РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

23.09.2021Справа № 910/8693/21

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитна установа

«Інвестиційна»

до Акціонерного товариства «Київмедпрепарат»

про визнання недійсним рішення загальних зборів від 15.04.2021, оформлених

протоколом № 43 від 21.04.2021

Суддя Сівакова В.В.

секретар судового засідання Кимлик Ю.В.

за участю представників сторін

від позивача Чекалов А.В., адвокат за довіреністю № б/н від 06.01.2021

від відповідача Задорожна Л.Г., адвокат за довіреністю № б/н від 14.01.2021

СУТЬ СПОРУ:

31.05.2021 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитна установа «Інвестиційна» до Акціонерного товариства «Київмедпрепарат» про визнання недійсним рішення загальних річних зборів акціонерів АТ «Київмедпрепарат» від 15.04.2021, оформлених протоколом № 43 річних загальних зборів акціонерів АТ «Київмедпрепарат» від 21.04.2021.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що останній є власником 1.061.919 простих іменних акцій відповідача, що складає 9,1513% від їх загальної кількості. На офіційному інтернет-сайті відповідача було опубліковано оголошення про скликання та дистанційне проведення Наглядовою радою товариства чергових Загальних зборів акціонерів АТ «Київмедпрепарат» на 15.04.2021. 05.04.2021 позивачем було направлено на електронну пошту, зазначену в оголошені про загальні збори, запит на ознайомлення з документами, необхідними акціонеру для прийняття рішень з питань порядку денного, в тому числі також доступу до будь-яких інших документів товариства, що містять відомості про фінансово-господарську діяльність товариства, та надання документів, що стосуються господарської діяльності АТ «Київмедпрепарат». Проте жодної інформації чи документів відповідачем надано не було. Відповідно до протоколу загальних зборів № 43 від 21.04.2021 простою більшістю голосів акціонерів, які зареєструвалися для участі в загальних зборах, було прийняті усі рішення порядку денного. У позивача не було можливості приймати участі у голосуванні проти усіх питань, оскільки відповідачем не було надано позивачу документи, необхідні для прийняття рішень з питань, визначених у порядку денному.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/8693/21 від 07.06.2021 вказану позовну заяву залишено без руху та встановлено п`ятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання відповідних документів.

15.06.2021 позивачем усунено недоліки позовної заяви шляхом подання до суду відповідних документів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.06.2021 відкрито провадження у справі № 910/8693/21; прийнято позовну заяву до розгляду; розгляд справи вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 13.07.2021.

09.07.2021 відповідачем подано до суду відзив на позов, відповідно до якого відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує повністю.

13.07.2021 позивачем у підготовчому засіданні заявлено усне клопотання про надання можливості підготувати відповідь на відзив.

В підготовчому засіданні 13.07.2021, відповідно до ст. 183 Господарського процесуального кодексу України було оголошено перерву до 17.08.2021.

17.08.2021 позивачем подано до суду відповідь на відзив.

17.08.2021 відповідачем у підготовчому засіданні заявлено усне клопотання про оголошення перерви в підготовчому засіданні для надання можливості останньому ознайомитися з поданою позивачем відповіддю на відзив.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.08.2021 продовжено строк підготовчого провадження у справі № 910/8693/21 на 30 (тридцять) днів, оголошено перерву у підготовчому засіданні на 26.08.2021.

25.08.2021 відповідачем подано до суду заперечення на відповідь на відзив.

26.08.2021 в підготовчому засіданні судом постановлено ухвалу на місці, не виходячи до нарадчої кімнати, у відповідності до ст.ст. 182, 185 Господарського процесуального кодексу України про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 14.09.2021.

14.09.2021 відповідачем в судовому засіданні подано інформаційну довідку щодо інформації про акціонерів станом на 06.09.2021 та повідомлено суд про причини пропуску строку для надання довідки.

14.09.2021 в судовому засіданні судом постановлено ухвалу на місці, не виходячи до нарадчої кімнати, у відповідності до ст. 207 Господарського процесуального кодексу України, про визнання причин пропуску строку для подачі доказів поважними та про залучення наданої відповідачем інформаційної довідки до матеріалів справи.

Позивач в судовому засіданні 14.09.2021 позовні вимоги підтримав повністю.

Відповідач в судовому засіданні 14.09.2021 проти задоволення позовних вимог заперечував повністю.

В судовому засіданні 14.09.2021 відповідно до ст. 216 Господарського процесуального кодексу України оголошено перерву до 23.09.2021.

В судовому засіданні 23.09.2021 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників позивача і відповідача, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

У зв`язку з проведенням заходів, спрямованих на запобігання виникненню та поширенню коронавірусної хвороби (СОVID-19) відповідно постанови Кабінету Міністрів України № 1236 від 09.12.2020 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (зі змінами) законодавством передбачено дистанційне проведення загальних зборів.

Згідно Тимчасового порядку скликання та дистанційного проведення загальних зборів акціонерів та загальних зборів учасників корпоративного інвестиційного фонду, затвердженим рішенням Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку № 196 від 16.04.2020, зі змінами (далі - Тимчасовий порядок) у разі якщо в силу дії обмежувальних заходів, передбачених карантином, встановленим Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (CoV-19), є неможливим проведення загальних зборів акціонерів та загальних зборів корпоративного інвестиційного фонду (далі - корпоративний фонд) в порядку, встановленому Законом України «Про акціонерні товариства» або Законом України «Про інститути спільного інвестування» відповідно, такі загальні збори акціонерів та загальні збори учасників корпоративного фонду можуть бути проведені відповідно до вимог встановлених цим Порядком.

Згідно протоколу засідання Наглядової ради АТ «Київмедпрепарат» № 224 від 24.02.2021 прийнято рішення про скликання річних загальних зборів акціонерів Товариства, провести їх дистанційно та визначено дату дистанційного проведення - 15.04.2021.

Окрім того прийнято рішення про:

2. Укладення з Національним депозитарієм договору про надання послуг із дистанційного проведення загальних зборів, встановлених Тимчасовим порядком скликання та дистанційного проведення загальних зборів акціонерів та загальних зборів учасників корпоративного інвестиційного фонду № 196 від 16.04.2020.

3. Визначено дату складення переліку акціонерів, які мають право на участь у дистанційних річних Загальних зборах - станом на 24 годину 09.04.2021. Визначено дату переліку акціонерів, яким буде надано повідомлення про проведення річних Загальних зборів - 01.03.2021.

4. Визначено дату складення переліку осіб, які мають право на отримання дивідендів - станом на 24 годину 09.04.2021. Визначено порядок та строки виплати дисидентів у випадку прийняття річними Загальними зборами акціонерів рішення про виплату дивідендів за простими акціями здійснювати з чистого прибутку звітного року та/або нерозподіленого прибутку грошовими коштами у строк до 15.04.2021.

5. Затверджено проекту порядку денного Загальних зборів акціонерів Товариства.

6. Затверджено спосіб повідомлення акціонерів Товариства про дистанційне проведення Загальних зборів акціонерів Товариства через депозитарну систему України.

7. Призначено посадову особу, відповідальною за ознайомлення акціонерів з матеріалами, необхідними для прийняття рішень з питань порядку денного річних Загальних зборів Товариства.

8. Призначено уповноважених осіб на взаємодію з Центральним депозитарієм при проведенні загальних зборів.

9. Для реєстрації акціонерів на річних Загальних зборах, що відбудуться 15.04.2021 призначено реєстраційну комісію.

10. Призначено лічильну комісію річних Загальних зборів, що відбудуться 15.04.2021.

11. Призначено Головуючого та Секретаря річних Загальних зборів, що відбудуться 15.04.2021.

Протоколом наглядової ради АТ «Київмедпрепарат» № 228 від 11.03.2021 затверджено текст повідомлення про проведення дистанційних річних Загальних зборів акціонерів Товариства з проектами рішень для розсилки акціонерам та розміщення інформації у загальнодоступній інформаційній базі даних Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку та веб-сайті Товариства.

11.03.2021 АТ «Київмедпрепарат» отримало повідомлення від Центрального депозитарію розпорядження про направлення повідомлення через ДСУ про дистанційно проведення на 15.04.2021, всім особам, які є акціонерами на дату, станом на яку складається переляк/реєстр.

12.03.2021 АТ «Київмедпрепарат» розмістило на власному веб-сайті Повідомлення про дистанційне проведення загальних зборів 15.04.2021.

12.03.2021 АТ «Київмедпрепарат» розмістило на власному веб-сайті інформацію про загальну кількість акцій та голосуючих акцій.

12.03.2021 АТ «Київмедпрепарат» розмістило на власному веб-сайті перелік документів, що має надати акціонер (представник акціонера) для його участі у загальних зборах.

15.03.2021 АТ «Київмедпрепарат» надіслало повідомлення про проведення загальних зборів фондовій біржі ПФТС.

15.03.2021 АТ «Київмедпрепарат» розмістило повідомлення про проведення загальних зборів в базі даних особи, яка провадить діяльність з оприлюднення регульованої інформації від імені учасників фондового ринку stockmarket.

17.03.2021 АТ «Київмедпрепарат» подало повідомлення про проведення загальних зборів Національній комісії з цінних паперів та фондового ринку.

Протоколом Наглядової ради № 233 від 02.04.2021 було затверджено форму і текст єдиного бюлетеня для голосування на дистанційних річних загальних зборах АТ «Київмедпрепарат» 15.04.2021 та вирішено розмістити до 11:00 год. 06.04.2021 електронну форму затвердженої форми єдиного бюлетеня для голосування на дистанційних річних загальних зборах АТ «Київмедпрепарат» 15.04.2021 на власному веб-сайті.

21.04.2021 відповідно до вимог Тимчасового порядку повноважною реєстраційною комісією складено Перелік учасників, які зареєструвались для участі в річних Загальних зборах та Протокол про підсумки реєстрації учасників річних Загальних зборів.

Відповідно до Протоколу про підсумки реєстрації учасників річних Загальних зборів акціонерів АТ «Київмедпрепарат» 15.04.2021, складеного реєстраційною комісією 21.04.2021, для участі у голосуванні зареєстровано 14 (чотирнадцять) учасників зборів (їх представників) із загальною кількістю голосуючих акцій 8.030.661 шт., що складає 69,5207% голосуючих акцій (Протокол є в матеріалах справи), що підтверджує наявність кворуму для проведення річних загальних зборів акціонерів.

15.04.2021 річними Загальними зборами акціонерів Акціонерного товариства «Київмедпрепарат» було прийнято рішення, оформлені протоколом № 43 від 21.04.2021, абсолютною більшістю голосів акціонерів, що становить 69,5207%, від кількості голосів акціонерів, які зареєструвались для участі у загальних зборах, що підтверджується Протоколами про підсумки голосування по кожному питанню.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 05.04.2021 на електронну адресу відповідача . позивачем було направлено запит № 05-04/1/2021 на ознайомлення з документами, необхідними акціонеру для прийняття рішення з питань порядку денного, проте жодна документація позивачу надана відповідачем не була. У зв`язку з чим, враховуючи те, що позивачу не було надано відповідачем документи, необхідні для прийняття рішень з питань порядку денного, останній не приймав участі та не голосував проти усіх питань порядку денного дистанційних зборів акціонерів Акціонерного товариства «Київмедпрепарат».

Відповідач у відзиві на позовну заяву заперечив проти задоволення позовних вимог, обґрунтовуючи тим, що прийняття рішення про проведення Загальних річних зборів та підготовка порядку денного Загальних зборів, повідомлення акціонерів про проведення Загальних зборів було здійснено у відповідності до діючого законодавства та Статуту. На адресу відповідача жодним акціонером у встановлені законодавством терміни не направлялась жодна пропозиція до проекту порядку денного Загальних зборів, в тому числі позивачем. Позивач не зареєструвався для участі в річних Загальних зборах АТ «Київмедпрепарат», не скористався своїм правом призначити своїх представників для нагляду за реєстрацією акціонерів, проведенням голосування та підбиттям підсумків Загальних зборів. Як підтверджується Протоколом про підсумки реєстрації учасників річних Загальних зборів кворум для проведення загальних зборів досягнуто, збори є правомочними. Позивач як акціонер - власник голосуючих акцій - не скористався своїм правом брати участі у Загальних зборах та не голосував шляхом подання бюлетенів депозитрній установі, яка обслуговує рахунок в цінних паперах.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

За приписами ст. 3 Закону України «Про акціонерні товариства», ч. 1 ст. 152 Цивільного кодексу України, ч. 2 ст. 80 Господарського кодексу України акціонерним товариством є господарське товариство, статутний капітал якого поділено на визначену кількість часток однакової номінальної вартості, корпоративні права за якими посвідчуються акціями.

Згідно з ч. 3 ст. 167 Господарського кодексу України під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

Частиною 1 ст. 167 Господарського кодексу України визначено, що корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

За визначенням, наведеним у п. 8 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про акціонерні товариства» корпоративні права - сукупність майнових і немайнових прав акціонера - власника акцій товариства, які випливають з права власності на акції, що включають право на участь в управлінні акціонерним товариством, отримання дивідендів та активів акціонерного товариства у разі його ліквідації відповідно до закону, а також інші права та правомочності, передбачені законом чи статутними документами.

Отже, сторонами у корпоративному спорі є: 1) юридична особа та її учасник (засновник, акціонер, член), у тому числі учасник, який вибув; 2) учасники (засновники, акціонери, члени) юридичної особи.

Право на звернення до суду з позовом про визнання недійсними рішень органів управління товариства мають лише ті особи, які були акціонерами на дату прийняття рішення, що оскаржується.

Акція товариства посвідчує корпоративні права акціонера щодо цього акціонерного товариства (ч. 1 ст. 20 Закону України «Про акціонерні товариства»).

В силу вимог ч. 1 ст. 25 Закону України «Про акціонерні товариства» кожною простою акцією акціонерного товариства її власнику - акціонеру надається однакова сукупність прав, включаючи права на участь в управлінні акціонерним товариством (п. 1 ч. 1 ст. 116 Циввільного кодексу України). Одна голосуюча акція надає акціонеру один голос для вирішення кожного з питань, винесених на голосування на загальних зборах акціонерного товариства, крім проведення кумулятивного голосування (ч. 1 ст. 42 Закону України «Про акціонерні товариства»).

Вищим органом акціонерного товариства є загальні збори акціонерів (ч. 1 ст. 32 вказаного Закону, ч. 1 ст. 159 Цивільного кодексу України, п. 9.2. Статуту товариства).

Приписи статті 32 Закону України «Про акціонерні товариства» поділяють загальні збори на річні, які скликаються щороку та проводяться не пізніше 30 квітня наступного за звітним року, та позачергові.

Відповідно до статті 33 Закону України «Про акціонерні товариства» загальні збори можуть вирішувати будь-які питання діяльності акціонерного товариства, крім тих, що віднесені до виключної компетенції наглядової ради законом або статутом.

У загальних зборах акціонерного товариства можуть брати участь особи, включені до переліку акціонерів, які мають право на таку участь, або їх представники. На загальних зборах за запрошенням особи, яка скликає загальні збори, також можуть бути присутні представник незалежного аудитора (аудиторської фірми) товариства та посадові особи товариства незалежно від володіння ними акціями цього товариства, представник органу, який відповідно до статуту представляє права та інтереси трудового колективу (ст. 34 Закону України «Про акціонерні товариства»).

Порядок повідомлення про проведення загальних зборів визначений положеннями статті 35 Закону України «Про акціонерні товариства».

Нормами статті 36 Закону України «Про акціонерні товариства» встановлено, що від дати надіслання повідомлення про проведення загальних зборів до дати проведення загальних зборів акціонерне товариство повинно надати акціонерам можливість ознайомитися з документами, необхідними для прийняття рішень з питань порядку денного, за місцезнаходженням товариства у робочі дні, робочий час та в доступному місці, а в день проведення загальних зборів - також у місці їх проведення. У повідомленні про проведення загальних зборів вказуються конкретно визначене місце для ознайомлення (номер кімнати, офісу тощо) та посадова особа товариства, відповідальна за порядок ознайомлення акціонерів з документами.

Кожний акціонер має право внести пропозиції щодо питань, включених до проекту порядку денного загальних зборів акціонерного товариства, а також щодо нових кандидатів до складу органів товариства, кількість яких не може перевищувати кількісного складу кожного з органів. Пропозиції вносяться не пізніше ніж за 20 днів до дати проведення загальних зборів акціонерного товариства, а щодо кандидатів до складу органів товариства - не пізніше ніж за сім днів до дати проведення загальних зборів. Пропозиції щодо включення нових питань до проекту порядку денного повинні містити відповідні проекти рішень з цих питань. Пропозиції щодо кандидатів у члени наглядової ради акціонерного товариства мають містити інформацію про те, чи є запропонований кандидат представником акціонера (акціонерів), або про те, що кандидат пропонується на посаду члена наглядової ради - незалежного директора (ч. 1, ч. 2 ст. 38 Закону України «Про акціонерні товариства»).

Приписами статті 41 Закону України «Про акціонерні товариства» унормовано, що наявність кворуму загальних зборів визначається реєстраційною комісією на момент закінчення реєстрації акціонерів для участі у загальних зборах акціонерного товариства. Загальні збори акціонерного товариства мають кворум за умови реєстрації для участі у них акціонерів, які сукупно є власниками більш як 50 відсотків голосуючих акцій.

В межах даної справи оскаржуються проведені щорічні загальні збори акціонерів АТ «Київмедпрепарат» від 15.04.2021.

Позовні вимоги обґрунтовуються ненаданням відповідачем запитуваної позивачем інформації, з метою належним чином підготуватися до розгляду питань та внести пропозиції до порядку денного, що на думку Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитна установа «Інвестиційна» є недотриманням порядку скликання загальних зборів учасників товариства та порушенням прав позивача, як акціонера, на участь в управлінні справами Товариства та є підставою для визнання рішень, прийнятих такими зборами, недійсними.

Відповідно до статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів є: прийняття загальними зборами рішення за відсутності кворуму для проведення загальних зборів чи прийняття рішення; прийняття загальними зборами рішень з питань, не включених до порядку денного загальних зборів товариства; прийняття загальними зборами рішення про зміну статутного капіталу товариства, якщо не дотримано процедури надання акціонерам (учасникам) відповідної інформації. При вирішенні питання про недійсність рішень загальних зборів у зв`язку з іншими порушеннями, допущеними під час скликання та проведення загальних зборів, господарський суд повинен оцінити, наскільки ці порушення могли вплинути на прийняття загальними зборами відповідного рішення.

Для визнання недійсним рішення загальних зборів товариства необхідно встановити факт порушення цим рішенням прав та законних інтересів учасника (акціонера) товариства. Якщо за результатами розгляду справи факт такого порушення не встановлено, господарський суд не має підстав для задоволення позову.

Рішення загальних зборів юридичної особи можуть бути визнані недійсними в судовому порядку в разі недотримання процедури їх скликання, встановленої статтею 35 Закону України «Про акціонерні товариства», статтею 15 Закону України «Про кооперацію». Права учасника (акціонера, члена) юридичної особи можуть бути визнані порушеними внаслідок недотримання вимог закону про скликання і проведення загальних зборів, якщо він не зміг взяти участь у загальних зборах, належним чином підготуватися до розгляду питань порядку денного, зареєструватися для участі у загальних зборах тощо.

Позивач не зміг ознайомитись з документами необхідними для прийняття рішення з питань порядку денного позачергових загальних зборів акціонерів від 15.04.2021, але водночас суд зазначає, що позивач не міг би надати свої пропозиції та проекти рішень, оскільки строк для внесення пропозицій, встановлений ч. 1, ч. 2 ст. 38 Закону України «Про акціонерні товариства», не пізніше ніж за 20 днів до дати проведення загальних зборів акціонерного товариства, фактично був пропущений позивачем, оскільки позивач звернувся до відповідача із запитом про надання документів лише 05.04.2021.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що позивача було повідомлено відповідачем про проведення 15.04.2021 річних Загальних зборів АТ «Китївмедпрепарат» у строк, встановлений ст. 35 Закону України «Про акціонерні товариства», відтак позивач міг скористатися своїм правом на надання пропозицій щодо питань, включених до проекту порядку денного загальних зборів, а також щодо нових кандидатів до складу органів товариства в порядку та у строки, передбачені ст. 38 Закону України «Про акціонерні товариства».

Відповідно до частин 1, 5 ст. 38 Закону України «Про акціонерні товариства» кожний акціонер має право внести пропозиції щодо питань, включених до проекту порядку денного загальних зборів акціонерного товариства, а також щодо нових кандидатів до складу органів товариства, кількість яких не може перевищувати кількісного складу кожного з органів. Пропозиції акціонерів (акціонера), які сукупно є власниками 5 або більше відсотків простих акцій, підлягають обов`язковому включенню до проекту порядку денного загальних зборів.

При цьому, позивач не скористався своїм правом внести пропозиції щодо кандидатів у члени наглядової ради акціонерного товариства.

За змістом статті 15 Цивільного кодексу України право кожної особи на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу визначено статтею 16 цього Кодексу.

Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

При цьому, під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке, порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Захист, відновлення порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу відбувається, в тому числі, шляхом звернення з позовом до суду відповідно до частини першої статті 16 Цивільного кодексу України.

Статтею 16 Цивільного кодексу України, положення якої кореспондуються з положеннями статті 20 Господарського кодексу України, встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Вказаними нормами матеріального права визначено способи захисту прав та інтересів, і цей перелік не є вичерпним.

Отже, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення/захисту в обраний спосіб. Наведена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 22.01.2019 зі справи № 912/1856/16, від 14.05.2019 зі справи № 910/11511/18.

Надаючи правову оцінку належності обраного зацікавленою особою способу захисту, судам належить зважати і на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції. Так, у рішенні від 15 листопада 1996 року у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі засоби правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави-учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань.

Крім того, Європейський суд указав на те, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.

Аналіз наведеного дає підстави для висновку, що законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей 55, 124 Конституції України та статті 13 Конвенції, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Тобто, ефективний спосіб захисту має бути таким, що відповідає змісту порушеного права, та таким, що забезпечує реальне поновлення прав особи, за захистом яких вона звернулась до суду, відповідно до вимог законодавства.

Належність та ефективність саме такого способу захисту порушених прав обумовлюється тим, що цей спосіб захисту безпосередньо передбачений законом та саме у такий спосіб (у разі задоволення позову) будуть відновлені порушені права / інтереси позивача.

Відповідно до ст. 167 Господарського кодексу України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Наявною в матеріалах справи довідкою № 53317 від 10.09.2021 Національного депозитарію України про кількість акціонерів-юридичних осіб і спільної кількості фізичних осіб підтверджено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитна установа «Інвестиційна» не є акціонером АТ «Київмедпрепарат».

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що вихід учасника з товариства має наслідком припинення корпоративних правовідносин між учасником і товариством, і з моменту виходу учасник втрачає право брати участь в управлінні товариством. Натомість правовим наслідком виходу учасника з товариства є виникнення у нього майнових прав на отримання вартості частини майна товариства, пропорційної його частці у статутному капіталі, виплата якої проводиться в порядку і в строки, встановлені законом.

Таким чином, з моменту виходу учасника з товариства відбувається трансформація корпоративних прав в майнові права на отримання вартості частини майна.

Відповідно до ст. 4 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

З огляду на принцип рівності всіх учасників судового процесу перед судом і законом, саме позивач при зверненні до суду самостійно визначає обсяг порушення свого права та спосіб його захисту, а суд лише встановлює наявність підстав для захисту (наявність порушеного права) та оцінює відповідність і ефективність обраного позивачем способу захисту. Аналогічна позиція викладена у постанові Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 20.06.2018 у справі № 927/1073/17.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач стверджував про порушення його корпоративних прав, зокрема прав участі у загальних зборах учасників товариства та участі в управлінні справами товариства, які існували у нього на момент проведення загальних зборів учасників товариства від 15.04.2021.

Проте, суд вважає, що судове рішення не може носити декларативний характер, а наслідком його прийняття має бути реальне відновлення порушеного права особи.

Судом встановлено, що на момент розгляду в суді даної позовної заяви з вимогою про визнання недійсними рішень загальних зборів учасників товариства від 15.04.2021 у позивача відсутні корпоративні права щодо АТ «Київмедпрепарат», з метою поновлення яких заявлено даний позов.

Враховуючи, що обраний позивачем спосіб захисту не направлений на реальне відновлення порушеного корпоративного права, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

З цих підстав відхиляються всі посилання, наведені у позовній заяві, на допущені при скликані і проведені загальних зборів порушення, зокрема, щодо ненадання документів.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Стаття 16 Цивільного кодексу України встановлює, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Обов`язок доказування та подання доказів відповідно до ст.ст. 13, 74 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні обставини, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Це стосується позивача, який мав довести наявність тих обставин, на підставі яких він звернувся до господарського суду з позовними вимогами.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів сторін та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Зважаючи на вищенаведене, позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню повністю.

Судові витрати, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на позивача.

Керуючись ст. 129, ст.ст. 237, 238, 240 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

В позові Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитна установа «Інвестиційна» відмовити повністю.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Повне рішення складено 07.10.2021.

Суддя В.В.Сівакова