ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2021 року м.Харків Справа № 913/273/21
Провадження №33/913/273/21
про стягнення 677 992 грн 38 коп.
Суддя Драгнєвіч О.В.
Секретар судового засідання Медуниця Р.І.
У засіданні брали участь:
від позивача (в режимі відеоконференції поза межами суду): адвокат Єфременко О.О., свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС №6537/10 від 23.03.2018, довіреність №14-13 від 15.01.2021;
від відповідача: представник не прибув.
С У Т Ь С П О Р У:
Акціонерне товариство Національна акціонерна компанія Нафтогаз України звернулось до Господарського суду Луганської області з позовною заявою до Державного підприємства Сєвєродонецька теплоелетроцентраль з вимогами про стягнення грошових коштів за договором постачання природного газу №6169/1920-БО-20 від 11.10.2019, з урахуванням додаткових угод, укладених між сторонами, у загальній сумі 677 992 грн 38 коп., з яких: 277 791 грн 83 коп. - сума нарахованих 3% річних; 400 200 грн 55 коп. інфляційних втрат.
Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що відповідач в порушення п. 5.1 договору оплату за поставлений йому газ у період жовтня 2019 року квітня 2020 року здійснював несвоєчасно, допускав прострочення.
У зв`язку із допущеними відповідачем простроченнями виконання грошових зобов`язань на підставі ст.625 ЦК України позивачем були нараховані 3% річних у сумі 277 791 грн 83 коп. розраховані за загальний період з 26.11.2019 по 14.02.2021, інфляційні втрати у сумі 400 200 грн 55 коп. розраховані за загальний період з січня 2020 року по січень 2021 року, за стягненням яких позивач звернувся до суду.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.05.2021 справа передана на розгляд судді Драгнєвіч О.В.
Ухвалою Господарського суду Луганської області від 14.05.2021 позовну заяву було залишено без руху, встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовного матеріалу.
Ухвалою суду від 31.05.2021, після усунення недоліків позовного матеріалу, прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін; судове засідання призначено на 29 червня 2021 року.
В судовому засіданні 29.06.2021 оголошено перерву, про що постановлено протокольну ухвалу. Ухвалою-повідомленням від 01.07.2021 повідомлено учасників справи про оголошення перерви в судовому засіданні до 19.07.2020.
Ухвалою суду від 19.07.2021 вирішено перейти від спрощеного позовного провадження до розгляду справи №913/273/21 за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 09.08.2021; запропоновано позивачу перевірити дані, наведені в розрахунках, із даними долучених банківських виписок з рахунку; надати додаткові пояснення з питань, наведених в ухвалі суду; викликано представника позивача в судове засідання.
Позивач через канцелярію суду надав письмові пояснення від 30.07.2021 за вих.№39/5-5120-21 з додатковими документами, в яких останній зазначив, що в жовтні та листопаді 2019 відповідач здійснював оплати: 11.02.2020, 12.02.2020, 13.02.2020, 14.02.2020, 17.02.2020, 18.02.2020 на загальну суму 2 792 659 грн 55 коп., у призначенні платежів зазначав за договором №5305/18-БО-20 від 08.10.2018, розподіл коштів на виконання постанови КМУ від 18.06.2014 №217, Реєстру затверджених постанов НКРЕКП від 31.01.2020 №274. Однак, в подальшому відповідач 20.02.2020 звернувся до компанії з листом від 19.02.2020 №02-57-57/2019 з проханням перенести вказані оплати на зобов`язання за договором №6169/1920-БО-20 від 11.10.2019, що було враховано позивачем (т.2 а.с.3-113).
Ухвалою суду від 09.08.2021 відкладено судове засідання в підготовчому провадженні на 03.09.2021; запропоновано позивачу у строк до 02.09.2021 надати суду: копії виписок (інші докази на підтвердження здійснених оплат відповідачем, які були враховані позивачем у розрахунках) на визначені в ухвалі дати платежів.
Від позивача 30.08.2021 через канцелярію суду, на виконання вимог ухвали суду від 09.08.2021, надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи копій банківських виписок за вих.№39/15-5590-21 від 27.08.2021, на підтвердження даних часткових оплат, врахованих позивачем в розрахунку (т.2 а.с.128-155).
Суд, заслухавши пояснення представника позивача, розглянув подане клопотання та задовольнив його, подані документи долучив до матеріалів справи, про що постановив протокольну ухвалу від 03.09.2021.
Ухвалою суду від 03.09.2021 закрито підготовче провадження, призначено справу до розгляду по суті на 23.09.2021.
У судове засідання 23.09.2021, яке за клопотанням позивача проводилося з використанням відеоконференцзв`язку поза межами приміщення суду з використанням представником позивача власних технічних засобів, прибув лише представник останнього.
Відповідач повноважного представника в судове засідання не направив, однак про дату, час та місце всіх судових засідань був повідомлений належним чином.
За висновком суду, неприбуття представника відповідача в судове засідання не перешкоджає розгляду спору по суті, враховуючи належне його повідомлення. Суд також враховує, що від сторін обґрунтованих клопотань про відкладення розгляду спору не надходило, а ухвалою суду від 03.09.2021 явка представників сторін не визнавалася обов`язковою.
Враховуючи зазначене, а також процесуальні строки розгляду спору, суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкладення судового засідання.
За змістом ч.9 ст.165, ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
З огляду на те, що відповідач своїм правом на подання відзиву у визначений судом строк не скористався, суд відповідно до вимог вважає можливим здійснити розгляд справи за наявними у ній матеріалами.
В судовому засіданні суд встановив фактичні обставини справи, дослідив їх наявними доказами.
В судовому засіданні 23.09.2021 за результатами розгляду справи проголошено вступну та резолютивну частини судового рішення.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд
11.10.2019 між Акціонерним товариством Національна акціонерна компанія Нафтогаз України (постачальник/позивач) та Державним підприємством Сєвєродонецька теплоелектроцентраль (споживач/відповідач) укладено договір №6169/1920-БО-20 постачання природного газу, за умовами якого постачальник зобов`язався поставити споживачеві природний газ, а споживач зобов`язався прийняти його та оплатити на умовах цього договору (п. 1.1. договору) (т.1 а.с.9-17).
Згідно умов п. 1.2 договору, природний газ, що постачається за цим договором, використовується споживачем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетними установами/організаціями.
Відповідно до п. 1.3 договору, за цим договором може бути поставлений природний газ (за кодом згідно УКТЗЕД 2711 21 00 00) власного видобутку (природний газ, видобутий на території України) та/або імпортований природний газ, ввезений АТ Національна акціонерна компанія Нафтогаз України на митну територію України.
В п. 2.1 договору сторони визначили, що постачальник передає споживачу у жовтні 2019 квітні 2020 року замовлений споживачем обсяг (об`єм) природного газу в кількості 4510 тис. куб. метрів, в тому числі по місяцях: жовтень 2019 року - 210 тис. куб. метрів; листопад 2019 року 700 тис. куб.метрів; грудень 2019 року 700 тис. куб. метрів; січень 2020 року 950 тис. куб.метрів; лютий 2020 року - 900 тис. куб.метрів; безень 2020 року - 900 тис. куб.метрів; квітень 2020 року 150 тис. куб.метрів; всього 4510 тис. куб.метрів;
У відповідності до п. 3.1 договору постачальник передає споживачу у загальному потоці природний газ власного видобудку та/або імпортований газ (за кодом згідно УКТЗЕД 2711 21 00 00 ввезений на митну територію України АТ Національна акціонерна компанія Нафтогаз України) у внутрішній точці виходу з газотранспортної системи.
Право власності на природний газ переходить від постачальника до споживача після підписання актів приймання-передачі. Після переходу права власності на природний газ споживач несе всі ризики і бере на себе відповідальність, пов`язану з правом власності на природний газ.
Згідно п. 3.8 договору приймання-передача газу, переданного постачальником споживачеві у відповідному розрахунковому періоді, оформлюється актом приймання-передачі газу.
Споживач в акті примання-передачі природного газу, зазначає виключно той обсяг, який відповідає обсягам газу, які були використані споживачем в той період (періоди), коли споживач був включений до реєстру постачальника, що підтверджується споживачем в акті примання-передачі газу.
В акті примання-передачі природного газу, ціна на природний газ має відповідати ціні, зазначеній в Прейскуранті на відповідний період, також має бути врахований тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи.
За пп.3.9.3 п. 3.9 договору споживач зобов`язується надати постачальнику не пізніше 7 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом:
- підписані споживачем два примірники акта приймання-передачі природного газу, де зазначаються фактичні обсяги використаного у розрахунковому періоді природного газу згідно з цим договором і з урахуванням пункту 3.8 цього договору, його фактична ціна та вартість.
При цьому, відповідно до п. 3.10 договору постачальник не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, повертає споживачу один примірник оригіналу акта приймання-передачі природного газу, підписаний уповноваженим представником та скріплений печаткою. У разі не підписання постачальником акта примання-передачі природного газу постачальник письмово повідомляє споживача про причини такого не підписання.
Згідно з положеннями п. 3.11 договору споживач підтверджує, що підписаний сторонами акт приймання-передачі газу за розрахунковий період свідчить про повне виконання постачальником своїх зобов`язань за цим договором в частині постачання природного газу у відповідному розрахунковому періоді.
В розділі 4 договору погоджена сторонами ціна природного газу.
Пунктом 4.2 договору встановлено, що ціна за 1000 куб. м природного газу визначається сторонами щомісяця шляхом підписання додаткової угоди на підставі Прейскуранту.
Згідно з п. 4.4 договору, загальна вартість договору дорівнює вартості фактично використаного за цим договором природного газу з урахуванням вартості послуг його транспортування.
У відповідності до п. 5.1 договору, оплата за природний газ здійснюється споживачем виключно коштами шляхом 100-відсоткової поточної оплати протягом розрахункового періоду. Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем постачання газу.
Відповідно до пп. 6 п. 6.2 договору, споживач зобов`язаний прийняти газ в кількості, зазначеній в п. 2.1 договору, своєчасно оплачувати вартість поставленого природного газу в розмірі та порядку, що передбачені договором.
Пунктом 7.1 встановлено, що за невиконання або неналежне виконання договірних зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність у випадках, передбачених законодавством і договором.
В розділі 11 договору сторони зазначили, що договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення підпису постачальника печаткою, і діє в частині постачання природного газу до 30.04.2020 року (включно), а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.
В подальшому, між сторонами було укладено ряд додаткових угод до договору №6169/1920-БО-20 постачання природного газу від 11.10.2019 року, якими були погоджені зміни в ціні за газ, що поставляється, а саме:
- додаткову угоду №1 від 22.10.2019, якою, зокрема, доповнили пункт 4.2 договору підпунктом 4.2.1 в наступній редакції:
Ціна за 1000 куб. м природного газу з 01.10.2019 року по 31.10.2019 року (включно) за цим договором складає 4 272,7604 гривень, крім того податок на додану вартість (ПДВ) 20 %, усього разом з ПДВ - 5 127,3125 грн.
До ціни на природний газ додається тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи (розподіл потужності), встановлений постановою НКРЕКП від 21.12.2018 №2001 157,19 грн. за 1000 куб. м на добу без ПДВ, крім того ПДВ 20 %, всього з ПДВ 188,63 грн. за 1000 куб. м на добу.
Споживач зобов`язується сплатити за використаний у період з 01.10.2019 року по 31.10.2019 року (включно) природний газ з урахуванням тарифу на послуги транспортування 4 429,9504 грн. за 1000 куб. м без ПДВ, крім того ПДВ 20 %, всього з ПДВ 5 315,9405 грн. за 1000 куб. м. (т.1 а.с.18);
- додаткову угоду №2 від 12.11.2019, якою, зокрема, доповнили пункт 4.2 договору підпунктом 4.2.2 в наступній редакції:
П.4.2.2. Ціна за 1000 куб. м природного газу з 01.11.2019 по 30.11.2019 року (включно) за цим договором складає 4 899,00 гривень, крім того податок на додану вартість (ПДВ) 20 %, усього разом з ПДВ - 5 878,80 грн.
До ціни на природний газ додається тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи (розподіл потужності), встановлений постановою НКРЕКП від 21.12.2018 №2001 157,19 грн. за 1000 куб. м на добу без ПДВ, крім того ПДВ 20 %, всього з ПДВ 188,63 грн. за 1000 куб. м на добу.
Споживач зобов`язується сплатити за використаний у період з 01.11.2019 року по 30.11.2019 року (включно) природний газ з урахуванням тарифу на послуги транспортування 5 056,19 грн. за 1000 куб. м без ПДВ, крім того ПДВ 20 %, всього з ПДВ 6 067,43 грн. за 1000 куб. м. (т.1 а.с.19);
- додаткову угоду №3 від 09.12.2019 року, якою, зокрема, доповнили пункт 4.2 договору підпунктом 4.2.3 в наступній редакції:
Ціна за 1000 куб. м природного газу з 01.12.2019 року по 31.12.2019 року (включно) за цим договором складає 4 276,6958 гривень, крім того податок на додану вартість (ПДВ) 20 %, усього разом з ПДВ - 5 132,035 грн.
До ціни на природний газ додається тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи (розподіл потужності), встановлений постановою НКРЕКП від 21.12.2018 №2001 157,19 грн. за 1000 куб. м на добу без ПДВ, крім того ПДВ 20 %, всього з ПДВ 188,63 грн. за 1000 куб. м на добу.
Споживач зобов`язується сплатити за використаний у період з 01.12.2019 року по 31.12.2019 року (включно) природний газ з урахуванням тарифу на послуги транспортування 4 433,8858 грн. за 1000 куб. м без ПДВ, крім того ПДВ 20 %, всього з ПДВ 5 320,663 грн. за 1000 куб. м. (т.1 а.с.20);
- додаткову угоду №4 від 24.12.2019 року, якою, зокрема, виклали пункти 4.2, 4.3 та 4.4 договору в наступній редакції:
4.2. Ціна за 1000 куб. м природного газу на період з 01.01.2020 року по 30.04.2020 року (включно) складає 5 500,00 гривень, крім того податок на додану вартість (ПДВ) 20 %, усього разом з ПДВ - 6 600,00 грн.
До ціни на природний газ додається тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи (розподіл потужності), встановлений постановою НКРЕКП від 21.12.2018 №2001 157,19 грн. за 1000 куб. м на добу без ПДВ, крім того ПДВ 20 %, всього з ПДВ 188,63 грн. за 1000 куб. м на добу.
Споживач зобов`язується сплатити за використаний у період з 01.01.2020 року по 30.04.2020 року (включно) природний газ з урахуванням тарифу на послуги транспортування 5 657,19 грн. за 1000 куб. м без ПДВ, крім того ПДВ 20 %, всього з ПДВ 6 788,63 грн. за 1000 куб. м.
4.3. Сторони розуміють ризик того, що ринкові ціни на газ в період з 01.01.2020 року по 30.04.2020 року можуть коливатись. Сторони приймають цей ризик і не можуть мати один до одного будь-яких претензій у разі зміни ціни на газ на ринку природного газу протягом цього періоду.
4.4. Загальна вартість цього договору дорівнює вартості фактично використаного за цим договором природного газу з урахуванням вартості послуг його транспортування. (т.1 а.с.21);
- додаткову угоду №5 від 28.01.2020 року до договору, якою, зокрема, виклали пункт 4.2 договору в наступній редакції:
4.2. Ціна за 1000 куб. м природного газу з 01.01.2020 року по 31.01.2020 року (включно) за цим договором складає 4 650,00 гривень, крім того податок на додану вартість (ПДВ) 20 %, усього разом з ПДВ - 5 580,00 грн.
До ціни на природний газ додається тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи (розподіл потужності), встановлений постановою НКРЕКП від 24.12.19 №3013 124,16 грн. за 1000 куб. м на добу без ПДВ, крім того ПДВ 20 %, усього разом з ПДВ 148,99 грн.
Споживач зобов`язується сплатити за використаний з 01.01.2020 року по 31.01.2020 року (включно) природний газ з урахуванням тарифу на послуги транспортування 4 774,16 грн. за 1000 куб. м без ПДВ, крім того ПДВ 20 %, усього разом з ПДВ 5 728,99 грн. (т.1 а.с.22);
- додаткову угоду №6 від 24.02.2020 року, якою виклали п. 4.2 договору в такій редакції:
4.2. Ціна за 1000 куб. м природного газу з 01.02.2020 року по 29.02.2020 року (включно) за цим договором складає 3 948,00 гривень, крім того податок на додану вартість (ПДВ) 20 %, усього разом з ПДВ - 4 737,60 грн.
До ціни на природний газ додається тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи (розподіл потужності), встановлений постановою НКРЕКП від 24.12.19 №3013 124,16 грн. за 1000 куб. м на добу без ПДВ, крім того ПДВ 20 %, усього разом з ПДВ 148,99 грн.
Споживач зобов`язується сплатити за використаний з 01.02.2020 року по 29.02.2020 року (включно) природний газ з урахуванням тарифу на послуги транспортування 4 072,16 грн. за 1000 куб. м без ПДВ, крім того ПДВ 20 %, усього разом з ПДВ 4 886,59 грн. (а.с.23);
- додаткову угоду №7 від 23.03.2020 року, якою виклали п. 4.2 договору в наступній редакції:
4.2. Ціна за 1000 куб. м природного газу з 01.03.2020 року по 31.03.2020 року (включно) за цим договором складає 3 396,00 гривень, крім того податок на додану вартість (ПДВ) 20 %, усього разом з ПДВ - 4 075,20 грн.
До ціни на природний газ додається тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи (розподіл потужності), встановлений постановою НКРЕКП від 24.12.19 №3013 124,16 грн. за 1000 куб. м на добу без ПДВ, крім того ПДВ 20 %, усього разом з ПДВ 148,99 грн.
Споживач зобов`язується сплатити за використаний з 01.03.2020 року по 31.03.2020 року (включно) природний газ з урахуванням тарифу на послуги транспортування 3 520,16 грн. за 1000 куб. м без ПДВ, крім того ПДВ 20 %, усього разом з ПДВ 4 224,19 грн. (т.1 а.с.24);
- додаткову угоду №8 від 28.04.2020 року, якою виклали п. 2.1 договору в наступній редакції:
Постачальник передає споживачу у жовтні 2019 року квітні 2020 року замовлений споживачем обсяг (об`єм) природного газу в кількості 4510,00 тис. куб. метрів, в тому числі по місяцях згідно з таблицею. (т.1 а.с.25);
- додаткову угоду №9 від 23.04.2020 року, якою, зокрема, виклали п. 4.2 договору з 01.04.2020 в такій редакції:
4.2. Ціна за 1000 куб. м природного газу з 01.04.2020 року по 30.04.2020 року (включно) за цим договором складає 2 897,00 гривень, крім того податок на додану вартість (ПДВ) 20 %, усього разом з ПДВ - 3 476,40 грн.
До ціни на природний газ додається тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи (розподіл потужності), встановлений постановою НКРЕКП від 24.12.19 №3013 124,16 грн. за 1000 куб. м на добу без ПДВ, крім того ПДВ 20 %, усього разом з ПДВ 148,99 грн.
Споживач зобов`язується сплатити за використаний з 01.04.2020 року 30.04.2020 року (включно) природний газ з урахуванням тарифу на послуги транспортування 3 021,16 грн. за 1000 куб. м без ПДВ, крім того ПДВ 20 %, усього разом з ПДВ 3 625,39 грн. (т.1 а.с.26).
Як свідчать матеріали справи, на виконання умов договору постачання природного газу №6169/1920-БО-20 від 11.10.2019 позивачем було поставлено відповідачу природного газу в період з жовтня 2019 року по квітень 2020 року на загальну суму 22 725 679 грн 17 коп., що підтверджується підписаними сторонами актами приймання-передачі природного газу:
- б/н від 31.10.2019 у жовтні 2019 року на суму 515 401 грн 69 коп.;
- б/н від 30.11.2019 у листопаді 2019 року на суму 4 651 721 грн 09 коп.;
- б/н від 31.12.2019 у грудні 2019 року на суму 4 567 432 грн 67 коп.
- б/н від 31.01.2020 у січні 2020 року на суму 5 228 427 грн 05 коп.;
- б/н від 29.02.2020 у лютому 2020 року на суму 3 822 341 грн 12 коп;
- б/н від 31.03.2020 у березні 2020 року на суму 3 163 045 грн 40 коп.;
- б/н від 30.04.2020 у квітні 2020 року на суму 777 310 грн 15 коп. (т.1, а.с.35-42).
Як зазначає позивач, відповідач в порушення п. 5.1 договору оплату за поставлений йому газ у період жовтня 2019 року квітня 2020 року здійснював несвоєчасно, допускав прострочення, що підтверджується даними, долучених копій банківських виписок з рахунку.
У зв`язку із допущеним відповідачем простроченням виконання грошового зобов`язання на підставі ст.625 ЦК України Акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» заявлено вимоги про стягнення 3% річних у сумі 277 791 грн 83 коп. розраховані за загальний період з 26.11.2019 по 14.02.2021, інфляційні втрати у сумі 400 200 грн 55 коп., розраховані за загальний період з січня 2020 року по січень 2021 року, за стягненням яких позивач звернувся до суду.
Надаючи юридичну оцінку спірним правовідносинам сторін, суд зазначає наступне.
За приписами ст.ст.11, 509 ЦК України, ст.174 ГК України зобов`язання виникають, зокрема, з договору.
Згідно зі ст.712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
За змістом ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.
Згідно із ч. 1 ст. 12 Закону України Про ринок природного газу постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором.
За приписами ч. 2 ст. 13 Закону України Про ринок природного газу споживач зобов`язаний, зокрема, забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договорів.
Вимогами ст.ст. 525, 615 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускаються.
За приписами ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За змістом ст.193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.
Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Факт належного виконання позивачем як постачальником зобов`язань за договором, поставки природного газу відповідачу у погодженому обсязі підтверджується матеріалами справи, зокрема, підписаними сторонами актами приймання-передачі природного газу, на загальну суму 22 725 679 грн 17 коп. (т.1 а.с.35-41).
Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
За правилами ч.1 ст.692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.
За змістом п. 5.1 договору сторони передбачили, що оплата за природний газ здійснюється споживачем виключно коштами шляхом 100-відсоткової поточної оплати протягом розрахункового періоду. Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем постачання газу.
Проте матеріали справи свідчать про те, що відповідач здійснював розрахунок з позивачем з порушенням встановлених строків, що зокрема вбачається з наданих позивачем письмових пояснень, даних наведених у розрахунку, у балансовій довідці, а також у наданих банківських виписках по рахунку.
Під час розгляду спору відповідач вказані обставини та доводи позивача не спростував.
За змістом ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно положень ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відтак, позивач нарахував та заявив до стягнення 3% річних у сумі 277 791 грн 83 коп. розраховані за загальний період з 26.11.2019 по 14.02.2021 за зобов`язаннями жовтня 2019 квітня 2020 року, з яких:
- за зобов`язаннями жовтня 2019 року за поставлений газ з урахуванням оплат, з 26.11.2019 по 12.02.2020 року 3 271 грн 71 коп.;
- за зобов`язаннями листопада 2019 року за поставлений газ з урахуванням оплат, з 27.12.2019 року по 05.03.2020 року 22 600 грн 86 коп.;
- за зобов`язаннями грудня 2019 року за поставлений газ з урахуванням оплат, з 28.01.2020 року по 08.04.2020 року 20 203 грн 31 коп.;
- за зобов`язаннями січня 2020 року за поставлений газ з урахуванням оплат, з 26.02.2020 року по 08.12.2020 року 61 757 грн 74 коп.;
- за зобов`язаннями лютого 2020 року за поставлений газ з урахуванням оплат, з 26.03.2020 року по 22.12.2020 року 84 036 грн 09 коп.;
- за зобов`язаннями березня 2020 року за поставлений газ з урахуванням оплат, з 28.04.2020 року по 11.02.2021 року 69 110 грн 25 коп.;
- за зобов`язаннями квітня 2020 року за поставлений газ з урахуванням оплат, з 26.05.2020 року по 12.02.2021 року 16 811 грн 87 коп.
Статтею 625 ЦК України передбачена відповідальність за порушення грошового зобов`язання. Так, за цією нормою Цивільного кодексу України боржник, що прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.
Перевіривши за допомогою програми Законодавство правильність розрахунку 3% річних (т.1 а.с.28-34), суд дійшов висновку про те, що вимоги про стягнення з відповідача 3% річних у вказаному розмірі є законними та обґрунтованими, позивачем правильно визначені дати виникнення прострочення за зобов`язаннями з урахуванням умов п.5.1. договору та вимог ст.254 ЦК України, що обчислення закінчення строку, період нарахування та правильно враховані дані щодо здійснених відповідачем оплат. За вказаних обставин, вимога позивача про стягнення з відповідача 3% річних в сумі 277 791 грн 83 коп., підлягає задоволенню у повному обсязі.
Крім того, Акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» просить суд стягнути з відповідача інфляційні втрати в загальній сумі 400 200 грн 55 коп. розраховані за загальний період з січня 2020 року по січень 2021 року, за зобов`язаннями поставки листопада 2019 квітня 2020 року (т.1 а.с.28-34), з яких:
- за зобов`язаннями листопада 2019 року за поставлений газ з урахуванням оплат, обраховані за період з січня 2020 року по лютий 2020 року в сумі 2 854 грн 89 коп.;
- зобов`язаннями січня 2020 року за поставлений газ з урахуванням оплат, обраховані за період з березня 2020 року по листопад 2020 року 116 234 грн 91 коп.;
- за зобов`язаннями лютого 2020 року за поставлений газ з урахуванням оплат, обраховані за період з квітня 2020 року по листопад 2020 року 127 434 грн 60 коп.;
- за зобов`язаннями березня 2020 року за поставлений газ з урахуванням оплат, обраховані за період з травня 2020 року по січень 2021 року 118 948 грн 07 коп.;
- за зобов`язаннями квітня 2020 року за поставлений газ з урахуванням оплат, обраховані за період з червня 2020 року по січень 2021 року 34 728 грн 08 коп.
Перевіривши за допомогою програми Законодавство правильність розрахунку інфляційних втрат, обрахованих позивачем на загальну суму 400 200 грн 55 коп., господарський суд встановив, що він є обгрунтованим, арифметично вірним, відповідає обставинам справи і нормам чинного законодавства.
При цьому, як вбачається, позивачем у розрахунках була врахована позиція Верховного Суду, викладена у постанові від 26.06.2020 року у справі №905/21/19, відповідно до якої задля правильності визначення величини приросту індекс споживчих цін має визначатися шляхом заокруглення до десяткового числа після коми. При цьому, вказано, що саме так визначаються місячні та річні індекси споживчих цін Державним комітетом статистики України.
Також враховано висновки Верховного Суду про те, що у кредитора згідно з ч.2 ст.625 ЦК України є право вимоги до боржника щодо сплати інфляційних втрат за період прострочення в оплаті основного боргу. Водночас, якщо боржник після нарахування йому інфляційних втрат за відповідний місяць допустив подальше прострочення в оплаті боргу, то кредитор, виходячи з того, що зобов`язання зі сплати інфляційних втрат, яке виникло в силу закону, є грошовим, вправі нараховувати боржнику інфляційні втрати на суму основного боргу, збільшену на індекс інфляції за попередній місяць.
Отже, з відповідача обґрунтовано підлягають стягненню інфляційні втрати у розмірі 400 200 грн 55 коп.
Наразі відповідачем правильність розрахунків 3% річних, інфляційних втрат не оспорена, контррозрахунків під час вирішення спору суду не надано.
Суд зауважує також про те, що з даних, наведених у банківських виписках та довідці позивача вбачається, що розрахунки відповідачем здійснювалися за вказаним договором у спірний період зокрема з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України від 18.06.2014 №217 "Про затвердження Порядку розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків з постачальником природного газу, на якого покладено спеціальні обов`язки".
Положеннями Порядку №217 визначено алгоритм розподілу коштів, які надходять на поточні рахунки теплогенеруючих та теплопостачальних організацій зі спеціальним режимом використання для проведення уповноваженим банком розрахунків відповідно до затверджених НКРЕКП нормативів з гарантованим постачальником природного газу як ресурсу для виробництва теплової енергії.
Разом з тим, судом враховано, що вказаний Порядок №217 не стосується договірних зобов`язань сторін в частині порядку та строків розрахунків за договором постачання та не змінює строків розрахунків за поставку природного газу, які було погоджено сторонами безпосередньо у договорі.
Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги визнаються обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю; з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 3% річних у сумі 277 791 грн 83 коп., інфляційні втрати - у сумі 400 200 грн 55 коп.
Судові витрати за подання позову в сумі 10 169 грн 90 коп. у відповідності до вимог ст.129 Господарського процесуального кодексу України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст.ст.129, 232 - 233, 236 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд
1. Позов Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України до Державного підприємства Сєвєродонецька теплоелетроцентраль про стягнення 677 992 грн 38 коп., задовольнити повністю.
Видати наказ після набрання рішенням законної сили.
Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду згідно положень ст.256 Господарського процесуального кодексу України протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення (з урахуванням положень п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Повний текст рішення підписано 04.10.2021.

Суддя О.В. Драгнєвіч