РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.09.2021Справа № 910/7168/21

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К. І., при секретарі судового засідання Волковій Д. Р., розглянувши господарську справу у порядку спрощеного позовного провадження

за позовною заявою Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Моменто 2"

про стягнення 201 454,13 грн.

за участю представників:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва із позовом звернулось Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" (далі - КП "Київтеплоенерго", позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Моменто 2" (далі - ТОВ "Моменто 2", відповідач) про стягнення заборгованості за поставлену теплову енергію у сумі 201 454,13 грн.

У обґрунтування своїх вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договору № 330256-05 від 27.12.2019 р. в частині повної та своєчасної сплати вартості поставленої відповідачу теплової енергії у гарячій воді. У позові КП "Київтеплоенерго" просить стягнути з ТОВ "Моменто 2" заборгованість в сумі 178 442,47 грн., пеню у сумі 9 239,71 грн., інфляційну складову боргу в сумі 9 831,97 грн. та 3 % річних в сумі 3 939, 98 грн., а всього - 201 454,13 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.05.2021 р. за вказаною позовною заявою було відкрите провадження, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін, учасникам справи надана можливість реалізувати свої процесуальні права та обов`язки.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.06.2021 р., за клопотанням КП "Київтеплоенерго", розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження із викликом (повідомленням) сторін.

Відповідач, належним чином повідомлений про розгляд справи, у визначений законом строк, відзиву не надав, його позиція щодо заявлених вимог суду невідома. Згідно з ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Ураховуючи, що відповідач не скористався наданим йому правом у межах визначеного законом процесуального строку на подання відзиву, суд дійшов висновку про можливість вирішення спору за відсутності відзиву відповідача.

Представники сторін у судове засідання, призначене на 29.09.2021 р., не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за їх відсутності суду не надали, тому суд вважає за можливе розглянути справу без участі представників сторін. У минулому судовому засіданні представник позивача свої вимоги підтримав та обґрунтував, просив їх задовольнити.

Суд, розглянувши позовні вимоги та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з урахуванням наступного.

Судом встановлено, що 27.12.2019 р. між КП "Київтеплоенерго" (постачальник) та ТОВ "Моменто 2" (абонент) був укладений договір № 330256-05 на постачання теплової енергії у гарячій воді (далі - договір), за умовами якого постачальник зобов`язується виробити та поставити теплову енергію на умовах, передбачених цим договором (п. 1.1).

Згідно з п. 2.2.1 договору постачальник зобов`язується безперебійно постачати теплову енергію на потреби опалення та вентиляції - в період опалювального сезону в кількості та в обсягах згідно з додатком № 1 до договору.

Відповідно до п. 2.3.1 договору абонент зобов`язується дотримуватись кількості споживання теплової енергії за кожним параметром в обсягах, які визначені у додатку № 1, не допускаючи їх перевищення; виконувати умови та порядок оплати в обсягах і терміни, які передбачені в додатку № 7 до договору (п. 2.3.2 договору).

Договір набуває чинності з 12.06.2018 р. та діє до 15.04.2020 р., з подальшою його пролонгацією (п. 8.1, 8.4).

Додатками № 3, 4 до договору сторони узгодили тарифи та порядок розрахунків, зокрема, абонент до початку розрахункового періоду (місяця) сплачує постачальнику вартість заявленої у договорі кількості теплової енергії за розрахунковий період з урахуванням сальдо розрахунків на початок місяця.

Згідно зі ст. 275 ГК України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Частинами 6, 7 статті 276 ГК України передбачено, що розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених/визначених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору. Договір може передбачати попередню оплату, планові платежі з наступним перерахунком або оплату, що проводиться за вартість прийнятих ресурсів.

Судом встановлено, що позивач на виконання умов договору у період з січня 2020 р. по лютий 2021 р. надав споживачу послуги з постачання теплової енергії у гарячій воді на загальну суму 178 442,47 грн., що підтверджується актами приймання-передавання товарної продукції, обліковими картками, відомістю обліку споживання теплової енергії за вказаний період.

Однак, відповідач, зі свого боку, зобов`язання з оплати послуг виконав неналежним чином, вартість поставленої теплової енергії на вказану суму не сплатив. Отже, у відповідача виникла заборгованість у сумі 178 442,47 грн.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися у встановлений строк (термін), а якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.

Відповідно до ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Оскільки доказів належної оплати заборгованості відповідач суду не надав, позовні вимоги в частині стягнення 178 442,47 грн. основного боргу за період з січня 2020 р. по лютий 2021 р. підлягають задоволенню.

За прострочення зобов`язання позивач також просив стягнути з відповідача пеню у сумі 9 239,71 грн., нараховану за період з 01.03.2020 р. по 28.02.2021 р. на підставі укладеного сторонами договору.

Згідно зі ст. 611 ЦК України та ст. 230 ГК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Частиною 1 ст. 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно з п. 7 додатку № 4 до договору абонент сплачує постачальнику пеню в розмірі 0,5 % за кожний день до моменту його повного погашення, але не більше суми обумовленої чинним законодавством.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі, встановленому в договорі, але не вище 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу.

Указаний Закон України є спеціальним законом у відносинах сторін за договором постачання тепловою енергії (у редакції, що набрала чинності з 01.05.2019 р.), а тому підлягає застосуванню у спірних правовідносинах.

Водночас, судом встановлено, що дія ч. 1 ст. 26 вказаного Закону була зупинена відповідно до Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 17 березня 2020 року, який набрав чинності 18.03.2020 р.

Крім того, з 17.03.2020 р. підпунктом 4 пункту 3 розділу ІІ Прикінцеві положення Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 17 березня 2020 року № 530-ІХ, встановлено, що на період дії карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), та протягом 30 днів з дня його відміни забороняється, зокрема, нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені) за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги.

Також суд враховує, що 11.03.2020 р., з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-Cov-2, була прийнята постанова Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 р (з подальшими змінами), якою з 12.03.2020 р. на усій території України встановлено карантин, який діє і на час розгляду даної справи. Зокрема, постановою Кабінету Міністрів № 641 від 22.07.2020 р. "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби (COVID-2019), спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" в країні продовжено карантин з 01.08.2020 р. по 19.12.2020 р., постановою Кабінету Міністрів України "Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" № 1236 від 09.12.2020 р. - карантин продовжено до 31.12.2021 р.

Отже, періодом, за який має бути нарахована пеня за прострочення зобов`язання з оплати теплової енергії у гарячій воді є 01.03.2020 р. - 11.03.2020 р., при цьому ставка пені у цьому випадку становить не вище 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення відповідно до Закону України "Про житлово-комунальні послуги".

Перевіривши розрахунок позивача щодо нарахування штрафних санкцій відповідно до наведених приписів закону, суд встановив, що з відповідача підлягає стягненню пеня у сумі 21,46 грн., тобто у меншій сумі, ніж заявлено позивачем.

Стосовно стягнення матеріальних втрат у вигляді інфляційної складової боргу в сумі 9 831,97 грн. та 3 % річних в сумі 3 939, 98 грн., то суд враховує, що передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних (в порядку статті 625 ЦК України) є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки. Нормами ч. 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд, перевіривши розрахунок позивача щодо заявлених до стягнення матеріальних втрат, встановив, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню інфляційна складова боргу в сумі 9 831,97 грн. та 3 % річних в сумі 3 939, 98 грн., тобто у сумах, заявлених позивачем.

За таких обставин позовні вимоги КП "Київтеплоенерго" підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. 73 - 79, 129, 236 - 238, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Моменто 2" про стягнення заборгованості у сумі 201 454,13 грн. задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Моменто 2" (01135, м. Київ, вул. Златоустівська, буд. 2/4, ідентифікаційний код 42177952) на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" (01001, м. Київ, площа Івана Франка, будинок 5, ідентифікаційний код 40538421) борг у сумі 178 442 (сто сімдесят вісім тисяч чотириста сорок дві) грн. 47 коп., пеню у сумі 21 (двадцять одна) грн. 46 коп., інфляційні втрати 9 831 (дев`ять тисяч вісімсот тридцять одна) грн. 97 коп., 3 % річних у сумі 3 939 (три тисячі дев`ятсот тридцять дев`ять) грн. 98 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 2 883 (дві тисячі вісімсот вісімдесят три) грн. 54 коп.

У решті вимог - відмовити.

Вступна та резолютивна частини рішення ухвалені в нарадчій кімнаті в судовому засіданні 29 вересня 2021 року.

Повний текст рішення складений 04 жовтня 2021 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 20-денний строк з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Головіна К. І.