкоштовний запит з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань не містить.

Як наслідок, на час розгляду заяви суд позбавлений можливості встановити вірне найменування Генерального підрядника, з яким укладено відповідний договір, але має відомості щодо ідентифікаційного коду підприємства.

Таким чином, судом встановлено, що спірна ділянка передавалась в оренду з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури (для будівництва житлового будинку з підземною автостоянкою та приміщеннями торгівлі (роздрібна торгівля у неспеціалізованих магазинах), надано дозвіл на передачу в суборенду земельної ділянки ТОВ «Азовбудівництво», факт наявності на земельній ділянці об`єкта незавершеного будівництва не оспорюється відповідачами.

На даний час ТОВ «Азовбудівництво» на даний час вживаються заходи щодо забудови спірної земельної ділянки, що підтверджується повідомленням про початок виконання підготовчих робіт № ДЦ30, наданим заявником до заяви про забезпечення позову. До виконання робіт з будівництва залучено підрядну організацію на підставі договору.

З огляду на наведене, суд вважає, що у даному випадку прокурором доведено фактичні обставини справи, з якими пов`язується застосування відповідних заходів забезпечення позову, як то в даному випадку: 1) заборона ТОВ «Азовбудівництво» (), ТОВ «ПОСТ ТРЕЙД» () (ТОВ «ФАВОРБУД» ) та іншим фізичним та юридичним особам, на час розгляду та до набрання законної сили рішення у справі, здійснювати будь-які будівельні роботи на земельній ділянці кадастровий номер :04:002:0220, площею 0,6234 га, розташовану за адресою: м. Маріуполь, пр. Миру, 127А; 2) заборона органам, які здійснюють реєстрацію речових прав на нерухоме майно, на час розгляду та до набрання законної сили рішення у справі, проводити будь-які реєстраційні дії щодо новостворених об`єктів нерухомого майна - житлових чи інших приміщень, розташованих на земельній ділянці кадастровий номер :04:002:0220, площею 0,6234 та, розташовану за адресою: м. Маріуполь, пр. Миру, 127А, оскільки у випадку невжиття запропонованих прокурором заходів забезпечення позову можуть утруднити та/або взагалі унеможливити захист і поновлення у межах цього судового провадження інтересів держави в особі територіальної громади у разі задоволення позову, що вимагатиме ініціювання нових судових процесів для відновлення прав держави. Адже завершення будівництва вказаних об`єктів, внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записів про реєстрацію права власності на них у випадку задоволення позову нівелює мету звернення з позовом, позаяк з метою належного відновлення порушених прав, на захист яких подано цей позов, виникне необхідність ініціювання іншого позову - про знесення незаконно побудованих об`єктів, що потребуватиме значних фінансових витрат, покладання яких на позивача буде непомірним тягарем.

Аналогічний за своїм змістом правовий висновок щодо адекватності та співмірності обраних заходів забезпечення позову з заявленими прокурором позовними вимогами міститься у постановах Верховного суду від 19.05.2021 у справі №916/3638/20, від 15.09.2021 у справі №916/3238/20.

Розглянувши подану заявником заяву про забезпечення позову, здійснивши оцінку доказів та обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів, встановивши наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, суд дійшов висновку, що така заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 140, 144, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву Керівника Маріупольської окружної прокуратури Донецької області в інтересах держави від 01.10.2021 №55-5779вих-21 про забезпечення позову - задовольнити.

Заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю «Азовбудівництво» (), Товариству з обмеженою відповідальністю «ФАВОРБУД» (Товариству з обмеженою відповідальністю «ПОСТ ТРЕЙД» ()) та іншим фізичним та юридичним особам, на час розгляду та до набрання законної сили рішення у справі, здійснювати будь-які будівельні роботи на земельній ділянці кадастровий номер :04:002:0220, площею 0,6234 га, розташовану за адресою: м. Маріуполь, пр.Миру, 127А.

Заборонити органам, які здійснюють реєстрацію речових прав на нерухоме майно, на час розгляду та до набрання законної сили рішення у справі, проводити будь-які реєстраційні дії щодо новостворених об`єктів нерухомого майна - житлових чи інших приміщень, розташованих на земельній ділянці кадастровий номер :04:002:0220, площею 0,6234 та, розташовану за адресою: м. Маріуполь, пр. Миру, 127А.

Стягувач: Маріупольська окружна прокуратура Донецької області в інтересах держави (адреса місцезнаходження: 87501, Донецька обл., м.Маріуполь, площа Мічмана Павлова, буд.10).

Боржники: Товариство з обмеженою відповідальністю «Азовбудівництво» (87507, Донецька обл., місто Маріуполь, вул.Грецька, будинок 206, ); Товариство з обмеженою відповідальністю «ФАВОРБУД» (адреса місцезнаходження: 69035, Запорізька обл., місто Запоріжжя, вул.Волгоградська, будинок 26-А, офіс 5; ).

Ухвала набрала законної сили 06.10.2021року, підлягає негайному виконанню, може бути оскаржена до Східного апеляційного господарського суду у строк та в порядку, передбаченому ст.ст. 256-257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Аліна Миколаївна Устимова

(А.М. Устимова)