УХВАЛА

04 жовтня 2021 року

м. Київ

Справа № 922/3853/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Краснова Є. В. - головуючого, Мачульського Г. М., Уркевича В. Ю.,

розглянувши матеріали касаційної скарги фізичної особи - підприємця Панфілової Наталії Леонтіївни на постанову Східного апеляційного господарського суду від 18.05.2021 (колегія суддів: Барбашова С. В., Пелипенко Н. М., Пушай В. І.) і рішення Господарського суду Харківської області від 02.09.2020 (суддя Калініченко Н.В.) у справі

за позовом Керівника місцевої прокуратури № 1 Харківської області до відповідачів: 1. Харківської міської ради, 2. Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, 3. Фізичної особи - підприємця Панфілової Наталії Леонтіївни, 4. Фізичної особи - підприємця Якутенка Андрія Олексійовича, 5. Фізичної особи - підприємця Якутенко Юлії Олександрівни про визнання незаконним і скасування рішення, визнання договору недійсним, витребування майна та скасування запису,

ВСТАНОВИВ:

23.06.2021 фізична особа - підприємець Панфілова Н. Л. звернулася з касаційною скаргою на постанову Східного апеляційного господарського суду від 18.05.2021, повний текст якої підписаний 27.05.2021, і рішення Господарського суду Харківської області від 02.09.2020.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.07.2021 справу передано на розгляд колегії суддів Касаційного господарського суду у складі: Краснова Є. В. - головуючого, Мачульського Г. М., Уркевича В. Ю.

Оскільки ця касаційна скарга не відповідала вимогам статті 290 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), то ухвалою Верховного Суду від 04.08.2021 її залишено без руху.

Верховний Суд зазначав, що, наводячи в касаційній скарзі цитати з постанов суду касаційної інстанції, і наполягаючи на необхідності закриття провадження у цій справі за всіма позовними вимогами, скаржник не дотримався вимог її оформлення.

Тобто суд касаційної інстанції зауважував на тому, що скаржник у касаційній скарзі посилався на ті ж самі постанови від 15.05.2018 у справі № № 911/4144/16, від 06.10.2020 у справі № 2-24/494-2009 та від 17.06.2020 у справі № 922/2246/19, які враховані апеляційним господарським судом в оскаржуваній постанові під час перегляду цієї справи в апеляційному порядку, тоді як фізична особа - підприємець Панфілова Н. Л. наполягає на їх неврахуванні Східним апеляційним господарським судом.

До того ж скаржником не наводилося якому висновку Верховного Суду саме у подібних правовідносинах суперечать застосовані судом апеляційної інстанції норми права і ним не визначалося випадків щодо іншого їх застосування саме у подібних правовідносинах, тоді як постанова Верховного Суду від 20.04.2021 у справі № 922/1030/20, на яку він посилався і зроблено посилання в оскаржуваній постанові суду апеляційної інстанції, прийнята за іншої фактично-доказової бази, за інших обставин у справах, про що наголошено судом апеляційної інстанції в оскаржуваній постанові.

Отже, під час звернення на підставі пункту 1 частини другої статті 287 ГПК України скаржник мав навести формулювання зробленого судом апеляційної інстанції висновку щодо застосування норм права, з якими він не погоджується, а також зробити посилання на постанови Верховного Суду, в яких зроблено інший висновок щодо застосування цих же норм саме у подібних правовідносинах.

На виконання вимог ухвали Верховного Суду від 04.08.2021, яку скаржник отримав 17.08.2021, він направив до суду 27.08.2021 заяву про усунення недоліків, яка передана головуючому 13.09.2021.

У цій заяві скаржник, намагаючись переконати суд про необхідність розгляду цієї справи за правилами цивільного судочинства, зробив посилання на ці самі норми права та постанови Верховного Суду, на якій він посилався у касаційній скарзі і які враховані Східним апеляційним господарським судом під час ухвалення оскаржуваної постанови, а стосовно висновків Верховного Суду, зроблених у справі № 922/1030/20, яку скаржник вважає подібною, а суд апеляційної інстанції неподібною, він навів власні міркування стосовно однакової фактично-доказової бази справи.

Отже, скаржник не усунув недоліків, наведених в ухвалі Верховного Суду від 04.08.2021, оскільки у своїй заяві про усунення недоліків касаційної скарги він виклав ті ж самі обґрунтування, що і в касаційній скарзі, що є підставою для її повернення як такої, що не відповідає вимогам процесуального закону щодо її форми.

Відповідно до частини четвертої статті 174 та частини другої статті 292 ГПК України якщо скаржник не усунув недоліки касаційної скарги у встановлений строк, така касаційна скарга вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із касаційною скаргою.

Оскільки скаржник не усунув недоліки касаційної скарги у строк, визначений приписами ГПК України, колегія суддів дійшла висновку про її повернення.

Керуючись статтями 174, 234, 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу фізичної особи - підприємця Панфілової Наталії Леонтіївни на постанову Східного апеляційного господарського суду від 18.05.2021 і рішення Господарського суду Харківської області від 02.09.2020 у справі № 922/3853/19 повернути скаржнику.

2. Додані до касаційної скарги документи повернути скаржнику.

3. Касаційну скаргу фізичної особи - підприємця Панфілової Наталії Леонтіївни залишити у суді касаційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Краснов

Суддя Г. М. Мачульський

Суддя В. Ю. Уркевич