РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

05.10.2021Справа № 910/11245/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Бондарчук В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрпродукт», Донецька обл., м. Маріуполь

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Понтем Експрес.УА», м. Київ

про стягнення 683 609,98 грн.

Без повідомлення (виклику) сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрпродукт» (далі - ТзОВ «Укрпродукт»/позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Понтем Експрес.УА» (далі - ТзОВ «Понтем Експрес.УА»/відповідач) про стягнення штрафних санкцій та інфляційних втрат у зв`язку із неналежним виконанням зобов`язань за договором поставки №2703-2020УП від 27.03.2020.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 16.07.2021 позовну заяву ТзОВ "Укрпродукт" залишив без руху, встановив позивачу спосіб та строк усунення недоліків поданої позовної заяви.

03.08.2021 до суду надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви, в якій позивач виклав прохальну частину позовної заяви в наступній редакції: «стягнути з ТзОВ «Понтем Експрес.УА» на користь ТзОВ «Укрпродукт» штрафні санкції у вигляді пені за договором поставки №2703-2020УП від 27.03.2020 у розмірі 346 498,97 грн, 3% річних в сумі 88 754,97 грн та інфляційні втрати у розмірі 248 356,04 грн.»

Господарський суд міста Києва ухвалою від 05.08.2021 прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

02.09.2021 відповідачем подано до суду заперечення проти позовних вимог, в яких ТзОВ «Понтем Експрес.УА» зазначає, що позивачем не надано суду ані підтвердження на предмет затвердження заявки на поставку товару та її вартості, ані отримання заявки на певну суму, ані моменту виконання заявки на поставку у повному обсязі, відтак у відповідача відсутнє прострочення оплати за поставлений товар.

Крім того, відповідачем подано клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 07.09.2021 клопотання ТзОВ «Понтем Експрес.УА» про розгляд справи №910/11245/21 у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін з доданими до нього документами повернув заявнику.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

27.03.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрпродукт» (далі - продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Понтем Експрес.УА» (далі - покупець) укладено договір поставки №2703-2020УП, відповідно до якого продавець зобов`язався передати, а покупець прийняти та своєчасно оплатити на умовах даного договору продукцію у кількості, асортименті та за цінами, які визначаються у накладних на товар, які є невід`ємною частиною даного договору.

У п. 1.2. договору сторони домовились, що видаткова накладна, яка підписана уповноваженими представниками сторін, є узгодженим асортиментом товару, щодо його кількості та ціни у разі відсутності суперечностей з попередньо узгодженими умовами та порядку, передбаченому у п. 1.1. цього договору і прирівнюється до специфікації.

Згідно п. 5.2. та п. 5.3. договору оплата за відвантажений товар здійснюється покупцем на умовах, якщо іншої не передбачено умовами поставки кожної партії товару, передоплати 20% кожної поставки протягом одного банківського дня з моменту затвердження заявки та її вартості, та 80% протягом 3-х днів з моменту виконання заявки на поставку. Датою оплати є дата зарахування грошових коштів на рахунок продавця.

У відповідності до п. 6.1. договору приймання товару покупцем здійснюється за вартістю та кількістю згідно видаткової накладної у разі відсутності суперечностей з попередньо узгодженими умовами в порядку, передбаченому у п. 1.1. цього договору, за якістю відповідно до сертифікату якості виробника та/або встановленим стандартам/технічним умовам на даний вид товару. При цьому, граничний термін строку використання продуктів харчування на момент їх поставки повинен бути не менше ніж 2/3 строку встановленого для цього товару.

Пунктом 7.2. договору передбачено, що у випадку затримок з боку покупця в перерахуванні будь-яких платежів, передбачених цим договором на користь постачальника, покупець сплачує пеню в розмірі офіційно встановленої подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період прострочення, за кожний день прострочення від суми заборгованості, але в будь-якому випадку не більш встановленої чинним законодавством.

Сторони погодили, що строк, визначений ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, до сторін не застосовується (п. 7.6. договору).

Даний договір набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та діє до 31.12.2020, але в будь-якому разі до повного належного його виконання сторонами. Договір вважається подовженим на наступний строк і на тих самих умовах, якщо за 30 днів до закінчення терміну дії договору жодна із сторін письмово не повідомить іншу сторону про припинення дії договору (п. 10.1. та п. 10.2. договору).

Оскільки матеріали справи не містять повідомлення про припинення дії договору, відповідно цей договір є подовженим на наступний строк на тих самих умовах.

У період з 30.03.2020 по 16.01.2021 позивачем поставлено, а відповідачем прийнято товар на загальну суму 28 130 103,86 грн, що підтверджується долученими до матеріалів справи копіями підписаних сторонами видаткових та товарно-транспортних накладних.

Проте, відповідач за поставлений товар розраховувався з порушенням строків, встановлених п. 5.2. договору, що підтверджується банківською випискою АТ «Перший Український Міжнародний Банк» № MPL-07/8/139 від 11.02.2021.

Отже, у зв`язку із порушенням ТзОВ «Понтем Експрес.УА» строків оплати за поставлений товар, позивач на підставі п. 7.2. договору нараховує пеню у розмірі 346 498,97 грн, також 3% річних в сумі 88 754,97 грн та інфляційні втрати у розмірі 248 356,04 грн.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 ГК України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч. 1 ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Так, відповідно до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частина 1 статті 193 ГК України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 ГК України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Судом вище встановлено, що 27.03.2020 між позивачем та відповідачем укладено договір поставки №2703-2020УП, відповідно до якого у період з 30.03.2020 по 16.01.2021 позивач поставляв, а відповідач приймав товар, що підтверджується видатковими накладними, підписаними уповноваженими представниками сторін.

Статтею 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Так, згідно п. 5.2. договору оплата за відвантажений товар здійснюється покупцем на умовах, якщо іншої не передбачено умовами поставки кожної партії товару, передоплати 20% кожної поставки протягом одного банківського дня з моменту затвердження заявки та її вартості, та 80% протягом 3-х днів з моменту виконання заявки на поставку.

Судом також встановлено, що відповідачем здійснювалась оплата поставленого товару, але з порушенням строків, передбачених п. 5.2. договору.

При цьому, судом не приймаються до уваги заперечення ТзОВ «Понтем Експрес.УА» з посиланням на відсутність затверджених заявок на поставку товару, внаслідок чого, за твердженням відповідача, не було погоджено асортименту, кількості та ціни товару, який поставляється, відтак, неможливо встановити період прострочення оплати за поставлений товар.

Так, сторони у п. 1.2. договору домовились, що видаткова накладна, яка підписана уповноваженими представниками сторін, є узгодженим асортиментом товару, щодо його кількості та ціни у разі відсутності суперечностей з попередньо узгодженими умовами та порядку, передбаченому у п. 1.1. цього договору і прирівнюється до специфікації.

Таким чином, підписання представниками сторін видаткової накладної є підтвердженням погодження асортименту товару, кількості товару та його ціни, відтак у відповідності до п. 5.2. договору прострочення оплати за поставлений товар починається через 3 дні з моменту здійснення поставки, яка підтверджується підписаною сторонами видатковою накладною.

Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Частиною 1 ст. 614 ЦК України визначено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. При цьому відсутність своєї вини відповідно до ч. 2 ст. 614 ЦК України доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до вимог ст.ст. 76, 77 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи встановлене вище, оскільки матеріалами справи підтверджується оплата товару з порушенням, визначеного у договорі строку, а також відповідачем не надано суду доказів відсутності вини порушення взятого на себе зобов`язання, суд дійшов висновку, що ТзОВ «Понтем Експрес.УА» порушено умови договору та положення ст. 526 ЦК України та ст. 193 ГК України.

Отже, у зв`язку з простроченням виконання зобов`язання щодо своєчасної оплати товару позивач просить суд стягнути з відповідача пеню у розмірі 346 498,97 грн, 3% річних в сумі 88 754,97 грн та інфляційні втрати у розмірі 248 356,04 грн за період з 03.04.2020 по 15.02.2021, нараховані на суму боргу з урахуванням періодично здійснених відповідачем оплат.

У відповідності до ч. 1 ст. 216 ГК України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно зі ст. 218 ГК України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинення ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведено, що ним вжито усіх належних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Штрафними санкціями згідно ч. 1 ст. 230 ГК України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 ЦК України).

В силу положень ч. 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Пунктом 7.2. договору передбачено, що у випадку затримок з боку покупця в перерахуванні будь-яких платежів, передбачених цим договором на користь постачальника, покупець сплачує пеню в розмірі офіційно встановленої подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період прострочення, за кожний день прострочення від суми заборгованості, але в будь-якому випадку не більш встановленої чинним законодавством.

При цьому, сторони погодили, що строк, визначений ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, до сторін не застосовується (п. 7.6. договору).

Оскільки положення договору містять вказівки на встановлення іншого строку припинення нарахування пені, ніж встановленого в ст. 232 ГК України, то нарахування штрафних санкцій здійснюється за весь час прострочення зобов`язання.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд перевірив наданий позивачем розрахунок пені, 3% річних та інфляційних втрат, і встановив, що їх розмір обчислено позивачем арифметично вірно, водночас суд зазначає, що відповідачем не заперечується розмір нарахованих сум.

За вказаних обставин, приймаючи до уваги надані позивачем та відповідачем докази у справі, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрпродукт» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Понтем Експрес.УА» про стягнення пені у розмірі 346 498,97 грн, 3% річних в сумі 88 754,97 грн та інфляційних втрат у розмірі 248 356,04 грн, нарахованих за період з 03.04.2020 по 15.02.2021 на суму боргу з урахуванням здійснення відповідачем оплат.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 254 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрпродукт» задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Понтем Експрес.УА» (02088, місто Київ, вулиця Євгена Харченка, будинок 55, офіс 1; ідентифікаційний код 41014973) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрпродукт» (87534, Донецька область, місто Маріуполь, вулиця Громової, будинок 63, офіс 1; ідентифікаційний код 25326688) пеню у розмірі 346 498 (триста сорок шість тисяч чотириста дев`яносто вісім) грн 97 коп., 3% річних в сумі 88 754 (вісімдесят вісім тисяч сімсот п`ятдесят чотири) грн 97 коп., інфляційні втрати у розмірі 248 356 (двісті сорок вісім тисяч триста п`ятдесят шість) грн 04 коп. та судовий збір в сумі 10 254 (десять тисяч двісті п`ятдесят чотири) грн 15 коп.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів в порядку, передбаченому ст. 253-259, з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України.

Суддя В.В. Бондарчук