ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.09.2021 справа № 914/1880/21

за позовом: Львівського комунального підприємства «Агенція ресурсів Львівської міської ради», м. Львів

до відповідача: Головного управління Державної міграційної служби у Львівській області, м. Львів

про стягнення відшкодування експлуатаційних витрат 72 954,17грн.

Суддя Коссак С.М.

за участі секретаря Побігайленко Ю.-Б.В.

Представники:

Від позивача: Карпо Наталія Іванівна представник;

Від відповідача: Баліцький Олександр Йосипович - представник

ВСТАНОВИВ:

На розгляд господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Львівського комунального підприємства «Агенція ресурсів Львівської міської ради», м. Львів до відповідача Головного управління Державної міграційної служби у Львівській області, м. Львів про стягнення відшкодування експлуатаційних витрат 72 954,17грн.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 05.07.2021р. позов залишено без руху, позивачу встановлено строк для виправлення виявлених недоліків.

14.07.2021 року від позивача до суду надійшла заява про долучення документів до матеріалів справи за вх.№16298/21 відповідно до якої позивачем усунуто недоліки позовної заяви та подано докази надіслання її відповідачу.

Ухвалою суду від 19.07.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та розгляд справи по суті призначено на 03.08.2021 року.

30.07.2021 року через канцелярію суду представником відповідача подано відзив на позовну заяву за вх.№17817/21 з документами згідно вказаного додатку, в якому просить в задоволенні позову відмовити повністю з підстав викладених у ньому. Також заявлено клопотання про застосування строку позовної давності.

Ухвалою суду від 03.08.2021 року судом постановлено позивачу надати правове обгрунтування з посиланням на відповідні докази, щодо нарахування експлуатаційних витрат з розрахунку - 2,90 м2 та письмові пояснення по суті заявленої позовної давності та відкладено судове засідання на 09.09.2021 на 12:20 год.

В судовому засіданні 09.09.2021 року оголошено перерву до 24.09.2021 року на 10год. 30хв.

15.09.2021 року представником відповідача подано пояснення за вх.№21507/21, в яких просить в задоволенні позову відмовити повністю.

21.09.2021 року представником позивача подано заяву про уточнення позовних вимог від 17.09.2021 року за вх.№ 21872/21, до якої додано уточнюючий розрахунок заборгованості та подано відповідь на відзив за вх.№21874/21, в якому просить задоволити позовні вимоги в повному обсязі. Також представником позивача 21.09.2021 року подано клопотання за вх.321875/21 про поновлення строку позовної давності, в якому просить суд визнати причини пропущеної позовної давності поважними та задоволити позовні вимоги.

23.09.2021 року представником відповідача подано заперечення за вх.322191/21, в яких просить в задоволенні позову відмовити повністю.

24.09.2021 року відповідачем подано відповідь на заперечення за вх.№22408/21 в яких позивач просить стягнути з відповідача на користь позивача відшкодування експлуатаційних витрат у сумі 185 196,34грн.

В судовому засіданні 24.09.2021 року судом оголошено перерву до 30.09.2021 року на 14год. 30хв.

28.09.2021 року позивачем подано через канцелярію суду заяву про уточнення позовних вимог за вх.№22633/21, в якій позивач просить залишити без розгляду заяву про уточнення позовних вимог від 17.09.2021 року, прийняти дано заяву про уточнення позовних вимог та стягнути з відповідача на користь позивача відшкодування експлуатаційних витрат у сумі 54 431,46грн. та судовий збір у розмірі 2 270,00грн.

Суд оцінює ці уточнення як арифметичний підрахунок прохальної частини позову в частині стягнення грошових коштів, які прийняті судом до розгляду. При цьому керується ст.2 ГПК України, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Основними завданнями (принципами) господарського судочинства є верховенство права, змагальність сторін, пропорційність. Принцип правової визначеності є невід`ємною, органічною складовою принципу верховенства права. Про це у низці своїх рішень зазначає зокрема Європейський Суд з прав людини. У своїх рішеннях Конституційний Суд України також посилається на принцип правової визначеності, наголошуючи на тому, що він є необхідним компонентом принципу верховенства права. У широкому розумінні принцип правової визначеності являє собою сукупність вимог до організації та функціонування правової системи з метою забезпечення перш за все стабільного правового становища індивіда шляхом вдосконалення процесів правотворчості та правозастосування

В судове засідання 30.09.2021 року позивач явку представника забезпечив та підтримав позовні вимоги в повному обсязі з урахуванням поданої заяви про уточнення позовних вимог за вх.№ 22633/21.

В судове засідання 30.09.2021 року відповідач явку уповноваженого представника забезпечив, який заперечив позовні вимоги та просить в позові відмовити.

В судовому засідання проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Аргументи позивача.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між Головним управлінням державної міграційної служби України у Львівській області та ЛКП «Агенція ресурсів Львівської міської ради» були укладені договори № 26, 93, 95 про надання послуг з управління нежитловим будинком, спорудою або групою будинків, чи їх частинами (відшкодування експлуатаційних витрат) (копії договорів у матеріалах справи). Головним управлінням державної міграційної служби України у Львівській області прийнято нежитлові приміщення, вказані у предметі укладених договорів у користування від ЛКП «Агенція ресурсів Львівської міської ради».

Відповідно до п. 2.2.3 даних договорів споживач зобов`язаний здійснювати оплату Управителю, відповідно до умов п.1 договору, за попередній місяць не пізніше 10-го числа поточного місяця та згідно виставлених рахунків.

Проте у відповідача - Головного управління Державної міграційної служби у Львівській області, м. Львів, внаслідок невиконання умов зазначених договорів виникла заборгованість по відшкодуванню експлуатаційних витрат у розмірі 54 431,46грн.

Відтак, згідно заяви за вх.№22633/21 про уточнення позовних вимог, позивач просить стягнути з відповідача на користь позивача відшкодування експлуатаційних витрат у сумі 54 431,46грн. та судовий збір у розмірі 2 270,00грн.

Аргументи відповідача.

30.07.2021 року через канцелярію суду представником відповідача подано відзив на позовну заяву за вх.№17817/21 з документами згідно вказаного додатку, в якому просить в задоволенні позову відмовити повністю та в підтвердження своїх заперечень зазначає, що як вбачається із поданих позивачем документів, а саме додатків до договорів, сторони спільно погодили перелік та вартість послуг, що надає позивач за управління орендованого майна на 2013 рік та встановили термін дії цих додатків. Також, відповідач зазначає, що як вбачається і з поданого розрахунку самовільно в односторонньому порядку встановив ціну за надання послуг орендованих приміщень. Також відповідач стверджує, що позивач безпідставно нараховує відповідачу заборгованість за надання послуг із 2017 року по 2019 рік згідно договорів про надання послуг, що були укладені на підставі Договорів оренди нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень), які припинили свою дію у зв`язку із укладенням нових договорів оренди. Просить застосувати строк позовної давності.

Фактичні обставини справи.

Предметом доказування є обставини з яким пов`язується факт укладення договорів № 26, 93, 95 про надання послуг з управління нежитловим будинком, спорудою або групою будинків, чи їх частинами (відшкодування експлуатаційних витрат їх неналежне виконання в частині оплати експлуатаційних послуг.

4 жовтня 2013 року між Управлінням комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради та Головним управлінням державної міграційної служби України у Львівській області був укладений договір оренди нерухомого майна № Ш-8804-13 За цим договором Львівська міська рада (орендодавець) передає, а Головне управління державної міграційної служби України у Львівській області (орендар) приймає у строкове платне користування нерухоме майно, що перебуває на балансі ЛКП «Агенція ресурсів Львівської міської ради» (балансоутримувач) та знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Донецька, 3, загальною площею 283,0 м2.

Пунктом 7.1.13 цього Договору зазначено, що орендар зобов`язаний укласти угоду з балансоутримувачем на відшкодування експлуатаційних витрат.

Так, 4 жовтня 2013 року між Головним управлінням державної міграційної служби України у Львівській області та ЛКП «Агенція ресурсів Львівської міської ради» був укладений договір № 93 про надання послуг з управління нежитловим будинком, спорудою або групою будинків, чи їх частинами (відшкодування експлуатаційних витрат) (надалі- Договір №93).

4 жовтня 2013 року, відповідно до акту приймання-передачі, Головне управління державної міграційної служби України у Львівській області приймає нежитлове приміщення у користування від ЛКП «Агенція ресурсів Львівської міської ради». Відповідно до договору № 93 ЛКП «Агенція ресурсів Львівської міської ради» надає Головному управлінню державної міграційної служби України у Львівській області послуги з управління майном, що знаходиться за адресою м. Львів, вул. Донецька, 3, а Головне управління державної міграційної служби України у Львівській області, в свою чергу, оплачує ці послуги, відповідно до умов Договору.

Відповідно до п. 2.2.3 даного договору споживач зобов`язаний здійснювати оплату Управителю, відповідно до умов п.1 договору, за попередній місяць не пізніше 10-го числа поточного місяця та згідно виставлених рахунків. Пунктом 5.2. договору передбачено, що договір укладено на термін до 03 жовтня 2016 року. Дострокове припинення договору відбувається в день і при умові, підписання акту прийому-передачі орендованого майна балансоутримувача. У відповідності до п.5.3. у разі відсутності письмової заяви однієї із Сторін, про припинення, або зміну умов цього договору за 30 календарних днів до закінчення строку його чинності, він вважається продовженим на той самий термін та на тих самих умовах. Жодного повідомлення про припинення чи зміну даного договору на адресу ЛКП «Агенція ресурсів Львівської міської ради» від ГУ ДМС у Львівській області не надходило, отже даний договір є чинним на даний час.

Згідно Акту звірки взаємних розрахунків станом на 01.04.2021р. між Львівським комунальним підприємством «Агенція ресурсів Львівської міської ради» і ГУ ДМС України у Львівській області за Договором про відшкодування експлуатаційних витрат № 93 від 04.10.2013 р. заборгованість ГУ ДМС України у Львівській області складає 38 932 гривень, 73 коп.(тридцять вісім тисяч дев`ятсот тридцять дві гривні 73 копійки).

Аналогічно 26 грудня 2021 року між позивачем та відповідачем укладено договір оренди №8515-12 про прийняття в строкове платне користування нежитлових приміщень, що знаходиться за адресою м. Львів, вул. Б. Лепкого, 16, загальною площею 94,1 м. кв.

На виконання п.7.11.цього договору 21 лютого 2013 року між Головним управлінням державної міграційної служби України у Львівській області та ЛКП «Агенція ресурсів Львівської міської ради» був укладений договір № 26 про надання послуг з управління нежитловим будинком, спорудою або групою будинків, чи їх частинами (відшкодування експлуатаційних витрат) (надалі Договір №26). Відповідно до цього договору ЛКП «Агенція ресурсів Львівської міської ради» надає Головному управлінню державної міграційної служби України у Львівській області послуги з управління майном, що знаходиться за адресою м. Львів, вул. Б. Лепкого, 16, загальною площею 94,1 м. кв. згідно договору оренди від 26.12.2012 р. № Г-8515-12.

За цим договором ЛКП «Агенція ресурсів Львівської міської ради» надає Головному управлінню державної міграційної служби України у Львівській області послуги з управління майном, а Головне управління ДМС, у свою чергу, оплачує їх, відповідно до цього Договору.

Відповідно до п. 2.2.3 даного договору споживач зобов`язаний здійснювати оплату Управителю, відповідно до умов п.1 договору, за попередній місяць не пізніше 10-го числа поточного місяця та згідно виставлених рахунків.

Пунктом 5.2. передбачено, що договір укладено на термін до 31 грудня 2017 року. Дострокове припинення договору відбувається в день і при умові, підписання акту прийому- передачі орендованого майна балансоутримувача. У відповідності до п.5.3. у разі відсутності письмової заяви однієї із Сторін, про припинення, або зміну умов цього договору за 30 календарних днів до закінчення строку його чинності, він вважається продовжений на той самий термін та на тих самих умовах. Жодного повідомлення про припинення чи зміну даного договору на адресу ЛКП «Агенція ресурсів Львівської міської ради» від ГУ ДМС у Львівській області не надходило, отже даний договір є чинним на даний час.

Згідно Акту звірки взаємних розрахунків станом на 01.04..2021р. між Львівським комунальним підприємством «Агенція ресурсів Львівської міської ради» і ГУ ДМС України у Львівській області за Договором про відшкодування експлуатаційних витрат № 26 від 21.02.2013 р. заборгованість ГУ ДМС України у Львівській області складає 12 945 гривень, 48 коп.(дванадцять тисяч дев`ятсот сорок п`ять гривень 48 копійки).

На виконання п.7.1.13 договору оренди №Г-8808-13 від 14 жовтня 2013 року, 12 листопада 2013 року між Головним управлінням державної міграційної служби України у Львівській області та ЛКП «Агенція ресурсів Львівської міської ради» був укладений договір № 95 про надання послуг з управління нежитловим будинком, спорудою або групою будинків, чи їх частинами (відшкодування експлуатаційних витрат) (надалі Договір №95). Відповідно до цього договору ЛКП «Агенція ресурсів Львівської міської ради» надає Головному управлінню державної міграційної служби України у Львівській області послуги з управління майном, що знаходиться за адресою м. Львів, вул. Я. Мудрого, 12 А, загальною площею 151,2 м. кв.

За цим договором ЛКП «Агенція ресурсів Львівської міської ради» надає Головному управлінню державної міграційної служби України у Львівській області послуги з управління майном, а Головне управління ДМС, у свою чергу, оплачує їх, відповідно до цього Договору.

Відповідно до п. 2.2.3 даного договору споживач зобов`язаний здійснювати оплату Управителю, відповідно до умов п.1 договору, за попередній місяць не пізніше 10-го числа поточного місяця та згідно виставлених рахунків. Пунктом 5.2. передбачено, що договір укладено на термін до 13 жовтня 2016 року. Дострокове припинення договору відбувається в день і при умові, підписання акту прийому- передачі орендованого майна балансоутримувача.

У відповідності до п.5.3. у разі відсутності письмової заяви однієї із Сторін, про припинення, або зміну умов цього договору за 30 календарних днів до закінчення строку його чинності, він вважається продовжений на той самий термін та на тих самих умовах. Жодного повідомлення про припинення чи зміну даного договору на адресу ЛКП «Агенція ресурсів Львівської міської ради» від ГУ ДМС у Львівській області не надходило, отже даний договір є чинним на даний час.

Згідно Акту звірки взаємних розрахунків станом на 01.04.2021р. між Львівським комунальним підприємством «Агенція ресурсів Львівської міської ради» і ГУ ДМС України у Львівській області за Договором про відшкодування експлуатаційних витрат № 95 від 12.11.2013 р. заборгованість ГУ ДМС України у Львівській області складає 21 075 гривень, 96 коп.(двадцять одна тисяча сімдесят п`ять гривень 96 копійки). Тому, відповідно до пункту 3.1.1. Договорів № 26.93.95 про надання послуг з управління нежитловим будинком, спорудою або групою будинків, чи їх частинами (відшкодування експлуатаційних витрат), управитель має право стягнути у встановленим законом порядку прострочену заборгованість по платежах.

Відтак, з урахуванням уточненої прохальної частини позову в аспекті арифметичного підрахунку стягнутої суми та відповідно до поданого розрахунку заборгованості, позивач просить стягнути з відповідача відшкодування експлуатаційних витрат у сумі 54 431,46грн.

Норми права та мотиви суду.

Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (ч.1 ст.11 ЦК України).

Згідно ст. 174 ГК України однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Майново-господарські зобов`язання між суб`єктами господарювання виникають на підставі договорів (ст. 179 Господарського кодексу України) і сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору (ст. 627 Цивільного кодексу України).

Згідно із ч. 1 ст. 181 Господарського кодексу України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами.

Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Відповідно до частини першої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Між сторонами виникли взаємні права та обов`язки на підставі укладених договорів оренди нерухомого майна та укладених Договорів № 26, 93, 95 про надання послуг з управління нежитловим будинком, спорудою або групою будинків, чи їх частинами (відшкодування експлуатаційних витрат) (копії договорів у матеріалах справи). Ця обставинами сторонами не заперечується.

Дані правовідносини врегульовано відповідними договорами між сторонами, нормами Глави 58 ЦК України, Законом України Про оренду державного та комунального майна.

Відповідно до статті 2 Закону України Про оренду державного та комунального майна орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності. Згідно зі статтею 5 вказаного Закону орендодавцем щодо цілісних майнових комплексів підприємств, їх структурних підрозділів виступає Фонд державного майна України, його регіональні відділення та представництва.

За договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди) (ст. 759 ЦК України).

Як з`ясовано судом, 4 жовтня 2013 року між Управлінням комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради та Головним управлінням державної міграційної служби України у Львівській області був укладений договір оренди нерухомого майна № Ш-8804-13 За цим договором Львівська міська рада (орендодавець) передає, а Головне управління державної міграційної служби України у Львівській області (орендар) приймає у строкове платне користування нерухоме майно, що перебуває на балансі ЛКП «Агенція ресурсів Львівської міської ради» (балансоутримувач) та знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Донецька, 3, загальною площею 283,0 м2.

За цим договором ЛКП «Агенція ресурсів Львівської міської ради» надає Головному управлінню державної міграційної служби України у Львівській області послуги з управління майном, а Головне управління ДМС, у свою чергу, оплачує їх, відповідно до цього Договору.

21 лютого 2013 року між Головним управлінням державної міграційної служби України у Львівській області та ЛКП «Агенція ресурсів Львівської міської ради» був укладений договір № 26 про надання послуг з управління нежитловим будинком, спорудою або групою будинків, чи їх частинами (відшкодування експлуатаційних витрат). Відповідно до цього договору ЛКП «Агенція ресурсів Львівської міської ради» надає Головному управлінню державної міграційної служби України у Львівській області послуги з управління майном, що знаходиться за адресою м. Львів, вул. Б. Лепкого, 16, загальною площею 94,1 м. кв. згідно договору оренди від 26.12.2012 р. № Г-8515-12.

За цим договором ЛКП «Агенція ресурсів Львівської міської ради» надає Головному управлінню державної міграційної служби України у Львівській області послуги з управління майном, а Головне управління ДМС, у свою чергу, оплачує їх, відповідно до цього Договору.

12 листопада 2013 року між Головним управлінням державної міграційної служби України у Львівській області та ЛКП «Агенція ресурсів Львівської міської ради» був укладений договір № 95 про надання послуг з управління нежитловим будинком, спорудою або групою будинків, чи їх частинами (відшкодування експлуатаційних витрат). Відповідно до цього договору ЛКП «Агенція ресурсів Львівської міської ради» надає Головному управлінню державної міграційної служби України у Львівській області послуги з управління майном, що знаходиться за адресою м. Львів, вул. Я. Мудрого, 12 А, загальною площею 151,2 м. кв.

За цим договором ЛКП «Агенція ресурсів Львівської міської ради» надає Головному управлінню державної міграційної служби України у Львівській області послуги з управління майном, а Головне управління ДМС, у свою чергу, оплачує їх, відповідно до цього Договору.

На виконання вимог 2.2.3 даного договорів споживач зобов`язаний здійснювати оплату Управителю, відповідно до умов п.1 договорів, за попередній місяць не пізніше 10-го числа поточного місяця та згідно виставлених рахунків.

За статтею 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобовязання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ст. 526 ЦК України та ст.193 ГК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином згідно умов договору та актів цивільного законодавства, а при відсутності таких вказівок - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст.530 ЦК України).

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Статтею 611 ЦК України передбачені наслідки порушення зобов`язання.

Згідно з ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Суд звертає увагу, що за своєю правовою природою рахунок на оплату витрат не є первинним документом, а є документом, який містить тільки платіжні реквізити, на які потрібно перераховувати грошові кошти в якості оплати за надані послуги, тобто, носить інформаційний характер. Ненадання рахунку не є відкладальною умовою у розумінні приписів статті 212 ЦК України та не є простроченням кредитора у розумінні статті 613 ЦК України, а тому не звільняє Відповідача від обов`язку оплатити витрати Балансоутримувачу. Така правова позиція є сталою в судовій практиці і викладена в постанові Верховного Суду від 29.04.2020 року у справі №914/641/19, тому суд не вбачає підстав для відступу від зазначеної позиції у цій справі.

В матеріалах справи відсутні докази сплати заборгованості по відшкодуванню витрат Балансоутримувача, відповідачем балансоутримувачу (позивачу у справі) за спірні періоди.

Відповідно до частини 2 статті 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Додатком №1 до Договорів, сторони погодили у п.2.6. розраховану за домовленістю сторін ставку вартості послуг з управління на 2013 рік і станом на 2013 рік становить 1,59грн. за м.кв.за місяць з урахуванням ПДВ. Відповідно у додатку №1 до Договору №93 вартість послуг з управління на 2013 рік визначається виключно за договором і складає 1 600,00грн. з урахуванням ПДВ та без урахування інфляції; додатку №1 до Договору №95 вартість послуг з управління на 2013 рік визначається виключно за договором і складає 500,00грн. з урахуванням ПДВ та без урахування інфляції (п.3); додатку №1 до Договору №26 вартість послуг з управління на 2013 рік визначається виключно за договором і складає 2 170,00грн. з урахуванням ПДВ та без урахування інфляції (п.3). Пунктом 5 цих додатків до Договорів передбачено, що їх термін дії з 01 січня 2013 року по 31 грудня 2013 року.

Відповідач, заперечуючи факт сплати коштів за спірний період, зазначає, що термін дії додатків до Договорів укладений на 2013 рік, відтак відсутні підстави для нарахування експлуатаційних витрат за 2017, 2018, 2019,2020, 2021 роки, оскільки ставка вартості послуг на ці роки сторонами не погоджувалася.

З цього приводу суд зазначає таке.

У судовому засіданні з`ясовано, сторонами не заперечено, що послуги з управління нежитловими будинками, якими користується відповідач, позивачем надавалися. Більше того, до 2017 року відповідач сплачував кошти за надання послуг з управління нежитловими будівлями, спорудою або групою будинків чи їх частинами. Цю обставину підтвердив і позивач. Також сторонами у судовому засіданні підтверджено факт надання таких послуг і протягом наступних років за спірний період. Належними та допустимими доказами цю обставину відповідач не спростував.

Отже, судом встановлено факт надання таких послуг позивачем за спірний період.

Щодо відсутності обов`язку у відповідача сплати коштів у зв`язку із закінченням строку дії додатку до Договору суд зазначає таке.

У Договорах №26, 95,93 26 про надання послуг з управління нежитловим будинком, спорудою або групою будинків, чи їх частинами (відшкодування експлуатаційних витрат) у п.5.3. зазначено, що разі відсутності письмової згоди однієї із сторін про припинення або зміну умов умов цього договору за 30 календарних днів до закінчення строку його чинності він вважається продовженим на той самий термін та на тих самих умовах.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 31 травня 2021 року у справі №917/265/18 (п.37,38,39) зазначив, необхідно розрізняти поняття "додаток до договору" та "додаткова угода до договору". Так, додаток до договору - це документ, який містить доповнення, уточнення, додаткові роз`яснення, пояснення умов договору, перелік конкретних товарів, послуг тощо. Тобто додаток до договору - це документ, який уточнює або більш детально розкриває зміст договірних умов.

Водночас додаткова угода - є правочином, що вносить зміни до вже існуючого договору. і саме до додаткової угоди можуть застосовуватись вимоги ст. 654 ЦК України, а також положення про нікчемність.

Суд доходить висновку, що за правовою природою додаток до договору є невід`ємною частиною договору і у випадку продовження (пролонгації) умов договору, якщо інше не передбачено умовами договору, застосовуються і положення додатку до цього договору, зокрема в частині оплати вартості послуг з управління. Факт чинності Договорів №26, 95,93 26 сторони не запеерчили.

Зокрема, у додатках до Договорів №26, 95,93 26 про надання послуг з управління нежитловим будинком, спорудою або групою будинків, чи їх частинами (відшкодування експлуатаційних витрат) прямо зазначено, що вони укладені відповідно до п.1.2. Договору.

Відтак доводи відповідача у цій частині судом відхиляються.

Враховуючи наведене вище, суд доходить висновку, що право позивача є порушене і відтак про правомірність вимоги про стягнення заявленої суми.

Судом встановлено факт порушення відповідачем свого зобов`язання щодо вчасної та повної сплати відшкодування витрат Балансоутримувача щодо здійснення періодичних платежів на утримання переданих орендованих приміщень, якими користувався відповідача у спірні періоди, а відтак позовна вимога про стягнення з відповідача заборгованості з відшкодування експлуатаційних витрат в сумі 54 431,46грн., яка розрахована відповідно до поданого розрахунку, підлягає частковому задоволенню.

Однак відповідач просить застосувати позовну давність до сепірних правовідносин. З цього приводу суд зазначає таке.

Щодо позовної давності.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно з ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

До правовідносин, які виникли між учасниками справи застосовується загальний строк позовної давності у 3 роки.

Відповідно до ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Позивачем у заяві про уточнення позовних вимог (вх.№226333/21) подано такий розрахунок заборгованості із зазначенням його періоду:

за період з 1 січня 2017 року по 30 червня 2021 року

1). м. Львів, вул. Донецька, буд. 3 - 539,96 грн. - за місяць; 283,0м.кв. х 1,59грн. х 1,2 ПДВ х 54 міс. = 291576,84грн.

2). м. Львів, вул. Б. Лепкого, 16 - 179,54 грн. - за місяць; 94,1м.кв. х 1,59 грн. х 1,2 х 54 міс .= 9695,16 грн.

3). м. Львів, вул. Я. Мудрого, 12 А - 288,49 грн. - за місяць; 151,2м.кв. х 1,59грн. х 1,2 х 54міс. = 15578,46 грн.

Загальна сума заборгованості 291576,84+9695,16 +15578,46 = 54431,46 грн. Отже, заборгованості за період з 1 січня 2017 року по 30 червня 2021 року становить - 54431,46 грн.

Позов подано до суду 29.06.2021 року. Доказів зупинення чи переривання перебігу строку позовної давності позивачем не надано. Суд критично оцінює клопотання позивача про поновлення строку позовної давності (вх.№21875/21), оскільки аргументів поважності причин порушення строку позовної давності ним не наводиться. Доказів часткового виконання зобов`язань після 2016 року ним не подано, претензії, відповіді на претензії чи інші засоби врегулювання сторонами існуючого спору матеріали справи не містять.

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року передбачає, що кожен має право на справедливий розгляд його справи судом. ЄСПЛ зауважує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до відповідальності у суді після закінчення певного періоду часу після вчинення правопорушення. Періоди позовної давності, які є звичним явищем у національних правових системах Договірних держав, переслідують декілька цілей, що включають гарантування правової визначеності й остаточності та запобігання порушенню прав відповідачів, які могли б бути ущемлені у разі, якщо було б передбачено, що суди ухвалюють рішення на підставі доказів, які могли стати неповними внаслідок спливу часу» (див. mutatis mutandis рішення у справах «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії» від 20 вересня 2011 року («OAO Neftyanaya Kompaniya Yukos v. Russia», заява № 14902/04, пункт 570), «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства» від 22 жовтня 1996 року («Stubbings and Others v. the United Kingdom», заяви № 22083/93 і № 22095/93, пункт 51).

Відтак суд, застосувавши строк позовної давності, встановивши правильний період нарахування та з`ясувавши відповідний тариф по нарахуванню на 1 кв.м. у розмірі 1.59грн., здійснив перерахунок заборгованості з відшкодування експлуатаційних витрат відповідача, і дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 36 287,64грн.

Частиною 1 статті 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 ГПК України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

За таких обставин суд дійшов висновку про те, що відповідач не спростував доводів позовної заяви, а суд виявив на підставі наявних документів у справі фактичні обставини, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, відтак вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, а саме стягненню з відповідача на користь позивача заборгованість з відшкодування експлуатаційних витрат в сумі 36 287,64грн.

Судові витрати.

Відповідно до ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір в сумі 2270,00 грн.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи наведене, у зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір в сумі 1 129,11 грн.

Керуючись статтями 2, 13, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 129, 231, 236, 237, 238, 239, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задоволити частково.

2. Стягнути з Головного управління Державної міграційної служби у Львівській області, м. Львів (79007, м. Львів, вул. січових Стрільців, 11, ) на користь Львівського комунального підприємства «Агенція ресурсів Львівської міської ради» (79008, м. Львів, площа Галицька, буд.15, ) заборгованість з відшкодування експлуатаційних витрат в сумі 36 287,64грн. та 1129,11грн. судового збору.

3. В решті позовних вимог відмовити.

4. Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

5. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду в порядку, встановленому розділом IV ГПК України.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - http://court.gov.ua/fair/sud5015, а також у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою - http://reyestr.court.gov.ua.

Повний текст рішення складено та підписано 05.10.2021 року.

Суддя С.М. Коссак