ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2021 року справа № 925/1148/21

м. Черкаси

За позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Ходак"

до Департаменту освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради

про стягнення 424585,33 грн.

Суддя Дорошенко М.В.

Секретар судового засідання Рябенька Я.В.

За участю:

представника позивача: адвоката Заруби С.О. за ордером від 29.06.2021 серія ЧК №175610;

представника відповідача: Родак І.В. за довіреністю від 14.09.2021 №1564-12-4/1.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Ходак" (далі також позивач) звернулося до Господарського суду Черкаської області з позовом до Департаменту освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради (далі також відповідач) про стягнення:

- 213436,72 грн. заборгованості за укладеним між сторонами договором поставки товару від 15.03.2021 №88, у тому числі: 199992,60 грн. боргу за поставлений товар, 1610,89 грн. три проценти річних, 4019,84 грн. інфляційних нарахувань та 7813,39 грн. пені;

- 211148,61 грн. заборгованості за укладеним між сторонами договором поставки товару від 15.03.2021 № 89, у тому числі: 199570,00 грн. боргу за поставлений товар, 1263,03 грн. три проценти річних, 4011,36 грн. інфляційних нарахувань, 6304 грн. 22 коп. пені.

Також позивач у позовній заяві просить господарський суд стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати.

В обґрунтування позову позивач вказав на неналежне виконання відповідачем грошових зобов`язань за укладеним між сторонами договорами поставки від 15.03.2021 №88 і №89 щодо оплати переданого йому позивачем товару.

Ухвалою від 01.09.2021 Господарський суд Черкаської області прийняв позовну заяву позивача до розгляду, відкрив провадження у справі №925/1148/21, визнав цю справу малозначною, вирішив розглядати її у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, призначив розгляд справи в судовому засіданні на 09 год. 00 хв. 30.09.2021 у приміщенні Господарського суду Черкаської області і встановив строки для подання сторонами заяв по суті справи.

20 вересня 2021 року відповідача до Господарського суду Черкаської області надійшов відзив із запереченнями проти позову, яким відповідач визнав факти укладення між сторонами договорів поставки від 15.03.2021 №88 і №89 і їх виконання позивачем, проте зазначив при цьому, що ці договори були повернуті відповідачу Управлінням державної казначейської служби України у м. Черкасах Черкаської області без реєстрації бюджетних зобов`язань розпорядників (одержувачів) бюджетних коштів, у зв`язку з чим відповідач не мав підстав для здійснення відповідних розрахунків за поставлені позивачем на виконання вказаних договорів товари.

Інші заяви по суті справи до Господарського суду Черкаської області не надходили.

У судовому засіданні, яке відбулося 30.09.2021 за участю представників обох сторін, Господарський суд Черкаської області розгляну справу №925/1148/21 по суті та оголосив вступну і резолютивну частини ухваленого у нарадчій кімнаті рішення.

Заслухавши представників сторін, дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини справи, Господарський суд Черкаської області

УСТАНОВИВ:

15 березня 2021 року позивач як постачальник і відповідач як замовник уклали між собою два договори поставки товару №88 і №89 (далі - договори №88 і №89) (т. 1 а. с. 45-52, 242- 249).

У преамбулі цих договорів вказано, що вони укладалися відповідно до абзацу 1 пункту 3 частини сьомої статті 3 Закону України "Про публічні закупівлі".

Згідно з п. 1.1 договору №88 постачальник зобов`язався поставити замовнику, а останні зобов`язався прийняти й оплатити в порядку та на умовах, визначених цим договором, товар за ДК-021-2015 (СРV) 15110000-2 М`ясо (Яловичина в/к, без кістки, свинина без кості, кури І ґатунку, філе куряче, четверть куряча, печінка ялова, язик яловий) в асортименті та за цінами, зазначеними у специфікації товару, що додається до договору і є його невід`ємною частиною.

Згідно з п. 1.1 договору №89 постачальник зобов`язався поставити замовнику, а останні зобов`язався прийняти й оплатити в порядку та на умовах, визначених цим договором, товар за ДК-021-2015 (СРV) 03220000-9 овочі, фрукти та горіхи в асортименті та за цінами, зазначеними у специфікації товару, що додається до договору і є його невід`ємною частиною.

У п. 3.2 договорів №88 і №89 їх сторони передбачили ціну договорів відповідно: 199992,60 грн. та 199570,00.

Пунктом 3.4 договорів №88 і №89 передбачено, що платіжні зобов`язання замовника перед постачальником за договорами виникають при наявності у замовника відповідного бюджетного призначення (бюджетних асигнувань).

Відповідно до п. 4.2 договорів №88 і №89 остаточний розрахунок за товар замовник здійснює шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника на умовах відстрочки платежу до 10 (десяти) банківських днів з моменту поставки товару на умовах розділу 5 договорів.

Згідно з п. 4.3 договорів №88 і №89 у разі затримки бюджетного фінансування та/або затримки здійснення платежів не з вини замовника, розрахунок за поставлений товар здійснюється протягом 3 (трьох) банківських днів з дати отримання замовником бюджетного фінансування закупівлі на свій реєстраційний рахунок та/або можливості здійснити платежі.

Пунктом 5.1 договорів №88 і №89 їх сторони передбачили, що поставка товару передача замовнику товару, якість якого відповідає умовам, встановленим розділом 2 договору. Товар постачається замовнику транспортом і за рахунок постачальника протягом 24 годин з моменту отримання постачальником заявки (у разі усної з обов`язковим подальшим письмовим підтвердженням) від замовника на умовах DDР (Інкотермс, у редакції 2010 року) до 54 навчальних закладів, зазначених в цьому пункті їх адресами.

Відповідно до п. 5.2 договорів №88 і №89 датою поставки товару є дата підписання замовником накладної (накладних) у місті поставки, вказаному в п. 5.1 договорів.

Пунктом 7.2 договорів №88 і №89 їх сторони передбачили, що замовник за затримку оплати товару сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, діючої на момент нарахування пені, від вартості неоплаченого товару за кожен день затримки.

Пунктом 10.1 договору №88 його сторони встановили, що згідно з п. 3 ст. 631 Цивільного кодексу України умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення, а саме з 09 березня 2021 року і діють до 31 грудня 2021 року.

Також сторони узгодили і підписали додатки №1 (специфікації) до договорів №88 і №89 (т. 1 а. с. 52, 249), якими визначили найменування товару, його кількість, ціну та загальну вартість.

На виконання договору №88 позивач протягом періоду з 12.03.2021 по 15.03.2021 за видатковими накладними (т. 1 а. с. 53 187) передав дошкільним навчальним закладам відповідача, а останні в особі їх представників, які діяли на підставі довіреностей (т. 1 а. с. 188 - 241), прийняли передбачені додатком №1 (специфікацією) до цього договору товари на суму 199992,60 грн.

На виконання договору №89 позивач протягом періоду з 15.03.2021 по 01.04.2021 за видатковими накладними (т. 1 а. с. 250, т. 2 а. с. 1 172) передав дошкільним навчальним закладам відповідача, а останні в особі їх представників, які діяли на підставі довіреностей (т. 1 а. с. 188 - 241), прийняли передбачений додатком (специфікацією) до цього договору товар на суму 199570,00 грн.

Всього на виконання договорів №88 і №89 позивач передав відповідачу товару на суму 395562,60 грн.

Відповідач борг за поставлений за договорами №88 і №89 товар у сумі 395562,60 грн. не оплатив, чим порушив права позивача на своєчасне одержання вказаної плати за поставлений товар.

Позивач за порушення встановленого п. 4.2 договорів №88 і №89 строку оплати поставленого товару нарахував відповідачу до сплати передбачену п. 7.2 цих договорів пеню та передбачені ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України інфляційні нарахування і 3% річних:

1) за прострочення в оплаті товару, поставленого за договором №88, позивач нарахував за період з 25.03.2021 по 30.06.2021 на суму боргу 199992,60 грн. 7813,39 грн. пені, 4019,84 грн. інфляційних нарахувань та 1610,89 грн. 3% річних;

2) за прострочення в оплаті товару, поставленого за договором №89, позивач нарахував за період з 15.04.2021 по 30.06.2021 на суму боргу 199570,00 грн. 6304,22 грн. пені, 4011,36 грн. інфляційних нарахувань та 1263,03 грн. 3% річних.

У розрахунках стягуваних сум пені, інфляційних нарахувань та трьох процентів річних позивач неправильно визначив дату початку періоду прострочення в оплаті товарів.

Відповідно до п. 4.2 договорів №88 і №89 остаточний розрахунок за товар замовник здійснює шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника на умовах відстрочки платежу до 10 (десяти) банківських, а не календарних днів з моменту поставки товару на умовах розділу 5 договорів.

З урахуванням умов п. 4.2 договору №88 датою початку прострочення в оплаті товарів, поставлених позивачем за цим договором, є 30.03.3021.

Встановлений п. 4.2 договору №89 період відстрочення платежів (10 банківських днів) щодо оплати товарів загальною вартістю 193578,62 грн., поставлених за цим договором протягом періоду з 15.03.2021 по 31.03.2021 до визначеної позивачем дати початку нарахування пені, інфляційних нарахувань та 3% річних 15.04.2021 сплив, тому з цієї дати мало місце прострочення в оплаті товарів на суму 193578,62 грн.

Останній день періоду відстрочення платежів (10 банківських днів) стосовно товарів, поставлених 01.04.2021 загальною вартістю 5991,38 грн., припав на 15.04.2021. Отож прострочення в оплаті цієї частини товарів на суму 5991,38 грн. розпочалося з 16.04.2021, а не з 15.04.2021.

Пункт 28 статті 1 Закону України "Про публічні закупівлі" термін "спрощена закупівля" визначає як придбання замовником товарів, робіт і послуг, вартість яких дорівнює або перевищує 50 тисяч гривень та є меншою за вартість, що встановлена у пунктах 1 і 2 частини першої статті 3 цього Закону.

Пунктами 1 і 2 частини першої статті 3 Закону України "Про публічні закупівлі" встановлено, що цей Закон застосовується:

1) до замовників, визначених пунктами 1 - 3 частини першої статті 2 цього Закону, за умови що вартість предмета закупівлі товару (товарів), послуги (послуг) дорівнює або перевищує 200 тисяч гривень, а робіт - 1,5 мільйона гривень;

2) до замовників, визначених пунктом 4 частини першої статті 2 цього Закону, за умови що вартість предмета закупівлі товару (товарів), послуги (послуг) дорівнює або перевищує 1 мільйон гривень, а робіт - 5 мільйонів гривень.

Відповідно до абзацу 1 пункту 3 частини сьомої статті 3 Закону України "Про публічні закупівлі" придбання замовником товарів, робіт і послуг, вартість яких дорівнює або перевищує 50 тисяч гривень та є меншою за вартість, що встановлена у пунктах 1 та 2 частини першої цієї статті, здійснюється без застосування порядку проведення спрощених закупівель, встановленого цим Законом, у разі якщо існує нагальна потреба у здійсненні закупівлі у зв`язку із виникненням об`єктивних обставин, що унеможливлюють дотримання замовниками строків для проведення спрощеної закупівлі.

Вартість закуплених відповідачем окремо за договором №88 і договором №89 товарів перевищує 50 тисяч гривень, але є меншою за вартість, що встановлена у пункті 1 частини першої статті 3 Закону України "Про публічні закупівлі".

З огляду на те, що поставка товарів за договорами №88 і №89 здійснювалася протягом короткого періоду і розпочалася за договором №88 ще до його укладення, а за договором №89 - у день його укладення, та зважаючи на нагальну необхідність у щоденному забезпеченні продуктами харчування дошкільних навчальних закладів відповідача, господарський суд вважає, що ці обставини унеможливлювали дотримання відповідачем строків для проведення спрощеної закупівлі, тому він відповідно до абзацу 1 пункту 3 частини сьомої статті 3 Закону України "Про публічні закупівлі" мав право на укладання договорів №88 і №89 без застосування порядку проведення спрощених закупівель

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту.

Статтею 530 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) визначає грошову суму або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до частини першої статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно з частиною першою статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини другої статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Статтею 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є обов`язковим для виконання.

Відповідно до частини другої статті 193 та частини першої статті 216 Господарського кодексу України порушення зобов`язання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами або договором; учасники господарських правовідносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Стаття 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у розумінні цього Кодексу визнає господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Частина 2 ст. 20 Господарського кодексу України передбачає право кожного суб`єкта господарювання на захист своїх прав і законних інтересів шляхом присудження до виконання обов`язку в натурі та застосування штрафних санкцій.

З огляду на викладені вище обставини та норми чинного законодавства Господарський суд Черкаської області дійшов таких висновків.

Відповідач не виконав належним чином грошові зобов`язання за договорами №88 і №89 щодо оплати в установлений п. 4.2 цих договорів строк поставлених позивачем товарів, допустив прострочення в їх оплаті і тим самим порушив права позивача на своєчасне і повне одержання плати за поставлені за цими договорами товари в загальній сумі 395562,60 грн.

Отже, позивач в порядку захисту своїх порушених прав вправі вимагати стягнення з відповідача на свою користь боргу в сумі 395562,60 грн., а також передбаченої п. 7.2 договорів від №88 і №89 пені та передбачених ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України інфляційних нарахувань та 3% річних.

З урахуванням правильно визначених господарським судом початків періодів прострочення в оплаті поставлених позивачем за договорами №88 і №89 товарів, позивач має право на стягнення з відповідача 13759,33 грн. пені, 8027,60 грн. інфляційних нарахувань і 2791,25 грн. 3% річних, у тому числі:

7457,24 грн. пені, 4018,04 грн. інфляційних нарахувань та 1528,71 грн. 3% річних за прострочення в оплаті товарів, поставлених за договором №88, за період з 30.03.2021 по 30.06.2021 на суму боргу 199992,60 грн.;

6302,09 грн. пені, 4009,56 грн. інфляційних нарахувань та 1262,54 грн. 3% річних. за прострочення в оплаті товарів, поставлених за договором №89, за період з 15.04.2021 по 30.06.2021 на суму боргу 193578,62 грн. і за період з 16.04.2021 по 30.06.2021 на суму боргу 5991,38 грн.

Приведені відповідачем у відзиві доводи в обґрунтування заперечень проти позову господарський суд вважає неспроможними, оскільки позивач не може бути позбавлений права на отримання плати за поставлені ним відповідачу і прийняті останнім товари на тій підставі, що Управління державної казначейської служби України у м. Черкасах Черкаської області повернуло відповідачу договори №88 і №89 без реєстрації бюджетних зобов`язань розпорядників (одержувачів) бюджетних коштів.

Європейський суд з прав людини у рішенні по справі "Рисовський проти України" від 20.10.2011 підкреслив, що ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

Отож відсутність реєстрації бюджетних зобов`язань відповідача перед позивачем не є підставою для звільнення відповідача від виконання своїх зобов`язань.

За таких обставин позов підлягає задоволенню лише в частині стягнення з відповідача на користь позивача 395562,60 грн. основної суми боргу, 13759,33 грн. пені, 8027,60 грн. інфляційних нарахувань та 2791,25 грн. 3% річних.

За подання позову позивач за платіжними дорученнями від 22.06.2021 №6806 і від 13.07.2021 №6934 сплатив 6368,78 грн. судового збору.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України частину сплаченого позивачем за подання позову судового збору, пропорційну розміру задоволених позовних вимог, що становить суму 6302,11 грн., необхідно покласти на відповідача.

Позивач на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу у сумі 15000,00 грн. подав до господарського суду: копію укладеного між адвокатським бюро "Світлани Заруби" і позивачем договору про надання правової допомоги від 27.04.2021; копію орієнтовного розрахунку надання юридичних послуг до договору про надання правової допомоги від 27.06.2021; ордер від 29.06.2021 серія ЧК №175610 виданий адвокату Зарубі С.О. адвокатським бюро "Світлани Заруби" на надання правничої (правової) допомоги позивачу на підставі договору про надання правової допомоги від 27.04.2021; копію свідоцтва про право Заруби С.О. на заняття адвокатською діяльністю від 01.03.2017 серія ЧК №000731.

Статтею 126 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що:

1. Втрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

2. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

3. Для визначення розміру витрат па професійну правничу допомогу з метою розподілу судових втрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Позивач детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, господарському суду не надав, тому господарський суд залишив без розподілу заявлені позивачем витрати на професійну правничу допомогу в сумі 15000,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 129, 231, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд Черкаської області

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Судовий збір за подання позову в сумі 6302,11 грн. покласти на відповідача.

Стягнути з Департаменту освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради (вул. Гоголя, буд. 251, м. Черкаси, Черкаська область, 18000, ідентифікаційний код 36299692) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Ходак" (пр-т Хіміків, буд. 3/1, м. Черкаси, 18008, ідентифікаційний код 36860729) 395562,60 грн. (триста дев`яносто п`ять тисяч п`ятсот шістдесят дві гривні 60 коп.) основної суми боргу, 13759,33 грн. (тринадцять тисяч сімсот п`ятдесят дев`ять гривень 33 коп.) пені, 8027,60 грн. (вісім тисяч двадцять сім гривень 60 коп.) інфляційних нарахувань, 2791,25 грн. (дві тисячі сімсот дев`яносто одна гривня 25 коп.) 3% річних та 6302,11 грн. (шість тисяч триста дві гривні 11 коп.) судового збору.

В решті позову відмовити.

Це рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Це рішення протягом двадцяти днів з дня складення повного рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 07 жовтня 2021 року.

СУДДЯ М.В. Дорошенко