ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" вересня 2021 р.м. ХарківСправа № 922/2776/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Буракової А.М.

при секретарі судового засідання Кудревичу М.О.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом В.о.керівника Київської окружної прокуратури м. Харкова в інтересах держави, в особі Харківської міської ради, м. Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Реал естейт Слобожанщина", м. Дніпро
про стягнення 92521,90 грн.
за участю представників:

прокурора - Клейн Л.В.

позивача - не з`явився

відповідача - не з`явився

ВСТАНОВИВ:

В.о.керівника Київської окружної прокуратури м. Харкова звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою в інтересах держави в особі Харківської міської ради (позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Реал естейт Слобожанщина" (відповідач) про стягнення з відповідача на користь позивача коштів у розмірі 92521,90 грн.

В обґрунтування позову прокурор вказує, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Реал естейт Слобожанщина" у період з 01.01.2020 по 30.04.2020 не сплачувало за використання земельними ділянки з кадастровими номерами :15:003:0021 та :11:007:0007 плату за землю у встановленому законодавчими актами розмірі, внаслідок чого зберегло за рахунок Харківської міської ради як власника земельних ділянок - грошові кошти у розмірі орендної плати 92521,90 грн.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 16.07.2021 позовну заяву В.о.керівника Київської окружної прокуратури м. Харкова в інтересах держави в особі Харківської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "Реал естейт Слобожанщина" про стягнення 92521,90 грн. було залишено без руху, встановлено прокурору строк на усунення недоліків позовної заяви та спосіб усунення недоліків позовної заяви.

На виконання вимог ухвали господарського суду Харківської області від 16.07.2021 прокурор надав до суду заяву про усунення недоліків вх.№ 17225 від 23.07.2021, у відповідності до якої прокурором були усунені недоліки позовної заяви.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 28.07.2021 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, призначено розгляд справи в судовому засіданні на 25.08.2021 о 11:30.

У судовому засіданні 25.08.2021, судом, без виходу до нарадчої кімнати, були постановлені ухвали із занесенням їх до протоколу судового засідання про відмову в задоволенні клопотання прокурора про розгляд справи за правилами загального провадження та відкладення розгляду справи по суті на 13.09.2021 о 12:15.

Відповідач, через канцелярію суду 13.09.2021 за вх.№ 5387 та 17.09.2021 за вх.№ 21774, надав дві тотожні заяви про відкладення розгляду справи призначеного на 13.09.2021 та ознайомлення з матеріалами справи.

У судовому засіданні 13.09.2021, судом, без виходу до нарадчої кімнати, було постановлено ухвалу із занесенням її до протоколу судового засідання про відкладення розгляду справи по суті на 22.09.2021 о 11:30.

15 вересня 2021 року представник відповідача ознайомився з матеріалами справи, про що в матеріалах справи є відповідна відмітка.

У судовому засіданні 22.09.2021, судом, без виходу до нарадчої кімнати, було постановлено ухвалу із занесенням її до протоколу судового засідання про відкладення розгляду справи по суті на 27.09.2021 о 12:55.

Прокурор у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд позов задовольнити.

Сторони про розгляд справи були повідомлені належним чином, правом на участь представників у судовому засіданні не скористалися.

Частиною 1 ст. 202 ГПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Матеріали справи свідчать про те, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень та надано достатньо часу для підготовки до судового засідання тощо. Окрім того, судом було вжито всіх заходів, в межах визначених чинним законодавством повноважень, щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи.

Оскільки відповідач своїм процесуальним правом на участь у судовому засіданні не скористався, повноважного представника для участі у судовому засіданні не направив, відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк без поважних причин не надав, заяв та клопотань від нього не надходило, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності представника відповідача за наявними у ній матеріалами, що містять достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін.

Крім того, у даному випадку суд враховує, що за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з ухвалами суду по справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Також, судом, враховано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 265388120 нежитлова будівля літ. «А-1» площею 194 кв.м. по вул. Гвардійців Широнінців, 88б в м. Харкові належать на праві приватної власності ТОВ "Реал естейт Слобожанщина" на підставі акту приймання - передачі майна за наслідками реорганізації №3664,3665 від 01.08.2018.

Водночас, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, речові права щодо вказаної земельної ділянки за відповідачем до теперішнього часу не зареєстровані.

Таким чином, прокурор вказує, що ТОВ "Реал естейт Слобожанщина" з моменту набуття права власності на нежитлову будівлю літ. «А-1» площею 194 кв.м. по вул. Гвардійців Широнінців, 88б в м. Харкові до теперішнього часу використовує земельну ділянку площею 0,0525 га (кадастровий номер :15:003:0021) без виникнення права власності/користування та без державної реєстрації цих прав у відповідності до ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України, а також без сплати плати за землю в передбаченому законодавством розмірі.

Головним спеціалістом відділу самоврядного контролю за використанням земель Департаменту територіального контролю Харківської міської ради Марковим А.Ю. в порядку ст. 189 Земельного кодексу України здійснено обстеження земельної ділянки, яка розташована за адресою: вул. Гвардійців Широнінців, 88б у м. Харкові.

За результатами обстеження земельної ділянки складено акт обстеження земельної ділянки від 22.03.2020 з додатком у вигляді план-схеми розміщення земельної ділянки, яким встановлено, що нежитлова будівля літ. «А-1» загальною площею 194,00 кв.м. по вул. Гвардійців Широнінців, 88б в м. Харкові належить на праві приватної власності ТОВ "Реал естейт Слобожанщина" та розташовуються на земельній ділянці з кадастровим номером :15:003:0021.

Крім того, згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 262612068 нежитлова будівля літ. «А-1» площею 194 кв.м. по вул. Академіка Проскури, 3в у м. Харкові також належать на праві приватної власності ТОВ "Реал естейт Слобожанщина" на підставі акту приймання - передачі майна за наслідками реорганізації №3664, 3665 від 01.08.2018.

Водночас, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, речові права щодо вказаної земельної ділянки за відповідачем до теперішнього часу не зареєстровані.

Таким чином, прокурор вказує, що ТОВ "Реал естейт Слобожанщина" з моменту набуття права власності на нежитлову будівлю літ. «А-1» площею 194 кв.м. по вул. Академіка Проскури, 3в у м. Харкові до теперішнього часу використовує земельну ділянку площею 0,0465 га (кадастровий номер :11:007:0007) без виникнення права власності/користування та без державної реєстрації цих прав у відповідності до ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України, а також без сплати плати за землю в передбаченому законодавством розмірі.

Головним спеціалістом відділу самоврядного контролю за використанням земель Департаменту територіального контролю Харківської міської ради Марковим А.Ю. в порядку ст. 189 Земельного кодексу України здійснено обстеження земельної ділянки, яка розташована за адресою: вул. Академіка Проскури, 3в у м. Харкові з кадастровим номером :11:007:0007.

За результатами обстеження земельної ділянки складено акт обстеження земельної ділянки від 19.03.2020 з додатком у вигляді план-схеми розміщення земельної ділянки.

Згідно витягу з Державного земельного кадастру від 17.03.2021 № НВ-021 про земельну ділянку по вул. Гвардійців Широнінців, 88 в м. Харкові, кадастровий номер :15:003:0021, площа вказаної земельної ділянки складає 0,0525 га.

Також, згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки по вул. Гвардійців Широнінців, 88 в м. Харкові, кадастровий номер :15:003:0021, від 24.03.2021 № 604/176-21, виданого Відділом у м. Харкові ГУ Держгеокадастру у Харківській області, площа вказаної земельної ділянки складає 0,0525 га, а її вартість - 701746,00 грн.

Згідно витягу з Державного земельного кадастру від 18.03.2021 № НВ-021 про земельну ділянку по вул. Ак. Проскури (ріг вул. Продольної), кадастровий номер :11:007:0007, площа вказаної земельної ділянки складає 0,0465 га.

Також, згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки по вул. Ак. Проскури (ріг вул. Продольної) в м. Харкові, кадастровий номер :11:007:0007, від 24.03.2021 № 580/176-21, виданого Відділом у м. Харкові ГУ Держгеокадастру у Харківській області, площа вказаної земельної ділянки складає 0,0465 га, а її вартість - 472295,00 грн.

Листом від 06.05.2021 за № 9420/0/226-21 Департаментом територіального контролю Харківської міської ради було надано до окружної прокуратури розрахунок суми безпідставно збережених коштів за використання земельних ділянок :11:007:0007 та :15:003:0021 комунальної форми власності на території м. Харкова з порушенням вимог законодавства.

Водночас, 18 березня 2020 року набув чинності Закон України від 17 березня 2020 року № 53З-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникнення і поширення коронавірусної хвороби (СОVID-19)» (Закон № 533), яким, зокрема, внесені зміни до порядку нарахування та сплати плати за землю.

Так, підрозділ 10 «Інші перехідні положення» розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України доповнено новим пунктом 524, згідно з яким за період з 1 березня року по 30 квітня 2020 - року не нараховується та не сплачується плата за землю (земельний податок та орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) за земельні ділянки, що перебувають у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, фізичних або юридичних осіб, та використовуються ними в господарській діяльності.

Дещо пізніше Верховна Рада України прийняла Закон України від 02.04.2020 № 540 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (СОVID-19)» (Закон № 540), яким змінено норму пункту 52-4 підрозділу 10 «Інші перехідні положення» Розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України щодо плати за землю.

Згідно з новоприйнятою Законом № 540 нормою, плата за землю (земельний податок та орендна плата за земельні ділянки) не нараховується та не сплачується за період з 1 березня по 31 березня 2020 року.

Прокурор вказує, що відповідно до розрахунку Харківської міської ради за період з 01.01.2020 по 30.04.2021 розмір орендної плати в місяць, який підлягав сплаті за земельну ділянку :15:003:0021, становив 4678,31 грн. (який складається з нормативної грошової оцінки - 701746,00 грн., ставки річної орендної плати - 8%, коефіцієнту складних інженерно-геологічних умов - 1, коефіцієнту розміру земельної ділянки - 1). За період з 01.01.2020 по 30.04.2021 ТОВ "Реал естейт Слобожанщина" за використання земельної ділянки по вул. Гвардійців Широнінців, 88б в м. Харкові мав би сплатити до бюджету 65496,34 грн. (70174,65 грн. - 4678,31 грн. = 65496,34 грн.). За земельну ділянку :11:007:0007 розмір орендної плати в місяць, який підлягав сплаті становив 3148,63 грн. (який складається з нормативної грошової оцінки - 472295,00 грн., ставки річної орендної плати - 8%, коефіцієнту складних інженерно-геологічних умов -1, коефіцієнту розміру земельної ділянки - 1). З урахуванням норми Закону № 540 за використання земельної ділянки по вул. Академіка Проскури, 3в в м. Харкові відповідач мав би сплатити до бюджету 44080,82 грн. (47229,45 грн. - 3148,63 грн. = 44080,82 грн.). Отже, загальна суму за оренду зазначених земельних ділянок становить 109577,16 грн. Водночас, листом №3777/6/20-40-04-02-11 від 11.02.2021 ГУ ДПС в Харківській області повідомлено окружну прокуратуру про те, що ТОВ "Реал естейт Слобожанщина" фактично сплачено орендної плати за період з 01.01.2020 по 31.12.2020 у сумі 17055,26 гривень.

Таким чином, прокурор зазначає, що за період з 01.01.2020 по 30.04.2021 ТОВ "Реал естейт Слобожанщина" мала би сплатити до бюджету грошові кошти у розмірі 92521,90 грн. (109577,16 грн. - 17055, 26 = 92521, 90 грн.).

Вищевказані обставини стали підставою для звернення В.о.керівника Київської окружної прокуратури м. Харкова до суду з відповідним позовом.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд зазначає наступне.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Отже, норма статті 1212 Цивільного кодексу України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав.

При цьому, відсутність неправомірних дій відповідача означає відсутність цивільного правопорушення (протиправних дій) і, як наслідок, виключає деліктні зобов`язання.

Як свідчать матеріали справи, фактичний вступ відповідачем у володіння і користування спірними земельними ділянками стався в результаті дій, котрі є правомірними, адже ніяким чином не суперечать чинному законодавству.

Фактичне володіння і користування земельними ділянками відповідачем без укладення договору оренди землі станом на даний час в України також не вважається правопорушенням.

Відсутність деліктних зобов`язань у спірних правовідносинах виключає можливість захисту прав позивача як постраждалої сторони шляхом стягнення збитків у тому числі упущеної вигоди, адже необхідною умовою стягнення збитків є саме делікт - правопорушення.

Зокрема, ст.ст. 22, 1166 Цивільного кодексу України унормовано, що необхідною умовою відповідальності у вигляді стягнення шкоди є саме неправомірні рішення, дії чи бездіяльність. Аналогічно ст.ст. 216, 224, 225 Господарського кодексу України визначено, що необхідною умовою відшкодування збитків є господарське правопорушення.

Також, у даному випадку неможливо застосувати норми законодавства, що регулюють відшкодування збитків саме у вигляді упущеної вигоди, оскільки згідно ч. 2 ст. 22 ЦК України, упущеною вигодою вважаються доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене, а друга сторона додержувалася правил здійснення господарської діяльності. Тобто, до упущеної вигоди як різновиду збитків в повній мірі застосовуються вимоги наведених вище норм права.

Таким чином, спірні правовідносини, які виникли між сторонам повинні кваліфікуватися як бездоговірні та безделіктні.

Отже, з огляду на викладене, суд дійшов висновку, що спірні правовідносини повинні регулюватися ст.ст. 1212-1214 ЦК України, зі змісту яких вбачається, що вони підлягають застосування, у тому числі, у відносинах, які не містять ознак делікту.

Зокрема, частиною 2 статті 1212 ЦК України визначено, що положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб або наслідком події. Тобто, дана норма поширює своє дію і на випадки набуття (збереження) майна в результаті правомірних дій.

З аналізу змісту норм ст. 1212-1214 ЦК України випливає, що зобов`язання з набуття, збереження майна без достатньої правової підстави (кондикційне зобов`язання) виникає за одночасної наявності трьох умов: 1) відбувається набуття чи збереження майна; 2) правові підстави для набуття чи збереження майна відсутні; 3) набуття чи збереження здійснюється за рахунок іншої особи.

Таким чином, відповідач зберіг майно (грошові кошти) у розмірі орендної плати, яка нараховується за володіння і користування спірними земельними ділянками комунальної власності.

Збереження такого майна почалося безвідносно до волі сторін в результаті правомірних дій відповідача з моменту набуття права власності на нежитлові будівлі.

При цьому, відсутність договорів оренди землі має фактичним наслідком набуття відповідачем володіння і користування чужими земельними ділянками без відповідної грошової компенсації, внаслідок чого відбулося збереження відповідачем належних до сплати за таке володіння і користування коштів у розмірі орендної плати.

Правові підстави для набуття чи збереження майна у даному випадку відсутні, оскільки реалізація речового права на земельну ділянку, згідно ст. 206 ЗК України, п.14.1.136 ч. 14.1 ст. 14 ПК України, здійснюється за плату, що має вноситися на користь позивача на підставі договору оренди земельної ділянки. Правові підстави для одержання відповідачем права володіння і користування земельною ділянкою безоплатно - відсутні, так само, як і підстави для не нарахування, несплати орендної плати за землю.

Власником земельних ділянок з кадастровими номерами :15:003:0021 та :11:007:0007 є територіальна громада міста Харкова в особі позивача, відповідно до ст. 83 ЗК України, за якою всі землі в межах відповідної адміністративно-територіальної одиниці є комунальною власністю, за винятком земельних ділянок, які перебувають у державній або приватній власності. Таким чином, збереження відповідачем коштів у розмірі орендної плати за користування земельними ділянками призвело до збільшення цих коштів у відповідача за рахунок їх несплати позивачеві.

Отже, незалежно від наявності вини в поведінці відповідача, сам факт несплати відповідачем за користування земельними ділянками протягом періоду у якій спірні земельні ділянки знаходилися у власності позивача, свідчить про втрату позивачем майна, яке у спірних правовідносинах підпадає під категорію "виправдане очікування", що є загальновизнаною, у тому числі у практиці ЄСПЛ.

Приписами частин 1, 3, 4, 9 статті 79-1 ЗК України встановлено, що формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру; сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі; земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера; земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Зазначені обставини, з урахуванням вимог статті 77 ГПК України, повинні бути підтверджені певними засобами доказування відповідно до земельного законодавства і не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 3 Закону України "Про оренду землі" об`єктами оренди є земельні ділянки, що перебувають у власності громадян, юридичних осіб, комунальній або державній власності.

Орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди (ч. 1 ст. 21 названого Закону).

Отже, прокурор у даній справі мав надати докази існування земельних ділянок, протягом зазначеного в позові періоду, як об`єкта цивільних прав у розумінні та визначенні земельного законодавства, реальної можливості передачі позивачем цих земельних ділянок в оренду відповідно до Закону України "Про оренду землі" у зазначений період, а також обґрунтованість розрахунку стягуваної суми (збереженого відповідачем за рахунок позивача майна (коштів)).

Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 13.02.2019 у справі №922/392/18, від 07.02.2019 у справі №922/3639/17, від 06.02.2018 у справі № 923/921/17.

Судом встановлено, що відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 265387352 від 12.07.2021 право власності Харківської міської ради на земельну ділянку площею 0,0525 га з кадастровим номером :15:003:0021 було зареєстроване 18.08.2016 за №16028108.

Проте, відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №265386766 від 12.07.2021 право власності Харківської міської ради на земельну ділянку площею 0,0465 га з кадастровим номером :11:007:0007 було зареєстроване 30.01.2020 15:47:04 за №35321150.

Таким чином, суд дійшов висновку, що тільки з 30.01.2020 15:47:04 Харківська міська рада стала власником земельної ділянки площею 0,0465 га з кадастровим номером :11:007:0007.

За таких обставин вимоги прокурора про стягнення з відповідача безпідставно збережених грошових коштів у розмірі орендної плати у сумі 3047,08 грн. за користування земельної ділянки площею 0,0465 га з кадастровим номером :11:007:0007 за період з 01.01.2020 по 30.01.2020 є безпідставними, оскільки у вказаний період позивач не був власником спірної земельної ділянки та не мав можливості передавати її в оренду.

Згідно частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписом ст. 76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

У відповідності до ч.1, ч.2 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, підсумовуючи викладене, враховуючи фактичні обставини справи та наведені норми законодавства, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню у розмірі 89474,84 грн.

Відповідно до положень ст. 129 ГПК України, судовий збір у цій справі покладається на прокурора та відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 124, 129 Конституції України, ст.ст. 4, 11, 12, 13, 73, 74, 76, 77, 78, 86, 91, 120, 123, 129, 165, 178, 202, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Реал естейт Слобожанщина" (49000, м. Дніпро, вул. А.Фабра, 4, ) на користь Харківської міської ради (майдан Конституції, 7 місто Харків, 61003, , отримувач УК м. Харкові, банк отримувача казначейство України (ЕАП), код отримувача (ЄДРПОУ) 37999649, код класифікації доходів бюджету 24062200, номер рахунку (ІВАN) UА0020002) кошти у розмірі 89474,84 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В решті позову відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Реал естейт Слобожанщина" (49000, м. Дніпро, вул. А.Фабра, 4, ) на користь Харківської обласної прокуратури (61001, м. Харків, вул. Б.Хмельницького, 4, , банк отримувач: Державна казначейська служба України м. Київ, рахунок UA 0007171, код класифікації видатків бюджету - 0901010) 2195,09 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного рішення.

Повне рішення складено "04" жовтня 2021 р.

Суддя А.М. Буракова

справа № 922/2776/21