Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.10.2021Справа № 910/11678/21

Суддя Господарського суду міста Києва Головіна К. І., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження господарську справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Лекора Інвест"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ньютрейн Корпорейшн"

про стягнення 375 124,25 грн.

без повідомлення учасників справи

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Лекора Інвест" (далі - ТОВ "Лекора Інвест", позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ньютрейн Корпорейшн" (далі - ТОВ "Ньютрейн Корпорейшн", відповідач) про стягнення заборгованості у сумі 375 124,25 грн.

Позов мотивований тим, що відповідач порушив свої зобов`язання за договором поставки № 1705 від 17.05.2019 р. в частині здійснення повної та своєчасної сплати вартості поставленого товару, внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість. У позові ТОВ "Лекора Інвест" просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 375 124,25 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.07.2021 р. за вказаною позовною заявою було відкрите провадження, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін, учасникам справи надана можливість реалізувати свої процесуальні права та обов`язки.

Відповідач, належним чином повідомлений про розгляд справи, у строк, визначений законом, відзиву не надав, його позиція щодо заявлених вимог суду невідома. Згідно з ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Ураховуючи, що відповідач не скористався наданим йому правом у межах визначеного законом процесуального строку на подання відзиву, суд дійшов висновку про можливість вирішення спору за відсутності відзиву відповідача.

Отже, розглянувши позовні вимоги та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Установлено, що 17.05.2019 р. між ТОВ "Лекора Інвест" (постачальник) та ТОВ "Ньютрейн Корпорейшн" (покупець) був укладений договір поставки № 1705 (далі - договір), за умовами якого постачальник зобов`язується передати, а покупець прийняти замовлений товар (щебінь, керамзит, пісок, відсів) та здійснювати його оплату. Загальна кількість, асортимент, одиниця виміру, ціна за одиницю вимірювання, загальна вартість, умови та строки поставки і оплати яких визначаються сторонами в рахунках, що є невід`ємною частиною даного договору (п. 1.1 договору).

Відповідно до п. 1.2 договору видаткові накладні підписуються сторонами із зазначенням у них кількості товару, одиниці виміру, ціни за одиницю виміру та загальної вартості товару, умов і строків поставки та оплати товару.

Розрахунки за кожну партію товару здійснюються на підставі договору постачальника шляхом 100 % оплати не пізніше, ніж 3 банківських дні з моменту отримання рахунку (п. 3.1 договору). Оплата здійснюється шляхом переказу покупцем грошових коштів на поточний рахунок постачальника, що визначений у цьому договорі, або інший рахунок постачальника, про що він повинен заздалегідь письмово попередити покупця (пункт 3.2 договору).

Поставка товару продавцем здійснюється за згодою сторін на умовах EXW, на умовах FCA згідно правил Інкотермс 2010 р. (п. 4.2 договору). Приймання товару за кількістю та якістю здійснюється покупцем в пункті призначення, визначеному постачальником (п. 5.1 договору). Право власності на товар переходить від постачальника до покупця в момент приймання товару за кількістю та якістю та підписання відповідних документів. Фактом, що підтверджує приймання та передачу продукції є підпис представника покупця на накладній (п. 5.6 договору).

Даний договір набуває чинності з моменту підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками сторін та діє до 31.12.2019 р., але в будь-якому випадку до повного взаєморозрахунку (п. 8.1).

Згідно з ч. 1 ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу (ч. 6 вказаної статті).

Відповідно до ч. 1 ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Матеріали справи свідчать, що позивач на виконання свого зобов`язання за вказаним договором у період з 16.05.2019 р. по 05.07.2019 р. передав відповідачу обумовлений сторонами товар на загальну суму 414 724,25 грн., що підтверджується наявними у справі копіями видаткових накладних, підписаними покупцем без зауважень.

Однак, відповідач, зі свого боку, зобов`язання з оплати поставленого товару у порядку, визначеному договором, виконав неналежним чином, вартість товару сплатив частково - у сумі 39 600,00 грн., що підтверджується банківськими виписками з рахунку позивача. Отже, у відповідача виникла заборгованість у сумі 375 124,25 грн. (414 724,25 грн. - 39 600,00 грн.).

Частиною 1 ст. 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (ч. 7 ст. 193 ГК України).

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГК України господарське зобов`язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Оскільки доказів належної сплати вартості товару відповідач не надав, доводів позивача не спростував, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з ТОВ "Ньютрейн Корпорейшн" заборгованості у сумі 375 124,25 грн. підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 129 ГПК України у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача.

У даному випадку судові витрати складаються з витрат по сплаті судового збору у сумі 5 626,86 грн. та витрат за надану професійну правничу допомогу у сумі 10 400,00 грн., про стягнення яких позивач подав відповідну заяву.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Згідно з ч. 3 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Суд прийняв до уваги надані позивачем копії свідоцтва про право заняття адвокатською діяльністю, виданого адвокату Кобилецькому В.В. (КС № 5185 від 29.08.2012 р.); ордеру № 1122150 від 15.07.2021 р. на представництво інтересів ТОВ «Лекора Інвест» у суді; звіт від 07.09.2021 р. про надання адвокатом правничої допомоги у справі № 910/11678/21 на суму 10 400,00 грн.; докази сплати правничої допомоги позивачем на 10 400,00 грн. (видатковий касовий ордер від 07.09.2021 р.).

Дослідивши зазначені докази, суд вважає вимоги позивача про стягнення витрат на правничу допомогу обгрунтованими. У той же час, при визначенні суми відшкодування суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), критерію розумності розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" також зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Відповідно до положень Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 р. № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" (п. 6.5), господарський суд враховує, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При цьому, з урахуванням конкретних обставин, зокрема, ціни позову, суд може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи.

У даній справі суд приймає до уваги той факт, що спір між сторонами не є складним, підготовка позову не зайняла великого обсягу правових знань та часу, справа розглядалась у спрощеному провадженні без виклику сторін, справа не містить двозначних доказів чи обставин, які б потребували додаткового їх вивчення, при цьому відповідач будь-яких заперечень проти позову не висунув. Отже, виходячи з принципу співмірності та розумності суми винагороди за адвокатські послуги, суд вважає за необхідне зменшити розмір судових витрат ТОВ "Лекора Інвест" з 10 400,00 грн. до 5 000,00 грн. та покласти їх на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 73 - 79, 129, 236 - 238, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Лекора Інвест" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ньютрейн Корпорейшн" про стягнення заборгованості у сумі 375 124,25 грн. задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ньютрейн Корпорейшн" (03151, м. Київ, вул. Смілянська, 15, ідентифікаційний код 40964155) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Лекора Інвест" (02105, м. Київ, проспект Юрія Гагаріна, будинок 3А, квартира 57, ідентифікаційний код 41412973) заборгованість в сумі 375 124 (триста сімдесят п`ять тисяч сто двадцять чотири) грн. 25 коп., судовий збір в сумі 5 626 (п`ять тисяч шістсот двадцять шість) грн. 86 коп., витрати на правничу допомогу у сумі 5 000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп.

Повне судове рішення складене 07 жовтня 2021 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 20-денний строк з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Головіна К. І.