ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" вересня 2021 р. Справа №921/708/20

м. Львів

Західний апеляційний господарський суд в складі колегії:

Головуючий суддя: Бойко С.М.,

суддів: Бонк Т.Б.,

Матущака О.І.,

секретар судового засідання Кострик К.І.

явка представників сторін:

від стягувача Грищенко О.М. адвокат довіреність б/н від 12.08.2021

від боржника не з`явилися;

від органу ДВС не з`явилися;

розглянув апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Ніко Тайс за № 10-1/05 від 10.05.2021

на ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 08.04.2021 суддя: Стадник М.С. м. Тернопіль, повний текст ухвали складено 27.04.2021

про відмову в задоволенні заяви про розподіл витрат на професійну правничу допомогу

у справі №921/708/20

в межах скарги товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Ніко Тайс на бездіяльність державного виконавця Зборівського РВ ДВС Південно-Західного МРУ Міністерства юстиції, м. Івано-Франківськ

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст заяви про розподіл витрат на професійну правничу допомогу.

27.03.2021 позивач подав до Господарського суду Тернопільської області заяву, в якій просить покласти на Зборівський РВ ДВС Південно-Західного МРУ Міністерства юстиції 7880,00 грн. судових витрат на професійну правничу допомогу, понесених ТОВ Компанія «НІКО-ТАЙС» у зв`язку з організацією подання та розглядом судом скарги на бездіяльність органу ДВС.

У підтвердження витрат заявник покликається на договір №12-02-2021/2 від 12.02.2021 про надання адвокатських послуг (правової допомоги), акт приймання-передачі документів від 12.02.2021 та акт здачі-приймання виконаних робіт щодо надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 26.03.2021.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 08.04.2021 відмовлено в задоволені заяви ТОВ «КОМПАНІЯ «НІКО-ТАЙС» від №27-3/03 від 27.03.2021 про розподіл витрат на професійну правничу допомогу у справі №921/708/20.

Ухвала суду мотивована положеннями ч.ч. 5-7, 9 ст. 129 ГПК України та тим, що докази подані в обгрунтування витрат на професійну правничу допомогу, понесених ТОВ Компанія «НІКО-ТАЙС» у зв`язку з організацією подання та розглядом судом скарги на бездіяльність органу ДВС не підтверджують їх надання.

Договором №12-02-2021/2 від 12.02.2021 про надання адвокатських послуг (правової допомоги) адвокат Грищенко О.М. зобов`язується надати замовнику правову допомогу щодо аналізу правовідносин між замовником, СФГ «Тереза» та Зборівським РВ ДВС, які виникли під час примусового виконання наказу Господарського суду Тернопільської області у справі №921/708/20 від 09.02.2021. А тому, станом на день укладення договору (12.02.2021) мав існувати спір і, адвокат, керуючись положеннями п. 4 ст. 1 ч. ч. 3,5 ст. 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», шляхом укладення договору про правову допомогу, зобов`язався здійснити захист, представництво ТОВ «Компанія «НІКО ТАЙС» щодо даного спору, узгодивши умови оплати послуг та гонорару. Разом з тим, станом на 12.02.2021 такого спору не існувало, а отже і підстави для укладення такого договору були відсутні, що адвокату та клієнту було відомо.

Враховуючи невідповідність нормам чинного законодавства договору про правову допомогу, не відповідають дійсності і дані зазначені адвокатом у акті здачі-приймання виконаних робіт щодо надання адвокатських послуг (правової допомоги) та встановленої вартості таких на підставі умов договору, оскільки такий є похідним від останнього.

Отже, акт виконаних робіт не підтверджує співрозмірного, обґрунтованого, розумного розміру адвокатських послуг, що вони дійсно фактично понесені та були неминучими, як цього вимагає національне законодавство та практика Європейського суду, на яку посилається і заявник.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі товариство з обмеженою відповідальністю Компанія Ніко Тайс просить скасувати ухвалу Господарського суду Тернопільської області та прийняти нове рішення, яким заяву ТОВ «КОМПАНІЯ «НІКО ТАЙС» від №27-3/03 від 27.03.2021 про розподіл витрат на професійну правничу допомогу у справі №921/708/20 задоволити та стягнути з Зборівського РВ ДВС Південно-Західного МРУ Міністерства юстиції на користь товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Ніко Тайс судові витрати на правничу допомогу у розмірі 7 880,00 грн.

Апеляційна скарга мотивована наступним:

Місцевим господарським судом застосовано норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 19.08.2020 у справі № 910/4858/19, від 22.10.2020 у справі № 910/9187/19, від 13.01.2021 у справі № 922/267/20, від 06.04.2020 у справі № 910/4783/19, від 20.11.2020 у справі № 910/13071/19, від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, від 06.12.2019 у справі № 910/353/19, від 04.06.2019 у справі № 910/21516/17, від 24.07.2018 у справі № 918/560/16, від 06.03.2019 у справі № 910/15357/17, від 03.05.2019 у справі № 910/10911/18, від 20.11.2020 у справі № 910/4783/19, від 25.06.2019 у справі № 904/66/18 та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18.

Місцевий господарський суд не навів правового обгрунтування, що подана заява про стягнення витрат на професійну правничу допомогу не підлягає задоволенню.

Господарський суд Тернопільської області не врахував висновків викладених у постанові Верховного Суду від 29.10.2018 у справі №826/14749/16.

Місцевий господарський суд посилається на необхідність дослідження та обгрунтованості поданих стороною доказів на підтвердження понесених судових витрат в межах розгляду відповідної скарги договору за № 12-02-2021/2 про надання адвокатських послуг від 12.02.2021 із врахуванням акту від 26.03.2021 здачі-приймання виконаних робіт щодо надання адвокатських послуг, проте вказує, що відсутні підстави для здійснення відшкодування судових витрат в межах розгляду відповідної скарги з огляду на виконання переліку робіт, опис яких здійснюється та визначений згідно договору за № 17-08-2020/2 про надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 17.08.2020 із врахуванням акту від 15.01.2021 здачі-приймання виконаних робіт щодо надання адвокатських послуг (правової допомоги).

Судом першої інстанції не враховано, що сторонами договору про надання правової допомоги визначено розмір та порядок обчислення адвокатського гонорару (як погодинної оплати, так/або фіксованого розміру), у відповідності до висновків Верховного Суду, які викладені у постанові від 06.03.2019 у справі № 922/1163/18. При цьому, зазначає, що судом першої інстанції не враховано що відповідно до розділу 3 договору про надання правової допомоги, вартість однієї години роботи адвоката є вдвічі/втричі меншим розміром від послуг адвокатів відповідного регіону (як того, де слухається справа, так і того, де знаходяться сторони).

Заявлений до відшкодування розмір витрат на правову допомогу не є надмірним та завищеним, оскільки відповідає як принципам матеріального (договірного) права, так і процесуального права та узгоджується з правовою позицією, які викладені Верховним Судом у постановах від 25.04.2018 у справі № 922/3142/17, від 02.05.2018 у справі № 910/22350/16 та від 11.06.2018 у справі № 923/567/17.

Вважає, що достатньою підставою для покладення на іншу сторону витрат на правничу допомогу є доведений факт їх обсягу та реального виконання, навіть за відсутності відомостей про повне або часткове перерахування коштів на користь адвоката. При цьому посилається на постанову Об`єднаної Палати Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, відповідно до якої витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Господарським судом Тернопільської області не було враховано висновки Верховного Суду викладені у постановах від 27.03.2018 у справі № 910/17999/16, від 25.04.2018 у справі № 910/24257/16, від 21.12.2016 у справі № 910/8956/15, від 13.09.2017 у справі № 923/682/16, від 19.05.2020 у справі № 910/719/19, від 19.06.2018 у справі № 922/2383/16 та Великої Палати Верховного Суду викладених у постановах від 25.06.2019 у справі № 924/1473/15, від 12.06.2019 у справі № 487/10128/14-ц.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу.

У відзиві на апеляційну скаргу Зборівський РВ ДВС Південно-Західного МРУ Міністерства юстиції просить в задоволенні апеляційної скарги відмовити, а ухвалу Господарського суду Тернопільської області залишити без змін.

Зазначає, що місцевий господарський суд мав підстави повністю відмовити позивачу у стягненні витрат на професійну правничу допомогу з органу ДВС з огляду на те, що: розмір таких витрат необґрунтований та завищений.

Посилається на практику Верховного Суду, зазначену у постановах Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.08.2019 у справі №915/237/18, від 24.10.2019 у справі №905/1795/18, від 17.09.2020 у справі №904/3583/19, від 08.04.2020 у справі №922/2685/19, від 20.05.2019 у справі №916/2102/17, від 25.06.2019 у справі №909/371/18, від 05.06.2019 у справі №922/928/18 від 30.07.2019 у справі №911/739/15, від 01.08.2019 у справі №915/237/18, Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020р. у справі №755/9215/15-ц.

В судове засідання 29.09.2021 з`явився представник стягувача (апелянта) представники боржника та органу ДВС в судове засідання не з`явились, причин неявки не повідомили, хоча належним чином повідомлені про час, дату та місце слухання справи, а тому на підставі п. 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України апеляційний господарський суд ухвалив розглядати апеляційну скаргу за їх відсутності.

Так, з матеріалів справи вбачається, що сторони були належним чином повідомлені про розгляд даної заяви судом. Ухвала суду від 12.08.2021 про призначення справи до розгляду на 29.09.2021 скеровувалася на офіційні електронні адреси та поштові адреси учасників справи в порядку, визначеному ч.5 ст. 242, ст. 285 ГПК України, що підтверджується списком розсилки поштової кореспонденції.

Згідно з ст. 269 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наведені в апеляційній скарзі доводи і заперечення, перевіривши матеріали справи щодо правильності застосування судом першої інстанцій норм матеріального і процесуального права, заслухавши пояснення стягувача (апелянта), колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Згідно встановлених судом обставин вбачається, що предметом розгляду є ухвала суду першої інстанції про відмову в задоволенні заяви про розподіл витрат на професійну правничу допомогу в межах скарги ТОВ Компанія Ніко Тайс на бездіяльність державного виконавця Зборівського РВ ДВС Південно-Західного МРУ Міністерства юстиції, м. Івано-Франківськ, яка ухвалою суду від 24.03.2021 частково задоволена шляхом визнання неправомірною бездіяльності державного виконавця Зборівського РВДВС Південно-Західного МРУ Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) під час виконання наказу Господарського суду Тернопільської області від 09.02.2021 по справі №921/708/20, яка виразилась у порушенні визначених ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження" строків направлення на адресу стягувача постанови про відкриття виконавчого провадження.

Предметом дослідження є з`ясування наявності чи відсутності підстав для стягнення професійної правничої допомоги та її розмір.

За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до частин 1, 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, в тому числі і на професійну правничу допомогу.

Судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника (ч. 1 ст. 344 Господарського процесуального кодексу України).

Статтею 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Стягувачем на підтвердження заявлених до стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7880,00 грн. додано копію договору від за № 12-02-2021/2 про надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 12.02.2021, акт прийому-передачі докуметів від 12.02.2021 та акт здачі-приймання виконаних робіт щодо надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 26.03.2021 на суму 7880,00 грн.

Суд першої інстанції відмовив заявнику у відшкодуванні витрат на правову допомогу, мотивуючи це тим, що договір укладений передчасно до виникнення ще спірних питань в стадії виконаня рішення суду, а звідси і акт не є підставою для задоволення цих витрат. Тобто відсутні належні та допустимі докази понесених витрат. Проте цей висновок суду не відповідає встановленим обставинам по справі та нормам матеріального права.

При визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (п.268).

Вказаний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 21.05.2019 у справі №903/390/18, від 21.01.2020 у справі №916/2982/16, від 07.07.2020 у справі №914/1002/19).

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5, 6 ст. 126 ГПК України).

З аналізу наведеної норми законодавства слідує, що витрати на правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Таким чином, якщо стороною не буде документально доведено, що нею понесені витрати на правничу допомогу, а саме: не надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то в суду відсутні підстави для стягнення таких витрат.

Відповідно до частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Частинами 1, 2 статті 124 Господарського процесуального кодексу України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Як вбачається з матеріалів справи, 01.03.2021 ТОВ «Компанія «Ніко Тайс» звернулось до Господарського суду Тернопільської області із скаргою №01-3/03 від 01.03.2021 на бездіяльність державного виконавця Зборівського РВДВС Південно-Західного МРУ Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), яка полягала у порушенні строків та порядку вчинення виконавчих дій під час примусового виконання наказу Господарського суду Тернопільської області від 09.02.2021 у справі №921/708/20 із врахуванням ст. ст. 13, 18, 26, 28 Закону України "Про виконавче провадження".

Одночасно у поданій скарзі, ТОВ «Компанія «Ніко Тайс» заявило про понесення витрат на професійну правничу допомогу на підставі договору №12-02-2021/2 від 12.02.2021 про надання адвокатських послуг (правової допомоги), які пов`язані з розглядом відповідної скарги, об`єм, розмір та обсяг яких визначити на момент подання скарги неможливо, оскільки невідомо, коли спір за даною скаргою остаточно буде вирішено та який розмір витрат змушений буде додатково понести скаржник.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 24.03.2021 скаргу ТОВ "Компанія "Ніко - Тайс" на бездіяльність державного виконавця у справі №921/708/20 задоволено частково. Визнано неправомірною бездіяльність державного виконавця Зборівського РВДВС Південно-Західного МРУ Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) під час виконання наказу Господарського суду Тернопільської області від 09.02.2021 по справі №921/708/20, яка виразилась у порушенні визначених ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження" строків направлення на адресу стягувача постанови про відкриття виконавчого провадження. Закрито провадження у справі в частині вимог скаржника про зобов`язання державного виконавця Зборівського РВДВС Південно-Західного МРУ Міністерства юстиції (м. Івано Франківськ) усунути допущене порушення (поновити порушене право заявника) шляхом направлення на адресу ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" постанови (або іншого виконавчо-процесуального документу) Зборівського РВДВС Південно-Західного МРУ Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), винесену за результатами розгляду заяви про відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання наказу Господарського суду Тернопільської області від 09.02.2021 у справі №921/708/20 та додатково обґрунтованими документами (доказами) із врахуванням ст. ст. 13, 26, 28 Закону України "Про виконавче провадження".

27.03.2021, тобто у межах п`ятиденного строку після прийняття ухвали Господарського суду Тернопільської області від 24.03.2021, ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" подано до Господарського суду Тернопільської області заяву за №27-3/03 від 27.03.2021 про покладення на Зборівський РВДВС Південно-Західного МРУ Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) судових витрат на професійну правничу допомогу. У вказаній заяві скаржник вказав, що поніс витрати на оплату професійної правничої допомоги в розмірі 7 880,00 грн., у зв`язку із розглядом скарги.

На підтвердження надання адвокатських послуг ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" надало договір №12-02-2021/2 від 12.02.2021 про надання адвокатських послуг (правової допомоги), укладений між ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" (замовник) та адвокатом Грищенком О.М. (виконавець), (далі - договір), відповідно до умов якого правова допомога за цим договором вважається наданою та виконаною з моменту підписання уповноваженими представниками сторін акту здачі-приймання виконаних робіт щодо надання правової допомоги (п. 1.2 договору).

Згідно з п. 3.1 договору сторони погодили, що вартість виконання передбачених цим договором комплексу правових послуг та робіт визначається в актах здачі-приймання виконаних робіт (наданих послуг) щодо надання адвокатських послуг, виходячи із того, що вартість однієї години роботи виконавця складає 490,00 грн. (включаючи всі витрати (поштові, комісійні, банківські, транспортні тощо) при підготовці матеріалів відповідно до п. 1.1 договору.

З матеріалів справи вбачається, що сторони підписали акт здачі-приймання виконаних робіт щодо надання адвокатських послуг (правової допомоги) - 26.03.2021.

У вказаному акті сторони вказали, що за період із 12.02.2021 по 24.03.2021 виконавець (адвокат Грищенко О.М.) передає, а замовник (ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс") приймає наступні виконані роботи та надані послуги:

зустріч із замовником щодо встановлення обставин про порушення його прав та інтересів, які спричинені неправомірними діями Зборівського РВДВС Південно-Західного МРУ Міністерства юстиції під час примусового виконання наказу Господарського суду Тернопільської області в справі №921/708/20 від 09 лютого 2021 року (1 год.);

аналіз законодавства, що регулює спірні правовідносини (2 год.);

здійснення пошуку, аналізу та дослідження судової практики, в тому числі Європейського суду з прав людини, застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Рішень Конституційного Суду України як джерело права (1 год.);

організація, процесуально-правовий супровід, належне процесуальне проведення робіт/послуг щодо розроблення, підготовки тексту скарги та наповнення її правовим змістом, належним обгрунтуванням правомірності доводів/посилань скарги, а також подання до Господарського суду Тернопільської області скарги вих. №01-3/03 від 01 березня 2021 року ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» на бездіяльність державного виконавця Зборівського РВДВС Південно-Західного МРУ Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) під час примусового виконання наказу Господарського суду Тернопільської області у справі №921/708/20 від 09 лютого 2021 року (3 год.);

за участь у судовому засіданні, від 24.03.2021 у справі № 921/708/20 за скаргою вих. №01-3/03 від 01 березня 2021 року ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» на бездіяльність державного виконавця Зборівського РВДВС Південно-Західного МРУ Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) під час примусового виконання наказу Господарського суду Тернопільської області у справі №921/708/20 від 09 лютого 2021 року, надання пояснення, підтримання процесуальної та правової позиції, із врахуванням затримки часу початку призначеного слухання, тривалості очікування на початок призначеного до слухання судового засідання як наслідок витрати часу більше ніж година від дати призначеного початку судового засідання 1 200,00 грн.

гонорар адвоката на підставі пункту 3.8 договору №12-02-2021/2 про надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 12.02.2021 у звязку із прийняттям позитивного для замовника судового рішення у справі №921/708/20 від 09 лютого 2021 року 2 270,00 грн.

Загальна вартість вказаних послуг складає 7 880,00 грн.

Відповідно до статті 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" видами адвокатської діяльності є, в тому числі: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами;

Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.

Відмовляючи в задоволенні заяви про стягнення правової допомоги, суд першої інстанції, посилався на ч.ч. 5-7, 9 ст. 129 ГПК України, вказав, що докази подані в обгрунтування витрат на професійну правничу допомогу, понесених ТОВ Компанія «НІКО-ТАЙС» у зв`язку з організацією подання та розглядом судом скарги на бездіяльність органу ДВС не підтверджують співрозмірного, обгрунтованого та розумного розміру адвокатських послуг, проте повністю відмовив у відшкодуванні цих витрат, хоча мав підстави для зменшення.

Обговорюючи питання розміру витрат на оплату послуг адвоката, апеляційним судом враховано перелік виконаних робіт (наданих послуг); розумний час, витрачениий адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, в тому числі надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід; складення скарги, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів в суді, за винятком обсягу по організації робіт, направлення скарги в суд, які не можуть бути віднесені до видів правничої допомоги та підлягають виключенню з судових витрат.

Перелічені в акті виконаних робіт: процесуально-правовий супровід, належне процесуальне проведення робіт, підготовка тексту скарги та наповнення її правовим змістом, належним обгрунтуванням правомірності доводів/посилань скарги, які розцінюютья судом як одна дія із складенння скарги вих. №01-3/03 від 01 березня 2021 року ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» на бездіяльність державного виконавця Зборівського РВДВС Південно-Західного МРУ Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) відповідно дає суду прийти до висновку про завищений об`єм послуг адвоката, а звідси і про підстави зменшння стягнення судових витрат.

Враховуючи те, що здійснення пошуку, аналізу та дослідження судової практики, в тому числі Європейського суду з прав людини, застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, рішень Конституційного Суду України як джерела права (1 год.), а також здійснення пошуку, ознайомлення, аналізу та дослідження можливої зміни та/або залишенням без змін судової практики (правової позиції) різними судовими інстанціями охоплюються однією і тією ж дією аналіз та дослідження судової практики,- дає суду прийти до висновку про також завищений об`єм послуг адвоката, а звідси і про підстави зменшння стягнення судових витрат.

Відповідно до пункту 3.8. договору сторони погодили та визначили, що розмір гонорару виконавця у випадку прийняття позитивного рішення на користь замовника (задоволення повністю та/або частково вимог замовника) визначається на рівні одного розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, сторони в договорі про надання правової допомоги погодили, що винагорода адвоката за надання правової допомоги відбувається у формі як «основного гонорару», так і «додаткового гонорару», так званого «гонорару успіху».

Також за статтею 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 9 червня 2017 року, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

У теорії «гонорар успіху» - це договірна форма оплати юридичних послуг (роботи адвоката), яка здійснюється лише у випадку отримання адвокатом певного правового результату передбаченого договором про надання правової допомоги з клієнтом. З урахуванням наведеного вище не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату «гонорару успіху», у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд оцінює витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінює їх необхідність і розумність. З врахуванням цих критерієв та ще і тих обставин, що скарга задоволена частково, гонорар успіху в розмірі 2 270,00 грн. є значно завищеним та підлягає зменшеню до суми 500,00 грн.

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18, вирішено виключну правову проблему щодо можливості віднесення до судових витрат додаткового гонорару, передбаченого договором про надання правничої допомоги, залежно від результатів розгляду справи, тобто, так званого гонорару успіху.

Керуючись частиною 4 статті 236 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів враховує наведений правовий висновок під час розгляду даної справи.

При встановленні розміру гонорару відповідно до частини 3 статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» врахуванню підлягають також складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, витрачений ним час, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини.

Водночас, при визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц).

За змістом ухвали Господарського суду Тернопільської області від 24.03.2021 скарга товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Ніко Тайс задоволена частково а саме визнано неправомірною бездіяльність державного виконавця Зборівського РВДВС Південно-Західного МРУ Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) під час виконання наказу Господарського суду Тернопільської області від 09.02.2021 по справі №921/708/20, яка виразилась у порушенні визначених ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження" строків направлення на адресу стягувача постанови про відкриття виконавчого провадження.

З врахуванням часткового задоволення скарги, співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи, оцінки виконаних адвокатом робіт, їх об`ємом та часом витраченим ним, суд приходить до висновку щодо зменшення його розміру в цілому до 2 тис. грн., що є співмірним із часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом виконаної адвокатом роботи, а також значенням справи для учасників.

Відмовляючи у задоволенні заяви про розподіл витрат на професійну правничу допомогу адвоката, передбачену договором за № 12-02-2021/2 про надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 12.02.2021, суд не врахував, що договір укладено для надання правової допомоги саме на стадію виконання судового рішення, факт відсутності на час укладення договору підстав для подання скарги на дії ДВС не є тими обставинами, які заперечують дійсність договору.

Отже домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, в межах правовідносин яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання. Сторони не позбавлені права на укладення договору та його виконання в майбутньому.

Місцевим судом не враховано, що укладений договір про надання правової допомоги вміщує види адвокатської діяльності відповідно до ст.19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Складення скарги на дії органу ДВС, надання консультацій, участь в судовому засіданні, що зазначено в акті виконаних робіт підтверджують, що такі витрати мали місце. А вже їх розмір, та аналіз фактичних обставин по справі дає суду право зменшити їх розмір, якщо вони є завищеними з належним обгрунтуванням цих висновків.

Заперечення органу ДВС про стягнення витрат на правничу допомогу без обгрунтування та подачі доказів оцінюються судом критично, а тому апеляційний суд з власної ініціативи обгрунтував підстави для зменшення стягнення витрат на правничу допомогу.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України. У частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими, суд може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, визначені положеннями частин шостої, сьомої та дев`ятої статті 129 цього Кодексу.

Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини 5, 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та постанові Верховного Суду від 31.08.2021 у справі № 906/918/20.

Пунктом 2 частини 1 ст. 275 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Перевіривши застосування судом першої інстанцій норм матеріального та процесуального права на підставі встановлених ним обставин та в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний господарський суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення скарги на ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 08.04.2021 та її скасуванню в частині відмови у задоволенні заяви про стягнення 7880,00 грн. витрат (гонорару адвоката) з прийняттям у цій частині нового рішення про часткове задоволення заяви в розмірі 2000,00 грн. У решті заявлених до стягнення витрат (гонорару адвоката) слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 236, 269, 270, 275, 276, 281-284 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Ніко Тайс за № 10-1/05 від 10.05.2021 частково задоволити.

Ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 08.04.2021 у справі №921/708/20 частково скасувати.

Заяву товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Ніко Тайс вих. № 27-3/03 від 27.03.2021 задоволити частково.

Стягнути із Зборівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) (47201, Тернопільська область, місто Зборів, вулиця Богдана Хмельницького, 54, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Ніко Тайс (03187, м. Київ, проспект Академіка Заболотного, 38 офіс 23, ) судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 2000,00 грн. (дві тисячі гривень).

В решті відмовити в задоволенні заяви про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 08.04.2021 в справі № 921/708/20 в решті залишити без змін.

Господарському суду Тернопільської області видати накази.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення згідно зі ст.ст. 286-289 ГПК України.

Справу скерувати на адресу місцевого господарського суду.

Головуючий-суддя: Бойко С.М.

Судді: Бонк Т.Б.

Матущак О.І.