ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.10.2021м. ДніпроСправа № 904/7078/21

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Назаренко Н.Г., розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВОЛЬТА ЛТД", м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОП ЕНЕРГО УКРАЇНА", м. Дніпро

про стягнення заборгованості у розмірі 19 799,98 грн. за договором поставки

Без виклику (повідомлення) учасників справи

СУД ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог

Товариство з обмеженою відповідальністю "Вольта ЛТД" звернулось до господарського суду з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Топ Енерго Україна" за договором поставки №В-14/09-20 від 14.09.2020 заборгованості у розмірі 19 799,98 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов спірного договору в частині своєчасної оплати поставленого позивачем товару.

2. Процесуальні питання, вирішені судом

Ухвалою суду від 06.08.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд якої призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними в матеріалах справи документами.

Відповідач не скористався своїм правом на надання відзиву на позовну заяву в порядку ст. 165 ГПК України у встановлений судом строк.

Суд наголошує на тому, що зі своєї сторони ним здійснені всі необхідні заходи щодо належного повідомлення учасників справи про розгляд цієї справи.

Правилами надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270 передбачено, що у разі невручення рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" з поважних причин рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через п`ять календарних днів з дня надходження листа до об`єкта поштового зв`язку місця призначення із зазначенням причини невручення. Поштові відправлення, поштові перекази повертаються об`єктом поштового зв`язку відправнику у разі його письмової заяви, письмової відмови адресата від одержання чи закінчення встановленого строку зберігання.

Оскільки ухвала суду про відкриття провадження у справі направлялася відповідачеві на адресу, вказану в позові та ЄДР і повернулися на адресу суду з відміткою поштової установи, суд вважає, що Відповідач належним чином повідомлявся про розгляд справи судом і, лише у силу нехтування своїми правами на одержання поштового відправлення, відповідач не одержав ухвали суду, чим позбавив себе можливості захисту від вимог позивача.

Стаття 43 ГПК України зобов`язує учасників судового процесу та їх представників добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Крім того, суд зазначає, що в силу приписів статей 2, 4 Закону України "Про доступ до судових рішень", кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Це право забезпечується офіційним оприлюдненням судових рішень на офіційному веб-порталі судової влади України в порядку, встановленому цим Законом. Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України. Отримавши позовну заяву Позивача, яка була надіслана Відповідачу 11.04.2018 (опис вкладення у цінний лист, який є додатком до позовної заяви у даній справі), останній не був позбавлений можливості дізнатись в суді про подальший перебіг питання щодо зазначеного позову та своєчасно ознайомлюватись з відповідними судовими рішеннями суду першої інстанції в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Частиною 1 ст. 202 ГПК України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

З огляду на наведене, суд вважає, що Відповідач вважається повідомленим про відкриття провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, оскільки судом було виконано всі покладені на нього обов`язки з повідомлення про розгляд справи.

Відповідно до ч. 9 ст. 81, ч. 9 ст. 165 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Згідно зі ст. 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення.

3. Позиції інших учасників справи

Заперечення проти позову від Відповідача не надійшли.

4. Обставини, встановлені судом під час розгляду справи по суті

Предметом доказування по справі є обставини укладання договору, факт поставки товару, строк оплати, наявність часткової оплати, строк дії договору, наявність прострочення оплати, відповідність якості поставленого товару, наявність штрафних санкцій за договором.

Як вбачається з матеріалів справи, 14.08.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Вольта ЛТД" (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю (покупець) укладено договір поставки № В-14/09-20 (надалі договір), відповідно до пункту 1.1 якого постачальник зобов`язується поставити, а покупець прийняти і сплатити на умовах цього договору продукцію електротехнічного призначення, далі -товар, в сумі, вказаній у відповідному рахунку-фактурі і далі у відповідній видатковій накладній, які визначають відносно товару що поставляється за даною угодою наступне:

- найменування товару;

- кількість товару;

- ціну і вартість товару.

Згідно із п. 1.2. договору допускається толеранс ±5% (при постачанні кабелю).

За умовами п. 1.3. договору підпис покупця/представника покупця у відповідній видатковій накладній постачальника, при отриманні товару, однозначно підтверджує факт отримання покупцем оригіналу видаткової накладної і оригіналу рахунку-фактури для оплати товару, і так само підтверджує факт постачання/отримання товару.

Відповідно до п. 2.1. договору постачальник поставляє товар на умовах постачання: ЕХW м. Дніпро, в розумінні Міжнародних правил тлумачення торгових термінів ІНКОТЕРМС (у редакції 2020).

Постачання товару здійснюється окремими партіями, згідно відповідних видаткових накладних постачальника, оформлених на товар, що постачається, і є невід`ємною частиною цього договору в частині визначення об`єму фактично поставленого товару у рамках цього договору (п. 2.2. договору).

Згідно з п. 2.3. договору моментом виконання зобов`язань постачальника за даною угодою є отримання уповноваженим представником покупця товару і відповідним чином оформлених документів, що підтверджують прийняття товару покупцем:

- рахунок-фактура;

- витратна накладна;

- сертифікат якості.

Підпунктом 2.3.2. п. 2.3. договору передбачено, що у разі фактичного отримання товару покупцем, про що покупець/представник покупця підписується у відповідній видатковій накладній, документи, вказані в п. 2.3. цього договору, вважаються незаперечно переданими покупцю в оригіналах, а поставлений товар підлягає оплаті в строк, вказаний в п. 3.2. цього договору.

Відповідно до п. 2.4. договору перехід права власності на товар від постачальника до покупця відбувається у момент виконання зобов`язання постачальника по передачі товару покупцеві.

За умовами п. 3.1. договору загальна сума цього договору визначається сумою вартості товару, вказаної у витратних накладних, які постачальник передав покупцеві впродовж терміну дії цього договору. Усі розрахунки за даною угодою здійснюються в національній валюті України.

У п. 3.2. договору сторони визначили, що покупець сплачує кожну поставлену партію товару на поточний рахунок постачальника, в безготівковій формі, в розмірі 100% від суми, вказаної у відповідному рахунку-фактурі постачальника протягом 14 календарних днів з моменту поставки товару.

Фактом оплати товару вважається зарахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника (п. 3.3. договору).

У п. 6.1 договору сторони узгодили, що у разі прострочки оплати товару більше 30 (тридцяти) календарних днів з моменту закінчення строку, визначеного п.3.2. цього договору, покупець додатково зобов`язаний сплатити постачальнику штраф у розмірі 10% від загальної суми такої простроченої заборгованості.

Згідно з п. 8.1. договору цей договір набуває чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 31.12.2021, але у будь-якому разі - до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

На виконання умов договору позивач виставив до сплати відповідачу рахунок № 2284 від 16.03.2021 та поставив відповідачу товар на загальну суму 20 209,10 грн., що підтверджується видатковою накладною № 201267 від 19.03.2021 на суму 20 209,10 грн., яка підписана сторонами та скріплена печатками підприємств (а.с. 14) .

Господарський суд зазначає, що вказана вище накладна підписана сторонами без жодних зауважень чи заперечень.

Відповідно до умов п. 3.2 договору 29.04.2021 відповідачем здійснено часткову передплату за товар в сумі 1 209,10 грн. та 28.05.2021 на суму 1 000,00 грн. (а.с. 18, 19).

Позивач вказує, що відповідач, в порушення умов вказаного пункту договору, решту суми вартості поставленого товару у розмірі 17 999,99 грн. у визначений договором строк не оплатив.

У зв`язку з чим у відповідача виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 17 999,99 грн.

На підставі п. 6.1 договору позивач нарахував додатково до суми основного боргу та просить стягнути з відповідача штраф у розмірі 10% від суми простроченої заборгованості, що за розрахунком позивача складає 1 799,99 грн.

Доказів оплати спірної вказаної заборгованості відповідачем сторонами до матеріалів справи не надано.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

5. Норми права та мотиви, з яких виходить господарський суд при прийнятті рішення

Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі договору поставки, є господарськими зобов`язаннями, тому, згідно положень ст.ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистими, сімейними, домашніми або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим до виконання.

За ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

З урахуванням умов п. 3.2 договору строк оплати поставленого товару є таким, що настав.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (ч. 1 ст. 230 Господарському кодексі України).

Виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (ст. 548 Цивільного кодексу України).

Статтею 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема неустойкою.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або iнше майно, якi боржник повинен передати кредиторовi у разi порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у вiдсотках вiд суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

За приписами ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

6. Висновки господарського суду за результатами вирішення спору

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, заборгованість відповідача за поставлений позивачем товар становить 18 000,00 грн. (20 209,10 грн. 1 209,10 грн. 1 000,00 грн. = 18 000,00 грн.).

Однак, суд не може виходити за межі позовних вимог, тому до стягнення підлягає сума основного бору у розмірі 17 999,99 грн.

Господарський суд зазначає, що з огляду на тривалість прострочки оплати товару, поставленого за спірними накладними, позивачем правомірно нарахований штраф на підставі п. 6.1 договору.

Перевіркою виконаного позивачем розрахунку штрафу судом встановлено, що штраф у розмірі 10% від суми 17 999,99 грн. становить суму 1 799,99 грн., яка підлягає стягненню з відповідача.

За встановлених обставин, відповідач неналежним чином виконав свої договірні зобов`язання, чим порушив умови укладеного із позивачем договору та вищевказані приписи чинного законодавства, тому позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача 17 999,99 грн. основного боргу, 1 799,99 грн. штрафу є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору покладаються відповідача.

Керуючись ст. ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 165, 232, 233, 236-238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Вольта ЛТД" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Топ Енерго Україна" про стягнення заборгованості у розмірі 19 799,98 грн. задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Топ Енерго Україна" (49000, м. Дніпро, вул. Івана Езау, буд. 17-б, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вольта ЛТД" (49041, м. Дніпро, пр. Праці, буд. 9, ) 17 999,99 грн. основного боргу, 1 799,99 грн. штрафу, 2 270,00 грн. витрат зі сплати судового збору, про що видати наказ.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повне рішення складено 06.10.2021

Суддя Н.Г. Назаренко