Господарський суд
Житомирської області
_______________________________________
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" вересня 2021 р. м. Житомир Справа № 906/1261/20

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Вельмакіної Т.М.

секретар судового засідання: Антонова О.В.

за участю представників сторін:

від позивача: Цулаія Г.З - довіреність №284 від 30.01.2020;

від відповідача: Кучерук М.Г. - довіреність №007-163-1220 від 30.12.2020;

Довгалюк Р.О. - довіреність №007-37-0321 від 22.01.2021,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України"

до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Житомиргаз"

про стягнення 17793043,22 грн

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Житомиргаз" 15562481,86грн заборгованості з оплати за негативні щодобові небаланси за січень 2020 року, 1592596,76грн пені, 346390,17грн 3% річних та 291574,43грн інфляційних.

Ухвалою від 23.10.2020 суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче засідання на 19.11.2020.

У зв`язку із перебуванням судді Вельмакіної Т.М. у відпустці з 16.11.2020 по 23.11.2020, справа №906/1261/20 у судове засідання 19.11.2020 не вносилась.

Ухвалою від 24.11.2020 підготовче засідання призначено на 22.12.2020 об 11:00.

Ухвалою від 24.11.2020 суд задовольнив клопотання АТ "Оператор газорозподільної системи "Житомиргаз" від 03.11.2020 про продовження строку для надання відзиву на позовну заяву.

Ухвалою від 22.12.2020 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та відкладено підготовче засідання на 20.01.2021.

Протокольною ухвалою від 20.01.2021 відкладено підготовче засідання на 27.01.2021 та ухвалено розглянути у наступному підготовчому засіданні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі, яке надійшло 19.01.2021.

Протокольною ухвалою від 27.01.2021, на підставі Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997, продовжено строк підготовчого провадження та відкладено підготовче засідання на 17.02.2021.

Ухвалою суду від 17.02.2021 продовжено строк підготовчого провадження на підставі частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; відкладено розгляд клопотання відповідача про витребування доказів від 17.02.202 до наступного судового засідання; клопотання відповідача від 18.01.2021 про зупинення провадження у справі задоволено; провадження у справі №906/1261/20 зупинено до закінчення перегляду в касаційному порядку Об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи №922/3987/19.

Постановою Північно-Західного апеляційного господарського суду від 26.04.2021 ухвалу господарського суду Житомирської області від 17.02.2021 про зупинення провадження у справі залишено без змін.

Ухвалою від 17.05.2021 провадження у справі №906/1261/20 поновлено, призначено підготовче засідання на 01.06.2021.

У підготовчому засіданні 01.06.2021 було оголошено перерву до 02.06.2021 в режимі відеоконференції, зокрема для з`ясування позиції представника позивача щодо клопотання від 17.02.2021 про витребування доказів.

У підготовчому засіданні 02.06.2021 представник позивача повідомила суду, що на адвокатський запит представника АТ "Оператор газорозподільної системи "Житомиргаз" було надано відповіді, про що зазначено в запереченні від 01.06.2021, яке надійшло на адресу суду 02.06.2021.

У підготовчому засіданні 02.06.2021 оголошувалася перерва до 08.06.2021.

Ухвалою від 08.06.2021 суд закрив підготовче провадження та призначив справу №906/1261/20 до судового розгляду по суті на 13.07.2021.

В судовому засіданні 13.07.2021суд оголошувалася перерва до 02.09.2021 та до 15.09.2021.

Ухвалою від 15.09.2021 суд відклав розгляд справи на 24.09.2021.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, з урахуванням відповіді на відзив (а.с. 191-209, т.1), пояснень (а.с. 150-156, т.2; 121-123, 173-176, 183-184 т.3, 7-14, т.4). Просив суд задовольнити позовні вимоги та заперечував щодо клопотання відповідачі про зменшення розміру пені, річних та інфляційних (а.с. 177-179, т.3).

Представники відповідачів позовні вимоги заперечили з мотивів, викладених у відзиві на позовну заяву (а.с. 163-168, т.1), запереченнях на відповідь на відзив (а.с. 1-16, т.2), заяві свідка, поданої в порядку ст. 90 ГПК України (а.с. 142-14, т.2), додаткових поясненнях (а.с. 109-116, 199-203, т.3; 1-4, 136-138 т.4). Просили суд зменшити розмір пені, 3% річних та інфляційних до 90%.

На запитання суду представник позивача пояснив, що по даному Договору замовник здійснював замовлення потужності за добу наперед, що не спростовано відповідачем.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового процесу, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

04.02.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" (оператор, позивач) та Акціонерним товариством "Оператор газорозподільної системи "Житомиргаз" (замовник, відповідач) укладено Договір № транспортування природного газу (далі - Договір (а.с. 31-43, т.1), відповідно до п. 2.1. якого оператор надає замовнику послугу транспортування природного газу (далі - послуга) на умовах, визначених у цьому Договорі, а замовник сплачує оператору встановлені в цьому Договорі вартість такої послуги та плат (за їх наявності), які виникають при його виконанні.

До вищевказаного Договору підписано Додаток №3, яким сторони визначили перелік комерційних вузлів обліку газу, фактично встановлених у пунктах приймання-передачі газу (а.с. 44-47, т.1).

Позивач вказує, що на виконання умов договору, за результатами співставлення остаточних алокацій подач/відборів відповідачем природного газу до/з газотранспортної системи за січень 2020 року (складених, зокрема, на підставі інформації, поданої відповідачем до інформаційної платформи згідно форм 2, 3, 4, 9, які додаються разом з реєстрами), виявив наявність у відповідача негативних щодобових небалансів як різниці між вказаними алокаціями подач/відборів природного газу, на підставі чого здійснив розрахунок остаточних обсягів щодобового небалансу відповідача за кожну газову добу звітного місяця та визначив його остаточну плату за такі щодобові небаланси за кожну газову добу і сумарно за звітний місяць, а саме: за січень 2020 року було виявлено остаточні обсяги негативних щодобових небалансів в розмірі 3319,65865 тис.куб.м. (34358467 кВт х год) всього на загальну суму 20808520,10 грн, з ПДВ.

Зазначив, що відповідно до п .2.8., 9.3., 11.4. Договору, направив відповідачу через інформаційну платформу рахунок на оплату, проте, у строки, встановлені у п. 9.3. Договору, розрахунки здійснено не було.

Вказав, що додатково, 03.03.2020 надіслав відповідачу лист з вимогою в найкоротші строки сплатити 20808342,06 грн, у відповіді на який відповідач пропонував укласти договір реструктуризації, що на думку позивача, свідчить про визнання суми боргу.

Зауважив, що відповідач частково оплатив суму основного боргу за виявлені щодобові небаланси, внаслідок чого станом на 28.09.2020 залишок боргу склав 15562481,86 грн.

У зв`язку з простроченням виконання зобов`язань з оплати виявлених щодобових небалансів, позивач, на підставі п. п. 13.1, 13.5 Договору, нарахував відповідачу пеню в сумі 1592596,76 грн та, на підставі ст. 625 ЦК України, - 346390,17грн 3% річних, 291574,43грн інфляційних.

У судовому засіданні позивач підтвердив, що заявлену до стягнення суму основного боргу відповідач сплатив під час розгляду справи у повному обсязі, про що позивач повідомив суд у письмових поясненнях (а.с. 183-189, т.3).

Обґрунтовуючи позові вимоги, позивач зсилається, зокрема, на п. 2.5, 8.3, 8.4, 9.3, 13.1, 13.5 Договору, п. 19 глави 6 розділу XIV Кодексу ГТС, ст. 526, 530, 612, 625 Цивільного кодексу України, абз.1 ч.1 ст 193, ч. 2 ст. 231 Господарського кодексу України.

Відповідач, згідно відзиву на позовну заяву (а.с. 163-168, т.1), заперечень на відповідь на відзив (а.с. 1-16, т.2), заяви свідка, поданої в порядку ст.90 ГПК України (а.с. 109-116, 199-203, т.3; 1-4, 136-138 т.4), позовні вимоги заперечив. Зокрема, вказав, що звертався до позивача щодо реструктуризації заборгованості, з мотивів закріплених у п. 9.6. Договору від 04.09.2020, тому вказаний лист відповідача не є свідченням визнання боргу.

Також відповідач зауважив, що:

- рахунок від 31.01.2020 та Акт від 31.01.2020 підписані зі сторони позивача не уповноваженою особою, що вбачається з аналізу змісту довіреності від 21.01.2020 №125;

- обов`язок з оплати щодобових небалансів відповідачем на користь позивача не виник, оскільки останнім не направлено рахунок на оплату у спосіб, передбачений Договором;

- оскільки позивач подає у суміжні газопроводи більше газу, ніж у нього замовляють, газотранспортна система розбалансовується саме внаслідок дій останнього;

- при виникненні небалансу замовника, чи його неврегулюванні, з вини оператора ГТС, відповідальність у формі внесення плати за небаланс не може покладатися на замовника, оскільки за своєю правовою природою допущені і не врегульовані небаланси є збитками управненої сторони;

- до позовної заяви не додано доказів, які свідчать про купівлю позивачем короткострокових стандартизованих продуктів та/або використання послуг балансування;

- позивач, всупереч п. 15 Кодексу ГТС, а також доказам щодо понесених витрат, безпідставно збільшив вартість послуг балансування, внаслідок чого розрахунок від 31.01.2020 та акт від 31.01.2020 містять недостовірну інформацію щодо вартості послуг балансування, адже така вартість розрахована не відповідно до середньозваженої ціни короткострокових стандартизованих продуктів за відповідні газові доби.

У запереченнях на відповідь на відзив (а.с. 1-16, т.2) відповідач додатково вказав, що закупівля природного газу у АТ "НАК "Нафтогаз України" у січні 2020 року необхідна була для покриття власних ВТВ Оператора ГТС. Вважає, що акти врегулювання добових небалансів, довідки №1 та №3 складені позивачем в односторонньому порядку, тому не можуть бути належними доказами. Вважає, що позивачем не надано жодних доказів обґрунтованості вартості добового небалансу, зокрема, відсутні підтверджуючі документи щодо власної оцінки попиту на природний газ на кожну газову добу або протягом газової доби у січні 2020 року щодо якої нібито здійснювалась балансуюча дія (дії), відсутня формула розрахунку маржинальної ціни придбання/продажу та власне будь який розрахунок небалансу.

Стверджує, що у січні 2020 року газотранспортна система була перевантажена обсягами природного газу, що підтверджується відомостями Оператора ГТС "Про результати роботи Оператора ГТС України за І півріччя 2020". Зокрема, як стверджує відповідач, позитивні небаланси у січні 2020 року складали 278 млн.м.куб., а негативні 124 млн.м.куб. природного газу, що ставить під сумнів вчинення балансуючих дій Оператором ГТС для врегулювання негативного небалансу у відповідача. Зауважив, що позивач змінив маржинальну ціну січня 2020 року у лютому 2020 році.

Також відповідач надав відповіді на питання позивача (а.с. 12-16, т.2), з дотриманням вимог ст. 90 ГПК України, у формі заяви свідка (а.с. 142-144, т.2).

У додаткових поясненнях (а.с.199-205, т.3, а.с. 1-4,36-39 т.4) відповідач, зокрема, зсилається на постанови Північно-Західного апеляційного господарського суду від 29.06.2021 у справі №918/450/20, від 12.05.2021 у справі №908/3104/19, правові позиції, викладені у постановах та ухвалах Верховного Суду у справах №916/2467/19, 904/5807/19, 924/59/20, 926/2479/19, №908/3104/19, 910/6208/20, 910/1306/21, 910/1461/21, 910/2082/21, 910/1995/20. Стверджує, що здійснені ним платежі є виконанням застережень, передбачених п. 9.2. Договору. Оскільки відповідач, зокрема, заперечує щодо факту надання послуги балансування, зважаючи на не вірне визначення вартості послуг балансування, сплачені відповідачем кошти можуть розцінюватись судом або як зменшення зі сторони позивача грошових зобов`язань, або як підтвердження відсутності заборгованості відповідача перед позивачем.

У клопотанні від 07.06.2021 (а.с. 151-155, т.3) відповідач, зокрема, просив зменшити заявлені до стягнення пеню, 3% річних та інфляційні на 90 %. При цьому, представники відповідача, під час розгляду справи, пояснили, що позовні вимоги заперечують, однак, у випадку їх задоволення, просять врахувати це клопотання.

Позивач у відповіді на відзив та поясненнях (а.с. 191-209, т.1, а.с. 150-156, т.2; а.с. 121-123, 173-176, 183-184 т.3, а.с. 7-14, т.4) зауважив, що не лише лист про реструктуризацію, а й дії відповідача з оплати основного боргу за небаланси січня 2020 року свідчать про визнання боргу. Вважає безпідставними твердження відповідача щодо відсутності повноважень у представника позивача Олійника В.В. на підписання акту, оскільки в довіреності останнього такі повноваження передбачені.

Зсилаючись на п. 3 глави 3 розділу IV, п. 17,18 глави 6 розділу ХIV Кодексу Газотранспортної системи, п. 2.8., 17.1., 19.1. Договору, зауважив, що відповідач, підписуючи Договір, був обізнаний про те, що обмін повідомленнями, вимогами, актами, рахунками та іншою інформацією буде здійснюватись через інформаційну платформу оператора, відповідно до вимог Кодексу ГТС. Пояснив, що веб-додаток інформаційної платформи доступний у мережі інтернет цілодобово, сім днів на тиждень, а обмін даними між уповноваженими особами користувачів інформаційної платформи та Оператором відбувається через електронну пошту та інтерфейс користувача, у разі, якщо електронна пошта недоступна, уповноважена особа користувача платформи повинна повідомити про це Оператора. Інформації про те, що електронна пошта та інтерфейс АТ "Житомиргаз" інформаційної платформи були недоступними на адресу позивача не надходило, що свідчить про вчасне отримання рахунку відповідачем.

Вказав, що оскільки відповідач спожив більше газу, ніж замовлено, позивач змушений був додатково у січні 2020 року докупити у НАК "Нафтогаз України" природний газ, для забезпечення здійснення балансуючих дій.

Зауважив, що відповідач, як замовник послуг, не надав будь яких належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності відібрання з газотранспортної системи позивача природного газу в об`ємі 3319,65865 тис.куб.м.

Пояснив, що оскільки 03.01.2020, 15.01.2020-21.01.2020 відповідач перевищив допустиме відхилення, то Оператор, для розрахунку маржинальної ціни придбання, застосував величину коригування у 10%, що відповідає Кодексу ГТС.

Вказав, що відповідач, всупереч п. 1 Розділу ХІІІ Кодексу ГТС, п. 1. гл. 1, п. 1 гл. 2 розділу ХІV, п. 4.1. Договору, не вчинив належних дій по збалансуванню свого портфоліо балансування та уникнення виникнення негативних добових небалансів, та продовжував відбирати природний газ всупереч вищезазначених вимог.

Додатково, у письмових поясненнях (а.с.150-156, т.2), зсилаючись на ч. 3 глави 3, п. 5 глави 4 розділу IV Кодексу ГТС, вказав, що наявні в матеріалах справи Довідки не є односторонніми, вони є узагальненням в паперовій формі інформації, яка була надана саме відповідачем в інформаційній платформі, а наявна в них інформація підтверджується реєстрами завантаження файлів до інформаційної платформи (форми 2,4,9). Вважає, що Акт врегулювання щодобових небалансів, в силу Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", є первинним документом, оскільки має всі необхідні встановлені ним обов`язкові реквізити.

Наголосив на тому, що відповідно до ч.1-2 ст.35 ЗУ "Про ринок природного газу", п. 4 гл. 6 розділу ХIV Кодексу ГТС та п. 7.1., 9.2. Договору №, сформовано маржинальні ціни продажу та придбання природного газу в січні 2020 року, виходячи з реальних витрат позивача на придбання природного газу в січні 2020 року за Договорами з НАК "Нафтогаз України".

Пояснив, що оскільки лише 01.01.2020 став оператором ГТС, у нього виник обов`язок із підтриманням тиску в газотранспортній системі, у зв`язку з чим було здійснено закупку природного газу у НАК "Нафтогаз України".

Зауважив, що отримавши акт врегулювання щодобових небалансів за січень 2020 року та рахунок на оплату, відповідач у строки, встановлені п. 9.3., 9.6. Договору, не звернувся ні до позивача, ні до суду, з вимогою щодо врегулювання розбіжностей щодо вартості добових небалансів, тому визначена а акті та рахунку сума вартості щодобового небалансу набула статусу узгодженої суми та обов`язкової до оплати.

У додаткових поясненнях (а.с. 7-14, т.4) зазначив, що підписання додатків №1 та №2 до договору не було обов`язковим, оскільки відповідач не вчиняв жодних дій для замовлення гарантованої та/або переривчастої потужності (Додаток №1 та/або потужності з обмеженнями (Додаток №2), тому твердження відповідача, що Договір є неукладеним, у зв`язку з відсутністю зазначених додатків, є безпідставним.

Заперечив щодо клопотання відповідача про зменшення заявлених до стягнення пені, 3% річних та інфляційних, із зазначених у письмових запереченнях (а.с. 177-179, т.3), підстав.

Оцінивши в сукупності надані до справи документи, проаналізувавши вимоги законодавства, що регулює спірні правовідносини, господарський суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог, з огляду на таке.

Правовідносини сторін регулюються Законом України "Про ринок природного газу" (далі - ЗУ № 329-VIII), Кодексом газотранспортної системи, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2493 (далі - Кодекс ГТС) та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до пункту 5 глави 1 розділу І Кодексу (у редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин) терміни, що використовуються в цьому Кодексі, мають такі значення:

- договір транспортування - договір, укладений між оператором газотранспортної системи та замовником послуг транспортування природного газу на основі типового договору транспортування природного газу, затвердженого Регулятором, згідно з яким оператор газотранспортної системи надає замовнику одну чи декілька складових послуг транспортування природного газу на період та умовах, визначених у такому договорі, а замовник послуг транспортування оплачує оператору газотранспортної системи вартість отриманих послуг (послуги);

- базова ціна газу (далі - БЦГ) - ціна природного газу, яка формується протягом розрахункового періоду оператором газотранспортної системи на основі витрат на закупівлю, транспортування та зберігання природного газу та розміщується оператором газотранспортної системи на власному веб-сайті щомісяця у строк до 10-го числа поточного місяця;

- балансування системи - діяльність, яка здійснюється оператором газотранспортної системи в рамках надання послуг транспортування, що полягає у врівноваженні попиту та пропозиції природного газу у газотранспортній системі, що охоплює фізичне балансування та комерційне балансування;

- комерційне балансування - діяльність оператора газотранспортної системи, що полягає у визначенні та врегулюванні небалансу, який виникає з різниці між обсягами природного газу, що надійшли через точки входу, і обсягів природного газу, відібраного через точку виходу, у розрізі замовників послуг транспортування, що здійснюється на основі алокації;

- фізичне балансування - заходи, що вживаються оператором газотранспортної системи для забезпечення цілісності газотранспортної системи, а саме, необхідного співвідношення обсягів природного газу, що фізично надійшли через точки входу, і обсягів природного газу, фізично відібраного з точок виходу;

- небаланс - різниця між обсягами природного газу, поданими замовником послуг транспортування для транспортування на точці входу, та відібраними замовником послуг транспортування з газотранспортної системи на точці виходу, що визначається відповідно до алокації;

- плата за добовий небаланс - це сума коштів, яку замовник послуг транспортування сплачує або отримує відповідно до розміру добового небалансу;

- портфоліо балансування - сукупність подач та відборів замовника послуг транспортування природного газу;

- послуга балансування - послуга, що надається оператору газотранспортної системи на підставі відповідного договору купівлі-продажу природного газу, необхідного для врегулювання короткострокових коливань попиту та пропозицій на природний газ, що не є короткостроковим стандартизованим продуктом;

потужність - максимально допустиме перетікання обсягу природного газу, виражене в одиницях енергії до одиниці часу, що надається замовнику послуг транспортування відповідно до договору транспортування;

розподіл потужності - частина договору транспортування, яка визначає порядок та умови надання і реалізації права на користування договірною потужністю, яке надається замовнику транспортування у визначеній точці входу або точці виходу;

- інформаційна платформа - електронна платформа у вигляді веб-додатка в мережі Інтернет, функціонування та керування якою забезпечується оператором газотранспортної системи, яка використовується для забезпечення надання послуг транспортування природного газу відповідно до вимог цього Кодексу.

Як встановлено судом, 04.12.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" (далі - позивач, Оператор) та Акціонерним товариством "Оператор газорозподільної системи "Житомиргаз" (відповідач, замовник) був укладений договір № транспортування природного газу (а.с. 31-43, т.1). При цьому, сторони керувались Законом України "Про ринок природного газу" та Кодексом газотранспортної системи, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.09.2015 року № 2493.

Згідно з п. 2.1 Договору, Оператор надає Замовнику послугу транспортування природного газу (далі - послуга) на умовах, визначених у цьому договорі, а Замовник сплачує Оператору встановлені в цьому Договорі вартість такої послуги та плат (за їх наявності), які виникають при його виконанні.

Послуги надаються на умовах, визначених у кодексі, з урахуванням особливостей, передбачених цим договором. Замовник погоджується з тим, що обов`язковою умовою надання послуги є доступ Замовника до інформаційної платформи на підставі Правил надання доступу до інформаційної платформи, розміщених на веб-сайті Оператора. Підписанням цього договору замовник підтверджує, що він ознайомлений із правилами надання доступу до інформаційної платформи, розміщеними на веб-сайті Оператора, та надає згоду на їх застосування та дотримання. Замовник усвідомлює, що порушення ним зазначених правил позбавляє його права пред`являти претензії до Оператора з приводу якості послуги та покладає на нього зобов`язання із відшкодування Оператору шкоди або збитків, завданих такими діями або бездіяльністю Замовника (п. 2.2 Договору).

Відповідно до п 2.3 Договору, обсяг послуги, що надається за цим Договором, визначається підписанням додатка 1 до цього Договору (розподіл потужності) та/або додатка 2 (розподіл потужності з обмеженнями), крім надання доступу до потужності на період однієї газової доби.

Приймання-передача газу, документальне оформлення та подання звітності оператору здійснюються відповідно до вимог кодексу (п. 2.4 Договору).

Додаток 1 є невід`ємною частиною цього Договору у випадку, коли Замовнику надається право використання гарантованої та/або переривчастої потужності, крім випадку замовлення потужності на добу наперед.

Додаток 2 є невід`ємною частиною цього Договору у випадку, коли Замовнику надається право використання потужності, з обмеженнями, крім випадку замовлення потужності на добу наперед.

Додаток 3 є невід`ємною частиною цього Договору у випадку, коли Замовником є оператор газорозподільної системи, прямий споживач, газовидобувне підприємство або виробник біогазу (п. 2.7 Договору).

Взаємовідносини між Замовником та Оператором при забезпеченні (замовленні, наданні, супроводженні) послуг транспортування за цим Договором здійснюються Сторонами через інформаційну платформу Оператора відповідно до вимог Кодексу. Замовник набуває права доступу до інформаційної платформи з моменту підписання цього Договору, а його уповноважені особи - з моменту їх авторизації, що оформлюється наданим замовником повідомленням на створення облікового запису уповноважених осіб користувача платформи за формою, визначеною Кодексом. Після набуття права доступу до інформаційної платформи замовник зобов`язується дотримуватися порядку взаємодії з інформаційною платформою, визначеного Кодексом (п. 2.8 Договору).

Відповідно до п. 4.1 Договору, замовник зобов`язаний: своєчасно та в повному обсязі оплачувати вартість наданих йому Послуг; дотримуватися обмежень, встановлених цим Договором та Кодексом; не перевищувати замовлені потужності, визначені в цьому договорі; здійснити своєчасну та повну оплату додаткової плати оператору у разі перевищення розміру замовленої потужності та/або плати за зміну умов (обмежень) користування потужністю з обмеженнями, та/або недотримання параметрів якості природного газу, який передається ним у газотранспортну систему, у порядку, визначеному цим Договором та Кодексом; здійснити своєчасну та повну оплату за перевищення розміру договірної потужності, додаткову плату за зміну умов (обмежень) використання потужності з обмеженнями, плату за добовий небаланс, плату за нейтральність балансування, додаткову плату у разі недотримання параметрів ФХП газу та плату за несанкціонований відбір природного газу з газотранспортної системи в порядку, визначеному Кодексом та цим Договором; здійснити у термін до 5 робочих днів з дня виставлення рахунка оплату вартості добових небалансів, якщо загальна вартість щодобових негативних небалансів протягом звітного газового місяця перевищує загальну вартість щодобових позитивних небалансів Замовника протягом звітного газового місяця.

Згідно з п. 7.1 Договору, вартість послуги з балансування розраховується за фактичною вартістю, яка визначається відповідно до порядку, встановленого Кодексом.

Вартість послуг договірної потужності визначається виходячи з обсягу замовленої потужності Замовника згідно з додатком 1 до цього Договору (розподіл потужності) Та/або додатком 2 до цього Договору (розподіл потужності з обмеженнями) та/або обсягу підтвердженої номінації у випадку замовлення потужності на період однієї газової доби (п. 8.1. Договору).

Сторони дійшли згоди, що у разі виникнення у Замовника добового небалансу Оператор здійснює купівлю/продаж природного газу Замовника в обсягах добового небалансу (п. 9.1 Договору).

Згідно п. 9.2 Договору, у разі виникнення у Замовника негативного добового небалансу оператор здійснює продаж Замовнику, а Замовник купівлю в Оператора природного газу в обсягах негативного добового небалансу за ціною, яка встановлюється розділом XIV Кодексу.

Водночас, згідно абзацу 2 пункту 9.2 Договору, у разі виникнення у Замовника п о з и т и в н о г о добового небалансу Оператор здійснює купівлю у Замовника, а Замовник продаж природного газу Оператору в обсягах позитивного добового небалансу за ціною, яка встановлюється розділом ХІV Кодексу.

У випадку якщо загальна вартість щодобових негативних небалансів протягом звітного газового місяця перевищує загальну вартість щодобових позитивних небалансів протягом звітного газового місяця, Оператор до 14 числа газового місяця, наступного за звітним, надсилає Замовнику рахунок на оплату за добовий небаланс (розмір визначається як різниця між загальною вартістю щодобових негативних небалансів протягом звітного газового місяця та загальною вартістю щодобових позитивних небалансів протягом звітного газового місяця). Замовник має оплатити рахунок на оплату за добовий небаланс у термін до 5 робочих днів, крім вартості послуг, визначених абзацом другим цього пункту. Оплата вартості щодобових небалансів оператором газорозподільної системи за рахунок виділених субвенцій з державного бюджету на покриття пільг, субсидій та компенсацій побутовим споживачам проводиться у строки та за процедурою, передбаченою чинним законодавством, у сумі, що не перевищує вартості послуг розподілу фактично спожитого природного газу зазначеними споживачами за розрахунковий період (п. 9.3 Договору).

Згідно п. 9.6 Договору, розбіжності щодо вартості добових небалансів підлягають урегулюванню відповідно до умов цього Договору або в суді. До прийняття рішення суду вартість добових небалансів, яку Замовник зобов`язаний сплатити у строк, визначений пунктом 9.3 цього Договору, визначається за даними Оператора.

Послуги, які надаються за цим Договором, за винятком послуг балансування, оформлюються Оператором і Замовником актами наданих послуг (п. 11.1. Договору).

Відповідно до п. 11.2. Договору, оператор до п`ятнадцятого числа Місяця, наступного за звітним, направляє Замовнику два примірники акта наданих послуг за газовий місяць, підписані уповноваженим представником та скріплені печаткою Оператора.

Замовник протягом двох днів з дати одержання акта наданих послуг зобов`язується повернути Оператору один примірник оригіналу акта наданих послуг, підписаного уповноваженим представником та скріпленого печаткою Замовника, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від Підпирання акта наданих послуг. У випадку відмови від підписання акта наданих послуг розбіжності підлягають урегулюванню відповідно до умов цього Договору або в судовому порядку. До прийняття рішення судом вартість послуг визначається за даними Оператора (п.11.3. Договору).

За п. 11.4 Договору, врегулювання щодобових небалансів оформлюється одностороннім актом за підписом Оператора на весь обсяг щодобових небалансів. В акті зазначаються щодобові обсяги небалансів, а також ціни, за якими оператор врегулював щодобові небаланси (у розрізі кожної доби).

Відповідно до п. 17.1 Договору, цей Договір набирає чинності з дня його укладання, поширює свою дію на відносини, що склались між Сторонами з 01 січня 2020 року та діє до 31 грудня 2020 року. Цей Договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо не менше ніж за місяць до закінчення строку дії Договору жодною із Сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.

За умовами п. 19.1 Договору, Сторони обмінюються інформацією, що стосується надання Послуг, відповідно до порядку і в строки, передбачені Кодексом.

Будь-яке повідомлення, вимога, звіт або інша інформація, що мають бути надані за цим Договором, повинні бути письмово оформлені і вважаються наданими, якщо їх надіслано на адреси вказані в цьому Договорі, рекомендованим листом зі сплаченим поштовим збором, вручено кур`єром особисто уповноваженій особі Сторони або у погоджених випадках направлено електронною поштою (п. 19.2 Договору).

Повідомлення вимоги звіти або інша інформація, надіслані або передані за допомогою засобів, зазначених у пункті 19.2 цього розділу, вважаються отриманими адресатом на дату їх отримання.

У додатку № 3 до Договору транспортування природного газу від 04.02.2020 року № , сторонами визначено перелік комерційних вузлів обліку газу, фактично встановлених у пунктах приймання-передачі газу (а.с.44-47, т.1).

Також судом було встановлено обґрунтованість тверджень позивача про те, що відповідач замовляв потужність на добу наперед, тому укладення Додатків №1 та №2 до Договору, згідно п. 2.7. Договору, є необов`язковим. Зокрема, зазначене підтверджується Реєстром файлів, завантажених до Інформаційної платформи АТ "Житомиргаз" за січень 2020. Форма 2 - Інформація про попередні та остаточні прогнози відборів/споживання природного газу споживачами, що не вимірюються щодобово, і відбори/споживання природного газу споживачами, що вимірюються щодобово (протягом доби (а.с. 53-59, т.1)). Вказане не було спростовано відповідачем.

Суд враховує, що умови взаємодії з оператором газотранспортної системи, порядок присвоєння ЕІС-кодів та вимоги до інформаційної платформи урегульовані в Розділі IV Кодексу газотранспортної системи.

Відповідно до п. 2 гл. 1 розділу IV Кодексу ГТС, правовідносини між оператором газотранспортної системи та оператором установки LNG / оператором газосховища / газовидобувним підприємством /оператором газорозподільної системи / прямим споживачем щодо одержання доступу до потужності, надання послуг із транспортування, у тому числі вчинення дій з врегулювання добових небалансів у газотранспортній системі, регулюються договором транспортування природного газу, укладеним відповідно до Типового договору транспортування природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 2497.

Згідно п. 1 гл. 2 розділу IV Кодексу ГТС, з метою уніфікації та однозначної ідентифікації суб`єктів ринку природного газу та точок комерційного обліку, розміщених на об`єктах газової інфраструктури, та для забезпечення спрощення процедур зміни постачальників природного газу та електронного обміну даними між суб`єктами ринку природного газу, на національному рівні використовується система кодування, рекомендована Європейською мережею операторів газотранспортних систем (ENTSOG). Для кодування використовується ЕІС-код. На ринку природного газу використовуються ЕІС-коди, що присвоєні відповідно до регламенту EIC-схеми для кодування та ідентифікації в енергетиці. Кожному суб`єкту ринку природного газу та/або точці комерційного обліку може бути присвоєно лише один ЕІС-код.

Відповідно до п. 1-3 гл. 3 розділу IV Кодексу ГТС, для забезпечення електронної взаємодії та документообігу між суб`єктами ринку природного газу, у тому числі для організації замовлення та супроводження послуг транспортування природного газу в умовах добового балансування газотранспортної системи, а також між суб`єктами ринку природного газу та операторами торгових платформ оператор газотранспортної системи зобов`язаний створити та підтримувати функціонування інформаційної платформи. Інформаційна платформа складається з апаратного та програмного забезпечення. Програмне забезпечення інформаційної платформи має відповідати вимогам чинних нормативно-правових актів та нормативних документів щодо системи технічного та програмного захисту інформації. Цілісність, доступність, конфіденційність та захист від несанкціонованого доступу до інформації реалізуються на інформаційній платформі відповідно до вимог законодавства України та цього Кодексу.

Інформаційна платформа має бути доступною всім суб`єктам ринку природного газу та операторам торгових платформ у межах їх прав, визначених цим Кодексом, для забезпечення ними дій, пов`язаних із укладанням угод за короткостроковими стандартизованими продуктами, замовленням, наданням та супроводженням послуг транспортування природного газу, у тому числі для подання номінацій/реномінацій, перевірки величин грошових внесків (фінансової гарантії), а також інших дій, передбачених цим Кодексом.

Для вчинення вищезазначених дій веб-додаток інформаційної платформи має бути доступним у мережі Інтернет цілодобово, сім днів на тиждень.

Суб`єкти ринку природного газу, які уклали (переуклали) з оператором газотранспортної системи договір транспортування, набувають права доступу до інформаційної платформи та статусу користувача платформи з моменту укладення (переукладення) договору. Оператор газотранспортної системи присвоює кожному такому суб`єкту ринку природного газу код користувача платформи та створює на інформаційній платформі інтерфейс такого користувача відповідно до його статусу суб`єкта ринку природного газу (постачальник, оператор газорозподільної системи, оптовий продавець/покупець, оператор газосховищ тощо), про що має повідомити останнього. При цьому додатком до договору визначаються уповноважені особи суб`єкта ринку природного газу (користувача платформи), які будуть мати право доступу до інформаційної платформи від імені користувача платформи (зазначаються їхні адреси електронної пошти та контактні дані), для їх електронної реєстрації, що оформлюється у вигляді повідомлення на створення облікового запису уповноважених осіб користувача платформи за формою, наведеною в додатку 1 до цього Кодексу, до якого додаються у письмовій формі довіреності користувача платформи на кожну уповноважену особу.

Інформаційна платформа має бути доступною для інших користувачів виключно для перегляду публічної інформації без права вчинення інших дій. Користувачам, які мають повноваження на вчинення певних дій, передбачених цим Кодексом, право доступу надається після реєстрації оператором газотранспортної системи заяви про набуття статусу користувача системи за процедурою, визначеною оператором газотранспортної системи на власному веб-сайті, та електронної реєстрації уповноважених осіб користувача платформи за поданням оператору газотранспортної системи повідомлення на створення облікового запису уповноважених осіб користувача платформи за формою, наведеною у додатку 1 до цього Кодексу, до якого мають бути додані у письмовій формі довіреності користувача платформи на кожну уповноважену особу.

Оператор газотранспортної системи забезпечує допомогу учасникам ринку природного газу в роботі з інформаційною платформою. Контактна інформація та години роботи служби підтримки інформаційної платформи оприлюднюються на веб-сайті оператора газотранспортної системи.

Обмін даними між уповноваженими особами користувачів інформаційної платформи та інформаційною платформою (оператором газотранспортної системи) відбувається через електронну пошту та інтерфейс користувача інформаційної платформи веб-додатка. У разі якщо електронна пошта недоступна, уповноважена особа користувача платформи повинна повідомити про це оператора газотранспортної системи.

З метою контролю цілісності і достовірності інформації, яка передається в електронному вигляді, а також підтвердження її авторства під час обміну інформацією оператор газотранспортної системи забезпечує використання електронного цифрового підпису.

Усі операції, що здійснюються через інформаційну платформу, зберігаються з інформацією щодо відповідного користувача інформаційної платформи та часу здійснення операції.

Уся інформація щодо часових рамок, зазначена в цьому Кодексі (зокрема кінцеві строки подання номінацій/реномінацій, прогнозування тощо), приводиться у відповідність до системного часу інформаційної платформи. Інтерфейс користувача має працювати за системним часом інформаційної платформи.

Уповноважена особа користувача інформаційної платформи виконує операції з конфігурації його облікового запису в інтерфейсі користувача.

Матеріали справи містять повідомлення на створення (видалення або коригування) облікового запису уповноважених осіб користувача інформаційної платформи від 16.12.2019 та довіреності, видані АТ "ОГС "Житомиргаз" (а.с. 115-130, т.1) зі змісту яких вбачається, що уповноважені особи, що мають доступ до інформаційної платформи від імені користувача платформи, ознайомлені з вимогами Кодексу газотранспортної системи та інструкціями оператора газотранспортної системи щодо взаємодії з інформаційною платформою та зобов`язуються їх дотримуватися, у тому числі дотримуватись заходів безпеки щодо доступу до платформи інтерфейсу користувача платформи сторонніми особами.

Отже, взаємовідносини між сторонами здійснюються у тому числі через інформаційну платформу оператора відповідно до вимог Кодексу.

Згідно Глави 1 розділу XIV Кодексу ГТС, замовники послуг транспортування відповідають за збалансованість своїх портфоліо балансування протягом періоду балансування для мінімізації потреб оператора газотранспортної системи у вчиненні дій із врегулювання небалансів, передбачених цим Кодексом. Періодом балансування є газова доба (D). При розрахунку небалансу замовників послуг транспортування оператор газотранспортної системи враховує всі обсяги природного газу у розрізі кожного замовника послуг транспортування, переданого до газотранспортної системи та відібраного з газотранспортної системи. Подачі та відбори замовника послуг транспортування, на якого в установленому порядку рішенням Кабінету Міністрів України відповідно до статті 11 Закону України "Про ринок природного газу" покладено спеціальні обов`язки, в межах виконання ним таких спеціальних обов`язків обліковуються оператором газотранспортної системи в окремому портфоліо балансування. Перевищення обсягів відібраного природного газу з газотранспортної системи над обсягами переданого природного газу є негативним небалансом, а перевищення обсягів переданого природного газу над обсягами відібраного природного газу - позитивним небалансом. Оператор газотранспортної системи надсилає замовнику послуг транспортування відомості для визначення статусу небалансу замовника послуг транспортування. Відомості про статус небалансу надаються замовнику послуг транспортування за допомогою інформаційної системи. Інформація про небаланс замовника послуг транспортування надається оператором газотранспортної системи в метрах кубічних та інформативно в одиницях енергії (кВт·год). При цьому розрахунки здійснюються в метрах кубічних.

Згідно п. 1 глави 6 розділу XIV Кодексу ГТС, оператор газотранспортної системи розраховує обсяг добового небалансу для кожного портфоліо балансування замовників послуг транспортування природного газу за кожну газову добу як різницю між алокаціями подач природного газу до газотранспортної системи та алокаціями відбору з газотранспортної системи (з урахуванням підтверджених торгових сповіщень).

Плата за добовий небаланс має бути відображена окремо в рахунках оператора газотранспортної системи, що виставляються замовнику послуг транспортування природного газу (п. 5 гл. 6 розд. XIV Кодексу ГТС).

Згідно абз. 2 п. 6 гл. 6 розд. XIV Кодексу ГТС, якщо добовий небаланс замовника послуг транспортування природного газу за газову добу є негативним, то вважається, що замовник послуг транспортування природного газу на підставі попередньої згоди, наданої на умовах договору на транспортування природного газу, придбав природний газ в оператора газотранспортної системи в обсязі добового небалансу та повинен сплатити оператору газотранспортної системи плату за добовий небаланс.

За п. 7, 8 гл. 6 розд. XIV Кодексу ГТС, для розрахунку плати за добовий небаланс для кожного замовника послуг транспортування природного газу оператор газотранспортної системи множить остаточний обсяг добового небалансу на ціну, що застосовується відповідно до пунктів 8 - 12 цієї глави. Для цілей розрахунку плати за добовий небаланс ціна, що застосовується (крім випадку обсягів небалансу, який виник у рамках виконання спеціальних обов`язків, в установленому порядку покладених Кабінетом Міністрів України на суб`єктів ринку природного газу на підставі статті 11 Закону України Про ринок природного газу), визначається як: маржинальна ціна придбання природного газу, якщо обсяг добового небалансу замовника послуг транспортування природного газу за газову добу є негативним (тобто коли відбори замовника послуг транспортування протягом газової доби перевищують його подачі).

Відповідно до п. 17-19 глави 6 розділу XIV Кодексу ГТС, на підставі остаточних алокацій подач та відборів замовника послуг транспортування природного газу оператор газотранспортної системи здійснює розрахунок остаточного обсягу добового небалансу замовника послуг транспортування природного газу за кожну газову добу звітного місяця та визначає його остаточну плату за добовий небаланс за кожну газову добу і сумарно за звітний місяць. Оператор газотранспортної системи до 12 числа газового місяця, наступного за звітним, надає замовнику послуг транспортування природного газу в електронному вигляді через інформаційну платформу інформацію про остаточні щодобові подачі та відбори (у розрізі споживачів замовника послуг транспортування природного газу), обсяги та вартість щодобових небалансів у звітному газовому місяці. У випадку якщо загальна вартість щодобових негативних небалансів протягом звітного газового місяця перевищує загальну вартість щодобових позитивних небалансів протягом звітного газового місяця, оператор газотранспортної системи до 14 числа газового місяця, наступного за звітним, надсилає замовнику послуг транспортування природного газу рахунок на оплату за добовий небаланс (розмір визначається як різниця між загальною вартістю щодобових негативних небалансів протягом звітного газового місяця та загальною вартістю щодобових позитивних небалансів протягом звітного газового місяця). Замовник послуг транспортування природного газу має оплатити рахунок на оплату за добовий небаланс у строк до 20 числа місяця, наступного за звітним.

Судом встановлено, що позивач, за результатами співставлення остаточних алокацій подач/відборів АТ "Оператор газорозподільної системи "Житомиргаз" природного газу до/з газотранспортної системи за січень 2020 року (інформація подана до інформаційної платформи згідно форм 2, 3, 4, 9) виявив наявність у відповідача негативних щодобових небалансів як різниці між вказаними алокаціями подач/відборів природного газу, на підставі чого, згідно з п. 17 гл. 6 розд. ХІV Кодексу ГТС, здійснив розрахунок остаточних обсягів щодобового небалансу відповідача за кожну газову добу звітного місяця та визначив його остаточну плату за такі щодобові небалансів за кожну газову добу і сумарно за січень 2020 року було виявлено остаточні обсяги негативних щодобових небалансів в розмірі 3319,65865 тис.куб.м. (34358467 кВтгод), всього на загальну суму 20 808 520,10 грн., з ПДВ.

Доказів виникнення щодобових небалансів у січні 2020 в іншому розмірі АТ "Оператор газорозподільної системи "Житомиргаз" суду надано не було, подані позивачем дані щодо їх обсягів не спростовано.

При цьому матеріали справи містять підписаний сторонами Акт наданих послуг №01-2020-/1000120 від 31.01.2020 (а.с. 66, т.1), у якому сторонами погоджено обсяги перевищення замовленої договірної потужності за січень 2020 року. В силу приписів п.15 глави 1 розділу ІХ Кодексу ГТС, за наявності Додатка №3 до Договору, суд розцінює зазначений акт як належний доказ, який додатково підтверджує загальний обсяг природного газу, використаного оператором ГРМ у січні 2020, який зокрема включає обсяг небалансу у розмірі 3319626,12куб.м., що відображено у Довідці №3 (а.с. 52, т.1).

Реєстром файлів, відправлених з інформаційної платформи ТОВ "Оператор ГСУ" (а.с. 48 - 50, т.1) підтверджено, що 14.02.2020 позивач через інформаційну платформу направив відповідачу акт врегулювання щодобових небалансів № 01-2020- за газовий місяць - січень 2020 року та рахунок № 01-2020- від 31.01.2020 року на суму 20808342,06грн.

Таким чином, суд дійшов висновку, що у відповідача, з урахуванням приписів п. 9.6 Договору, наявне грошове зобов`язання перед позивачем з оплати негативних щодобових небалансів у розмірі 20808520,10 грн за січень 2020 року, яке підлягало виконанню, згідно з п.9.3 Договору, у строк до 21.02.2020 включно.

Також судом було встановлено та не заперечувалось сторонами, що 03.03.2020 позивач направив на адресу відповідача лист з вимогою в найкоротший термін сплатити 20808342,06 грн (а.с. 142, т.1).

У відповідь на вищевказаний лист відповідач надіслав листа від 04.03.2020 з пропозицією укласти договір реструктуризації заборгованості за січень 2020 року в розмірі 20808342,06 грн, з графіком платежів з 31.05.2020 року по 30.09.2020 року (а.с. 143, т.1).

Згідно розрахунку позивача (а.с .131, т.1), підтвердженого реєстром платежів (а.с. 140-141, т.1), станом на 29.09.2020 відповідачем було сплачено 5245860,20 грн основного боргу за щодобові негативні небаланси за січень 2020 року. Вказані обставини також не заперечував відповідач та його представник у судових засіданнях.

За вказаного, суд враховує, що лист про реструктуризацію та дії відповідача з оплати основного боргу за негативні щодобові небаланси січня 2020 року, свідчать про відсутність заперечень останнього, до звернення позивача до суду, щодо обсягів негативних щодобових небалансів та визначеної їх вартості. Матеріали справи не містять будь-яких доказів направлення позивачу заперечень щодо такої вартості чи існування між сторонами спору щодо останньої.

Так, у постанові Верховного Суду від 09.11.2018 у справі N 911/3685/17, суд вказує, що до дій, які свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, з урахуванням конкретних обставин справи, також можуть належати: визнання пред`явленої претензії; зміна договору, з якої вбачається, що боржник визнає існування боргу, а так само прохання боржника про таку зміну договору; письмове прохання відстрочити сплату боргу; підписання уповноваженою на це посадовою особою боржника разом з кредитором акта звіряння взаєморозрахунків, який підтверджує наявність заборгованості в сумі, щодо якої виник спір; письмове звернення боржника до кредитора щодо гарантування сплати суми боргу; часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій.

Водночас, зважаючи на заперечення відповідача та його представників під час розгляду справи щодо визначення вартості виявлених у січні 2020 року негативних щодобових небалансів, суд, враховуючи, зокрема, приписи п.9.6 Договору, проаналізував надані позивачем документи на підтвердження обґрунтованості такої вартості та встановив їх належність і достатність. До матеріалів справи також долучено зазначені докази, розміщені на цифровому диску, який долучено до матеріалів справи (а.с. 147, т.1). Перш за все суд вважає за необхідне відзначити, що вартість щодобових небалансів за січень 2020 року визначена позивачем з урахуванням п. 4, 9, 11, 12, 14-16 гл. 6 розд. ХІV Кодексу ГТС, виходячи з витрат оператора та вартості вчинених ним балансуючих дій (з урахуванням абзацу 2 пункту 9.2 Договору щодо купівлі природного газу в обсягах позитивних небалансів), а також коригування, визначеного відповідно до вимог цієї глави. При цьому, з наданих позивачем розрахунків та письмових пояснень вбачається, що заявлена вартість негативних щодобових небалансів складається з визначеної, згідно п. 4, 9, 11, 12, 14-16 гл. 6 розд. ХІV Кодексу ГТС, вартості відібраного відповідачем природного газу, що перевищив обсяги поданого ним природного газу на точку входу до газотранспортної системи (з урахуванням абзацу 2 пункту 9.2 Договору щодо купівлі природного газу в обсягах позитивних небалансів), виходячи з реальних витрат позивача на придбання природного газу в січні 2020 року із застосуванням коригування при перевищенні допустимого відхилення. Межі допустимого відхилення зафіксовано в акті врегулювання щодобових небалансів (а.с.48, т.1). Вартості будь-яких інших дій по балансуванню до розрахунків позивачем не включено.

При цьому обґрунтованість здійснених розрахунків підтверджено наданими до матеріалів справи первинними документами, а саме Договорами з НАК "Нафтогаз України" на придбання природного газу в січні 2020 року, які укладалися позивачем з метою балансування, актами приймання-передачі (а.с. 67 106, т.1). З наданих позивачем детальних пояснень стосовно визначення маржинальної ціни придбання природного газу для АТ «Житомиргаз» та визначення допустимого відхилення, також вбачається, що розрахунки позивачем здійснено з дотриманням вимог Договору, Кадексу ГТС, виходячи із його реальних затрат по здійсненню балансування у січні 2020 стосовно відповідача (а.с. 7-29, т.4), з урахуванням інформації наданої саме відповідачем в інформаційній платформі, що підтверджується реєстрами завантаження файлів до інформаційної платформи (форми 2, 4, 9). Водночас суд враховує, що матеріали справи не містять доказів, які б спростовували інформацію, зазначену в Акті врегулювання щодобових небалансів (а.с. 48, т.1).

Вищезазначеним також спростовується решта заперечень відповідача.

Судом встановлено, що під час розгляду справи в суді відповідач сплатив залишок нарахованих за січень 2020 року небалансів у розмірі 15562481,86 грн, що підтверджується Довідками ПАТ Укргазбанк" з реєстром платежів та розрахунком позивача (а.с. 185-190, т.3). За вказаного, провадження у справі в цій частині слід закрити на підставі п. 2 ч.1 ст.231 ГПК України, у зв`язку з відсутністю предмета спору.

Стаття 611 Цивільного кодексу України визначає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Як передбачено ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно зі ст. 3 ЗУ "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Приписами ч.6 ст. 232 ГК України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

За умовами п. 13.5. Договору, у разі порушення замовником строків оплати, передбачених цим Договором, замовник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

За розрахунком позивача (а.с. 132, т.1) пеню, з урахуванням здійснених відповідачем проплат, нараховано за період з 22.02.2020 по 26.08.2020 у розмірі 1592596,76 грн. Здійснивши перерахунок пені, суд встановив, що фактично позивачем пеню нараховано за період з 22.08.2020 по 21.08.2021, що узгоджується з приписами ч. 6 ст. 232 ГК України та є вірним.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За розрахунком позивача (а.с. 132, т.1), 3% річних в сумі 346390,17 грн нараховано за період з 22.02.2020 по 29.09.2020, з урахуванням здійснених відповідачем проплат. Інфляційні в сумі 291574,43грн нараховано за період з березня по серпень 2020 рік.

За розрахунком суду, за період з березня по серпень 2020 рік, з урахуванням здійснених проплат, сума інфляційних складає 291574,44грн. Враховуючи, що позивачем заявлено 291574,43грн інфляційних, до стягнення підлягає їх сума, заявлена позивачем. Розмір 3% річних є обґрунтованим та вірним.

Перевірку розрахунків позивача суд здійснив за допомогою програмно-апаратного комплексу "Ліга: Закон".

Відповідно до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами статей 76, 77 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи викладене, суд вважає що позовні вимоги на суму 2230561,36грн, з яких: 1592596,76 грн пені, 346390,17 грн 3% річних та 291574,43 грн інфляційних є обґрунтованими та заявленими відповідно до вимог чинного законодавства.

При цьому, оскільки у клопотанні від 07.06.2021 відповідач просив суд зменшити розмір пені, річних, інфляційних на 90%, суд враховує таке.

Згідно зі статтею 233 Господарського кодексу України, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Відповідно до частини 3 статті 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

При цьому, неустойка, виходячи з приписів статей 546,549 Цивільного кодексу України та статті 230 Господарського кодексу України, має подвійну правову природу, є водночас способом забезпечення виконання зобов`язання та мірою відповідальності за порушення виконання зобов`язання, завданням якого є захист прав та інтересів кредитора у разі порушення зобов`язання боржником.

Завданням неустойки як способу забезпечення виконання зобов`язання та міри відповідальності є одночасно дисциплінування боржника (спонукання до належного виконання зобов`язання) та захист майнових прав та інтересів кредитора, у разі порушення зобов`язання, шляхом компенсації можливих втрат, у тому числі у вигляді недосягнення очікуваних результатів господарської діяльності внаслідок порушення зобов`язання.

Метою застосування неустойки є в першу чергу захист інтересів кредитора, однак не застосування до боржника заходів, які при цьому можуть призвести до настання негативних для нього наслідків як суб`єкта господарської діяльності.

Відтак, застосування неустойки має здійснюватися із дотриманням принципу розумності та справедливості.

Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен об`єктивно оцінити майновий стан сторін, співвідношення розміру заявлених штрафних санкцій, зокрема, із розміром збитків кредитора, а також чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

При цьому, зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду. В законі не визначається перелік виняткових обставин та не врегульований розмір (відсоткове співвідношення) можливого зменшення штрафних санкцій у зв`язку з чим господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки (Постанова ВС від 07.09.2021 у справі № 927/184/13-г(927/1005/19).

Суд відзначає, що вказане питання вирішується судом з урахуванням приписів статті 86 Господарського процесуального кодексу України.

Отже, вирішення питання про зменшення неустойки та розмір, до якого вона підлягає зменшенню, закон відносить на розсуд суду. Аналогічний висновок щодо можливості зменшення розміру заявленої до стягнення пені, що є правом суду, яке реалізується ним на власний розсуд, викладений також у постановах Верховного Суду від 04.05.2018 у справі №917/1068/17, від 22.01.2019 у справі №908/868/18, від 13.05.2019 у справі №904/4071/18, від 22.04.2019 у справі №925/1549/17, від 30.05.2019 у справі №916/2268/18, від 04.06.2019 у справі №904/3551/18.

Обґрунтовуючи клопотання про зменшення розміру пені, 3% річних та інфляційних до 90%, відповідач надав суду звіти про фінансові результати за 2018-2020 роки, довідку від 07.06.2021 про стан кредиторської та дебіторської заборгованості та довідку про кількість працівників підприємства (а.с. 156-164, т.3).

Позивач заперечував проти клопотання відповідача про зменшення пені, 3% та інфляційних втрат (а.с. 177-179, т.3), вказуючи, що надані відповідачем докази важкого фінансового стану не є беззаперечними та належними доказами неплатоспроможності відповідача, оскільки реальний майновий стан та платоспроможність боржника має оцінюватися в сукупності з іншими доказами, зокрема, але не виключно інформацією про всі розрахунки боржника; доказами відсутності руху коштів по банківських рахунках боржника; доказами про відсутність майна або його недостатності для погашення вимог кредиторів; доказами того, що задоволення вимог позивача приведе до неможливості виконання грошових зобов`язань відповідача в повному обсязі перед іншими кредиторами; наявність рішень судів про стягнення заборгованостей, наказів на примусове виконання судових рішень, постанов про відкриття виконавчих проваджень, тощо.

За вказаного та зважаючи на заперечення позивача, суд враховує, що при розгляді питання про зменшення штрафних санкцій щодо кожного конкретного випадку підлягає аналізу ряд факторів, які є індивідуальними та відмінними і мають не однаковий вплив на оцінку наявності підстав для зменшення розміру штрафних санкцій та межі їх зменшення, з урахуванням не лише майнових, але й інших інтересів сторін, що заслуговують на увагу по відношенню до конкретного суб`єкта господарювання.

Так, суд враховує мотивацію відповідача та подані ним документи, в обґрунтування зменшення пені та нарахувань, згідно ст. 625 ЦК України. Однак, визначальним, на думку суду, є те, що відповідач здійснив незначне порушення строків виконання зобов`язання, при цьому здійснив повну оплату основної суми під час розгляду справи в суді. Водночас судом взято до уваги співвідношення розміру заявлених штрафних санкцій, зокрема, із розміром збитків кредитора, враховуючи, що сам позивач не вказує які саме та у якому розмірі збитки йому заподіяні в результаті допущеного відповідачем порушення виконання його зобов`язань за Договором. Також суд враховує, що позивач компенсує свої втрати у цій частині шляхом нарахування та заявлення до стягнення 3% річних та інфляційних.

Суд також керується позицією Конституційного Суду України, викладеною у рішенні від 11.07.2013 № 7-рп/2013, згідно мотивувальної частини якого неустойка має на меті стимулювати боржника до виконання основного грошового зобов`язання та не повинна перетворюватись на несправедливо непомірний тягар для боржника і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора.

За вказаних обставин, враховуючи не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу; ступінь виконання зобов`язання та причини неналежного виконання; незначність прострочення виконання та наслідки порушення зобов`язання; те, що заявлені до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; вжиття відповідачем заходів для якнайшвидшого виконання зобов`язання, суд вважає за можливе зменшити розмір пені, виходячи з обґрунтовано заявленої її суми, на 50 % - до 796298,38 грн.

Аналогічної позиції стосовно застосування приписів ст. 233 ГК України, 551 ЦК України дотримується Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду у постановах від 26.07.2018 у справі № 924/1089/17, від 12.12.2018 у справі № 921/110/18, від 14.01.2019 у справі № 925/287/18, від 22.01.2019 у справі № 908/868/18.

При цьому судом взято до уваги приписи підпункту 9.4. пункту 9 постанови ВГСУ "Про судове рішення" від 23.03.2012 № 6, згідно якого у резолютивній частині рішення господарські суди повинні зазначати про часткове задоволення майнових вимог, у тому числі в разі зменшення розміру неустойки згідно з пунктом 3 статті 83 ГПК, - про відмову в позові в решті вимог, припинення провадження або залишення без розгляду позову у цій частині.

Що стосується клопотання відповідача про зменшення 3% річних та інфляційних, то суд враховує, що останні, згідно ст. 625 ЦК України не є штрафними санкціями, тому зменшенню не підлягають. При цьому, зсилання відповідача, зокрема, на постанову Великої Падати ВС від 18.02.2020 у справі №902/417/18 є безпідставним, оскільки висновок Верховного суду про можливість зменшення відсотків річних у справі № 902/417/18 здійснено із врахуванням обставин вказаної справи, які не є тотожними обставинам у даній справі (зокрема нарахування договірних 40% річних на суму боргу).

Враховуючи викладене, до стягнення з відповідача підлягає 796298,38 грн пені, - 346390,17 грн 3% річних, 291574,43 грн інфляційних. Провадження у справі в частині стягнення 15562481,86 грн основного боргу суд закриває на підставі п. 2 ч.1 ст.231 ГПК України.

Судові витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру обґрунтовано заявлених позовних вимог. При цьому, суд враховує, що судовий збір в сумі 233437,23 грн, сплачений за вимогою щодо якої суд закриває провадження у справі, на підставі п.2 ч.1 ст. 7 ЗУ "Про судовий збір", підлягає поверненню позивачу за його клопотанням за ухвалою суду.

Судовий збір у разі зменшення судом розміру неустойки на підставі ст. 233 ГК України та ч. 3 ст. 551 ЦК України, покладається на відповідача повністю без урахування зменшення неустойки, оскільки таке зменшення є наслідком не необґрунтованості позовних вимог в цій частині, а виключно застосування судом свого права на таке зменшення, передбаченого наведеними нормами..

Керуючись статтями 2, 73-79, 86, 123, 129, 231, 233, 236-238, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Зменшити розмір обґрунтовано заяаленої пені на 50 % - до 796298,38 грн.

3. Стягнути з Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Житомиргаз" (10002, Житомирська обл., м. Житомир, вул. Фещенка-Чопівського, буд. 35, ід. код 03344071) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" (03065, м. Київ, пр.Гузара Любомира, буд. 44 ід. код 42795490):

- 796298,38 грн пені;

- 346390,17 грн 3% річних;

- 291574,43 грн інфляційних

- 33458, 42 грн судового збору.

4. Закрити провадження у справі в частині стягнення 15562481,86 грн основного боргу.

5. У стягненні 796298,38 грн пені відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 04.10.21

Суддя Вельмакіна Т.М.

1 - до справи;

2,3 - сторонам (рек.)

.