ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" жовтня 2021 р.м. ХарківСправа № 922/3084/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Буракової А.М.

при секретарі судового засідання Кудревичу М.О.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Харківської філії Акціонерного товариства "Укртелеком", м. Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Делюкс Інтерактив", Донецька область, м. Костянтинівка
про стягнення 166559,56 грн.
за участю представників:

позивача - Седньов М.Ю.

відповідача - не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Укртелеком" в особі Харківської філії Акціонерного товариства "Укртелеком" (позивач) звернулося до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Делюкс Інтерактив" (відповідач) про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором № 63Е100-2254/19 оренди комерційної нерухомості від 01.06.2019 у сумі 125359,48 грн., пені в сумі 31274,62 грн., інфляційних втрат в сумі 5986,80 грн., трьох відсотків річних у сумі 3938,66 грн., судового збору у сумі 2498,40грн.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 03.08.2021 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, призначено розгляд справи в судовому засіданні на 01.09.2021 о 12:30.

У судовому засіданні 01.09.2021, судом, без виходу до нарадчої кімнати, було постановлено ухвалу із занесенням її до протоколу судового засідання про відкладення розгляду справи на 20.09.2021 о 12:15.

У судовому засіданні 20.09.2021, судом, без виходу до нарадчої кімнати, було постановлено ухвалу із занесенням її до протоколу судового засідання про відкладення розгляду справи на 01.10.2021 о 11:30.

Представник позивача, через канцелярію суду 30.09.2021 за вх.№ 22908, надав письмові пояснення щодо строку дії договору, які судом долучені до матеріалів справи.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд позов задовольнити.

Відповідач правом на участь представника у судовому засіданні не скористався. Про місце, дату та час судових засідань відповідач повідомлявся судом за юридичною адресою, яка вказана у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 85114, Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Поштова, 8. Проте, ухвала про відкриття провадження у справі від 03.08.2021 та інші ухвали суду у справі адресовані відповідачу були повернуті Укрпоштою на адресу суду із зазначенням причини повернення - "адресат відсутній за вказаною адресою".

Відповідно до ч. 7 ст. 120 ГПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Частиною 1 ст. 202 ГПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Матеріали справи свідчать про те, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень та надано достатньо часу для підготовки до судового засідання тощо. Окрім того, судом було вжито всіх заходів, в межах визначених чинним законодавством повноважень, щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи.

Оскільки відповідач своїм процесуальним правом на участь у судовому засіданні не скористався, повноважного представника для участі у судовому засіданні не направив, відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк без поважних причин не надав, заяв та клопотань від нього не надходило, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності представника відповідача за наявними у ній матеріалами, що містять достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін.

Крім того, у даному випадку суд враховує, що за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з ухвалами суду по справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Також, судом, враховано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив наступне.

01 червня 2019 року між ПАТ "Укртелеком" (на теперішній час АТ "Укртелеком") та ТОВ "Антей Інвест Груп" () було укладено договір № 63Е100-2254/19 оренди комерційної нерухомості (надалі - договір оренди).

Як вбачається з матеріалів справи ТОВ "Антей Інвест Груп" () змінило назву на ТОВ "Делюкс Інтерактив" (). Дані обставини підтверджуються інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (витяг від 01.10.2021) та інформацією з веб-сайту opendatabot.ua.

Згідно п.1.1. договору оренди, орендодавець передає, а орендар бере у строкове платне користування комерційну нерухомість (майно), розташовану м. Харкові на першому та другому поверсі у чотирьохповерховій будівлі № 31а по пр. Людвига Свободи, загальною площею 1353,6 кв.м.

Відповідно до п. 12.1 договору цей договір набирає чинності з 01.06.2019 і діє один рік по 31.05.2020 включно та до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

Також, 01.06.2019 між сторонами було складено акт приймання-передачі майна (додаток 1 до договору № 63Е100-2254/19 від 01.06.2019).

01 жовтня 2019 року між сторонами було укладено додаткову угоду № 1 до договору оренди. Наведеною додатковою угодою були врегульовані правовідносини з огляду на зміну орендованої площі. Додатком до вказаної додаткової угоди є акт приймання-передавання майна, в якому зазначена отримана відповідачем в оренду площа (зазначаються зміни в орендованій площі).

01 лютого 2020 року сторони уклали додаткову угоду № 2 до договору оренди. Наведеною додатковою угодою було також змінено орендовану площу. Додатком до вказаної додаткової угоди є акт приймання-передавання майна, в якому зазначена отримана відповідачем в оренду площа.

01 квітня 2020 року сторони уклали додаткову угоду № 3 до договору оренди, згідно якої було змінено вартість оренди.

В підтвердження наявності заборгованості відповідача у розмірі 125359,48 грн. за договором оренди за період 01.06.2019 - 31.05.2021 позивачем було надано до суду відповідні рахунки та акти (том 1 а.с. 55 - 78).

З листування між сторонами вбачається, що відповідач неодноразово просив позивача продовжити строк дії договору зі збільшення площі орендованих приміщень та визнавав наявність заборгованості за вказаним договором оренди з її погашенням до 31.05.2021 (листи ТОВ "Антей Інвест Груп": № AG200326-001 від 26.03.2020, № AG200513 від 13.05.2020, № AG200528-001 від 28.05.2020, № AG200611-003 від 11.06.2020, № AG210309-002 від 09.03.2021 та лист Дробязко О.О. від 07.04.2020).

Про факт продовження орендних правовідносин та дію договору оренди свідчить те, що відповідач продовжив користуватись предметом оренди, орендоване майно не повернув.

Також, відповідач здійснював оплати за договором оренди після 31.05.2020, які вбачаються з розрахунків позивача. Зокрема, відповідачем здійснювалися оплати 01.06.2020, 15.06.2020, 17.07.2020, 22.07.2020, 28.07.2020, 14.08.2020, 18.08.2020, 07.09.2020, 16.09.2020, 22.09.2020, 25.09.2020, 12.10.2020, 21.10.2020, 11.11.2020, 16.11.2020, 17.11.2020, 01.12.2020, 11.12.2020, 14.12.2020, 30.12.2020, 06.01.2021, 19.01.2021, 19.01.2021,05.02.2021 та 23.03.2021. Отже, відповідачем здійснювались багаторазово оплати після 31.05.2020, що свідчить про той факт, що договір було продовжено.

Відповідно до ст. 764 Цивільного кодексу України, якщо наймач продовжує володіти та/або користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Таким чином, дія договору оренди та орендні правовідносини між сторонами були продовжені на підставі ст. 764 Цивільного кодексу України.

При цьому суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази оплати відповідачем позивачу заборгованості за договором № 63Е100-2254/19 оренди комерційної нерухомості від 01.06.2019 у сумі 125359,48 грн.

Згідно частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписом ст. 76 Господарського процесуального кодексу України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 Господарського процесуального кодексу України).

Частиною 1 ст. 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частина 1 ст. 628 Цивільного кодексу України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ч.1 ст. 283 Господарського кодексу України, за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ч.1 ст. 759 Цивільного кодексу України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно ч.1 ст. 762 Цивільного кодексу України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Відповідно до ч.3 ст. 285 Господарського кодексу України, орендар зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату.

Враховуючи фактичні обставини справи та наведені норми законодавства, суд вважає позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача суми заборгованості за договором оренди у розмірі 125359,48 грн. за період 01.06.2019 - 31.05.2021 обґрунтованими, підтвердженими доданими до матеріалів справи доказами, не спростованими відповідачем та такими, що підлягають задоволенню.

Правові наслідки порушення зобов`язання встановлені статтею 611 Кодексу. Відповідно до частини 1 вказаної статті, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Згідно п.8.2. договору оренди, у разі порушення строків виконання грошових зобов`язань за цим договором, орендар на вимогу орендодавця сплачує пеню від суми простроченого зобов`язання в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за весь час прострочення.

Відповідно до ч.3 ст. 549 Цивільного кодексу України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями є господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України, у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Згідно ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

У відповідності до ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Також, в частині 2 статті 343 Господарського кодексу України, прямо зазначається, що пеня за прострочку платежу встановлюється за згодою сторін господарських договорів, але її розмір не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи наведене, з огляду на положення п. 8.2. договору оренди, перевіривши розрахунки позивача пені, інфляційних втрат та 3% річних, суд дійшов висновку, що з відповідача підлягають стягненню на користь позивача пеня в сумі 31274,62 грн., інфляційні втрати в сумі 5986,80 грн. та три відсотки річних у сумі 3938,66 грн.

Таким чином, позовні вимоги у справі є обґрунтованими, підтвердженими доданими до матеріалів справи доказами та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Вирішуючи питання розподілу судового збору, суд керується ст. 129 ГПК України, у зв`язку з чим судовий збір у розмірі 2498,40 грн. покладається на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 124, 129 Конституції України, ст.ст. 4, 11, 12, 13, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 91, 120, 123, 129, 165, 178, 202, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Делюкс Інтерактив" (85114, Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Поштова, 8, ) на користь Акціонерного товариства "Укртелеком" (01601, м. Київ, бул. Тараса Шевченка, 18, ) в особі Харківської філії Акціонерного товариства "Укртелеком" (61010, м. Харків, Нетіченська набережна, 8, ) заборгованість у сумі 125359,48 грн., пеню в сумі 31274,62 грн., інфляційні втрати в сумі 5986,80 грн., три відсотки річних у сумі 3938,66 грн. та судовий збір у сумі 2498,40 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного рішення.

Позивач: Акціонерне товариство "Укртелеком" (01601, м. Київ, бул. Тараса Шевченка, 18, ) в особі Харківської філії Акціонерного товариства "Укртелеком" (61010, м. Харків, Нетіченська набережна, 8, ).

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Делюкс Інтерактив" (85114, Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Поштова, 8, ).

Повне рішення складено "06" жовтня 2021 р.

Суддя А.М. Буракова