І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 жовтня 2021 року м. Чернігівсправа № 927/728/21
Господарський суд Чернігівської області, в складі судді Романенко А.В., за участю секретаря судового засідання Солончевої О.П., у відкритому судовому засіданні розглянувши заяву Приватного підприємства "Промінь База" б/н від 20.09.2021 про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу в справі
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Легалліс",
до відповідача: Приватного підприємства "Промінь База",
предмет спору: про стягнення 1486112,05грн
за участю представників сторін:
від позивача: Романенко Р.О. - адвокат, довіреність №0/02092021-LL від 02.09.2021;
від відповідача: не прибув.
Ухвалою суду від 02.08.2021 дану позовну заяву прийнято до розгляду; відкрито провадження в справі №927/728/21; постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження.
Питання про розподіл судових витрат на професійну правову допомогу, що понесені відповідачем у ході судового розгляду даного спору, на момент ухвалення судового рішення не вирішено. Відповідач, у письмовій заяві б/н від 12.08.2021 повідомляв, що належні докази на підтвердження судових витрат на правову допомогу в межах даної справи будуть подані ним, у порядку частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України), протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення в справі.
Ухвалою суду від 24.09.2021 заяву ПП "Промінь База" б/н від 20.09.2021 про розподіл витрат на професійну правничу допомогу прийнято до розгляду та призначено судове засідання щодо її розгляду на 06.10.2021 о 10:30, про що сторони повідомленні за офіційними електронними адресами, повідомленими суду. Судом забезпечено участь повноважного представника позивача в судовому засіданні, призначеному на 06.10.2021, в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, з використанням власних технічних пристроїв.
24.09.2021, на адресу суду, від позивача надійшли заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення в справі щодо розподілу судових витрат відповідача на професійну правову допомогу, в яких позивач звертає увагу суду на відсутність у матеріалах справи документального підтвердження фактичних витрат відповідача на правову допомогу в заявленому розмірі. Також зазначав про неспіврозмірність таких витрат до ступеня складності справи, часу витраченого адвокатом та обсягу наданих послуг відповідачу в межах судового розгляду цього спору.
06.10.2021, у судове засідання прибув повноважний представник позивача, участь якого забезпечена в режимі відеоконференції; відповідач до суду не прибув, повноважного представника не направив, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином засобами електронного зв`язку, про що зокрема свідчить його електронний лист-підтвердження про отримання ухвали суду від 24.09.2021.
Судом задоволено клопотання відповідача про розгляд, за відсутності його повноважного представника, заяви про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу в справі, що ним заявлено разом з поданням цієї заяви до суду.
Згідно з частинами 2 та 3 статті 221 ГПК України для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною 2 цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.
За частиною 1 статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Виходячи зі змісту частини 3 статті 244 ГПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви.
Згідно з частиною 8 статті 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити в зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
При цьому, докази на підтвердження розміру судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити, подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Відповідно до статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, відносяться витрати понесені учасником справи на отримання професійної правничої допомоги.
За частиною 1 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Частиною 2 цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Пунктом 1 частини 2 цієї ж статті визначено, що розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану із справою, включаючи підготовку її до розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
За приписами частини 3 статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Частиною 3 статті 126 ГПК України унормовано, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до частини 4 цієї статті, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) (1); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг) (2); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт (3); ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (4).
У разі недотримання вимог частини 4 вказаної статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспіврозмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами(частини 5 та 6 статті 126 ГПК України).
Виходячи з аналізу вказаних норм для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу суд повинен враховувати критерії складності справи, обсяг наданих адвокатом послуг, кваліфікації і досвіду адвоката, ціни позову, а також керуватися принципами розумності та справедливості.
З матеріалів справи вбачається, що на підставі договору №15/2021 про надання правової (правничої) допомоги та додаткової угоди №1 до нього, укладених 02.08.2021 між ПП «Промінь База» та адвокатом Онопко Вікторією Олександрівною, яка діяла на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АА №1123348, у межах справи №927/728/21 за позовом ТОВ «Легалліс» до ПП «Промінь База» про стягнення 1486112,05грн, надано професійну правову допомогу, що включила в себе наступні види послуг: дослідження підстав виникнення та суті спору, ознайомлення з документальними доказами, аналіз позовної заяви, дослідження законодавства та актуальної судової практики, формування правової позиції; проведення контрозрахунку заборгованості та штрафних санкцій; усні консультації відповідача щодо можливого розвитку подій; написання та подання відзиву на позов; написання та подання заяви про забезпечення судових витрат; написання заяв та участь у судових засіданнях у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду; написання та подання заяви про намір подання доказів щодо судових витрат; написання та подання додаткових пояснень; написання та подання заяви про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат; канцелярські роботи (виготовлення копій документів, їх сканування та відправлення адресами зв`язку, інші подібні роботи).
За змістом п.1 частини 2 статті 126 та частини 8 статті 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.
Тобто, витрати на надану професійну правничу допомогу, в разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п.1 частини 2 статті 126 ГПК України).
Вказана правова позиція наведена в постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду в складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, постанові Касаційного господарського суду в складі Верховного Суду від 20.12.2019 у справі №903/125/19.
З урахуванням наведеного, судом відхилено заперечення позивача щодо відсутності в матеріалах справи належних доказів на підтвердження реальних витрат відповідача на професійну правничу допомогу в заявленому до відшкодування розмірі.
Частина 9 статті 129 ГПК України, на зміст якої посилався представник позивача, передбачає саме право суду, зокрема, у разі якщо спір виник з неправильних дій сторони, покласти на таку сторону усі судові витрати, незалежно від результатів вирішення спору. Натомість, в межах даної справи суд не вбачає підстав для застосування даної норми.
За статтею 129 ГПК України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Зокрема, судом взято до увагу, що перелік робіт, наведений в акті про надання правничої (правової) допомоги від 15.09.2021 до Договору №15/2021, не відповідає обсягу реально наданих послуг адвокатом відповідача, зокрема, в матеріалах справи №927/728/21 відсутній контрозрахунок заборгованості та штрафних санкцій; написання та подання заяв про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, за висновком суду, є складовою представництва інтересів клієнта в судовому засіданні та не є окремою послугою; канцелярські роботи (виготовлення копій документів, їх сканування та відправлення адресатам засобами зв`язку та інші подібні послуги) не підпадають під поняття правової допомоги та також не можуть рахуватись як окрема послуга, а є складовою інших процесуальних дій, що вчинялися адвокатом у ході представлення інтересів клієнта в суді.
Керуючись статтями 123, 126, 129, 202, 221, 233, 236, 238, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд
Видати судовий наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.
Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови в відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду відповідно до статті 256 Господарського процесуального кодексу України подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини додаткового рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається в порядку визначеному статтею 257 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.
Додаткове рішення складено 06.10.2021
Суддя А.В. Романенко