Суддя Господарського суду міста Києва Приходько І.В., розглянувши матеріали
позовної заяви Приватного підприємства "Парк"
до відповідача Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)
про визнання недійсними окремих положень договору та зобов`язання вчинити дії,
Приватне підприємство "Парк" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання недійсними окремих положень договору та зобов`язання вчинити дії.
Одночасно з позовом було подано заяву про забезпечення позову, у якій заявник просить:
- заборонити Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) вчиняти дії, направлені на дострокове розірвання з приватним підприємством "Парк" договорів про організацію перевезень пасажирів на міському автобусному маршруті загального користування м. Києва №№64/17, 65/17 від 15.02.2017 року; №105-18 від 15.05.2018 року; №№05-19, 06-19 від 23.01.2019 року; №24 від 28.01.2020 року; №99 від 11.12.2020 року; №60 від 10.07.2020 року;
- заборонити Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) вчиняти дії, направлені на проведення перевірок виконання приватним підприємством "Парк" умов договорів про організацію перевезень пасажирів на міському автобусному маршруті загального користування м. Києва, укладених з Департаментом транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).
Розглянувши вказану позовну заяву господарський суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає поверненню на підставі пункту 2 ч. 5 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України), виходячи з наступного.
У відповідності до п. 2 ч. 5 ст. 174 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи також у разі, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 173 цього Кодексу).
Відповідно до статті 173 ГПК України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.
Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).
Суд з урахуванням положень частини першої цієї статті може за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи об`єднати в одне провадження декілька справ за позовами:
1) одного й того самого позивача до одного й того самого відповідача;
2) одного й того самого позивача до різних відповідачів;
3) різних позивачів до одного й того самого відповідача.
Суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи вправі до початку розгляду справи по суті роз`єднати позовні вимоги, виділивши одну або декілька об`єднаних вимог в самостійне провадження, якщо це сприятиме виконанню завдання господарського судочинства. Розгляд позовних вимог, виділених у самостійне провадження, здійснює суддя, який прийняв рішення про роз`єднання позовних вимог.
Про об`єднання справ в одне провадження, роз`єднання позовних вимог, про відмову в об`єднанні справ в одне провадження, роз`єднанні позовних вимог суд постановляє ухвалу.
Підставами позову в господарському судочинстві є обставини, тобто юридичні факти, на яких ґрунтується вимога позивача. Підстава позову складається з таких юридичних фактів, які підтверджують наявність спірних правовідносин, належність сторін до цієї справи та привід до позову.
Для встановлення фактичних обставин справи, судом має бути досліджено всі обставини, на які позивач посилається у позові, при вирішенні спору судом мають бути оцінені всі докази надані для дослідження наявності чи відсутності підстав на які позивач посилається у своєму позові.
Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач обґрунтовує правомірність заявлених вимог тим, що окремі положення Договорів не відповідають вимогам законодавства України, яке регулює спірні правовідносини, що є підставою для визнання таких положень недійсними, оскільки порушуються права позивача на здійснення господарської діяльності та створення умов для можливого зловживання збоку відповідача у частині протиправних перевірок та незаконного дострокового розірвання договорів.
В свою чергу, зі змісту прохальної частини позовної заяви вбачається, що позивач водночас просить:
- визнати недійсними пункти: 2.2.2.; 2.3.32.; 2.3.37.; 2.3.39.; 4.2.-4.16.; 4.18.- 4.23.; 5.5.- 5.17., 5.19.-5.22.; 7.8., 7.10 договорів №№64/17, 65/17 від 15.02.2017 про організацію перевезень пасажирів на міському автобусному маршруті загального користування м. Києва, укладених між позивачем та відповідачем;
- визнати недійсними пункти: 2.2.2.; 2.3.31.; 2.3.36.; 2.3.38.; 4.2.-4.16.; 4.18.- 4.22.; 5.5.- 5.16., 5.18.-5.22.; 7.8. договору №105-18 від 15.05.2018 року про організацію перевезень пасажирів на міському автобусному маршруті загального користування м. Києва, укладених між позивачем та відповідачем;
- визнати недійсними пункти: 2.2.2; 2.3.31.; 2.3.36.; 2.3.38.; 4.2.-4.16.; 4.18.-4.22., 5.5,- 5.16., 5.18.-5.22., 7.8. договорів №№05-19, 06-19 від 23.01.2019 року про організацію перевезень пасажирів на міському автобусному маршруті загального користування м. Києва, укладених між позивачем та відповідачем;
- визнати недійсними пункти: 2.2.2.; 2.3.28.: 2.3.33.; 2.3.35.; 4.1.1., 4.2-4.16.; 4.18.-4.21., 5.5- 5.13., 7.8. договору №24 від 28.01.2020 року про організацію перевезень пасажирів на міському автобусному маршруті загального користування м. Києва, укладених між позивачем та відповідачем;
- визнати недійсними пункти: 2.2.2.; 2.3.28.; 2.3.33.; 2.3.35.; 4.1.1., 4.2-4.16.; 4.18.-4.21., 5.5.- 5.13.; 7.7. договору №99 від 11.12.2020 року про організацію перевезень пасажирів на міському автобусному маршруті загального користування м. Києва, укладених між позивачем та відповідачем;
- визнати недійсними пункти: 2.2.2.; 2.3.28.; 2.3.33.; 2.3.35.; 4.1.1., 4.2-4.16.; 4.18.-4.21., 5.5.- 5.13.; 7.9. договору №60 від 10.07.2020 року про організацію перевезень пасажирів на міському автобусному маршруті загального користування м. Києва, укладених між позивачем та відповідачем;
- зобов`язати відповідача внести зміни до пункту 4.1 договорів: №№ 64/15, 65/15 від 15.02.2017; №105-18 від 15.05.2018, №№05-19, 06-19 від 23.01.2019; №24 від 28.01.2020; №99 від 11.12.2020; №60 від 10.07.2020 про організацію перевезень пасажирів на міському автобусному маршруті загального користування м. Києва, укладених з позивачем, виклавши його в наступній редакції: "4.1. Контроль за виконанням умов Договору здійснюється Організатором на підставі п. 56 Порядку проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2008 р. № 1081, шляхом звернення до Державної служби України з безпеки на транспорті для здійснення заходів державного нагляду та контролю за дотриманням законодавства про автомобільний транспорт".
Суд наголошує, що позивач має право об`єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами.
Однорідними можуть вважатися позовні заяви, які, пов`язані з однорідними позовними вимогами і водночас подані одним і тим же позивачем до одного й того самого відповідача (чи відповідачів) або хоча й різними позивачами, але до одного й того ж відповідача. Однорідними ж позовними вимогами є такі, що виникають з одних і тих самих або з аналогічних підстав і водночас пов`язані між собою одним і тим самим способом захисту прав і законних інтересів.
За своїм процесуальним призначенням інститут об`єднання позовних вимог забезпечує правильність і одностайність розгляду та вирішення окремих позовних вимог, які можуть бути розглянуті як самостійні справи, але об`єднуються однорідністю вимог, тобто вимог, які випливають з одних і тих же правовідносин.
Крім того, об`єднання позовних вимог дає можливість досягти процесуальної економії, ефективніше використати процесуальні засоби для відновлення порушеного права, а також унеможливити винесення різних рішень за однакових обставин.
Якщо позивач порушив правила об`єднання вимог або об`єднання цих вимог перешкоджатиме з`ясуванню прав і взаємовідносин сторін чи суттєво утруднить вирішення спору, суддя має право повернути позовну заяву (стаття 173 та пункт 2 частини п`ятої статті 174 ГПК України).
Всупереч наведеним приписам, фактично, в межах однієї позовної заяви, позивачем заявлено немайнові вимоги щодо визнання недійсними окремих пунктів кожного з 8 окремих договорів (при цьому перелік таких пунктів не є тотожним, що обумовлює наявність очевидних відмінностей у предметі доказування) та внесення змін до п. 4.1. кожного з 8 окремих договорів.
За поданою позивачем позовною заявою фактично підлягають вирішенню окремі спори між тими ж сторонами, які не пов`язані між собою підставами виникнення або доказами, що підтверджують ці вимоги, оскільки, підставами виникнення спірних правовідносин сторін є різні договори перевезення пасажирів на міському автобусному маршруті загального користування м. Києва, укладені в різний час, які мають різний предмет та строки дії.
Натомість будь-якого обґрунтування конкретних правових підстав щодо правомірності, процесуальної необхідності та доцільності об`єднання наведених позовних вимог в одній позовній заяві позивачем зазначено не було.
При цьому, позивач жодним чином не позбавлений права звернутись з окремими позовами до відповідача.
Разом з цим, сумісний розгляд об`єднаних позивачем позовних вимог значно утруднить та сприятиме затягуванню учасниками судового процесу вирішення спору по суті, так як подані в обґрунтування позовних вимог документи, є окремими договорами.
Крім того, суд звертає увагу, що задоволення однієї із заявлених позивачем вимог не залежить від задоволення іншої позовної вимоги, тобто, такі вимоги не є основними та похідними в розумінні ч. 1 ст. 173 Господарського процесуального кодексу України, оскільки дані договори не є основними та похідними по відношенню один до одного, а є по суті окремими угодами.
Наведені обставини, за висновками суду, суттєво ускладнює вирішення спору та дослідження доказів, а також позбавляють суд можливості роз`єднати такого роду вимоги за власною ініціативою.
Суд приходить до висновку, що об`єднання позовних вимог може мати негативні наслідки для виконання всіх завдань господарського судочинства, встановлених в ст. 2 ГПК України, додержання яких превалює над будь-якими іншими доводами учасників судового процесу, зокрема сумісний розгляд декількох вимог, навіть тісно пов`язаних і однорідних, розширює предмет доказування у справі, ускладнює розгляд та вирішення справи по суті (Аналогічні доводи висловлені в Постанові Верховного суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 14.08.2018 у справі № 910/3569/18).
Частина шоста статті 173 ГПК України передбачає можливість роз`єднання позовних вимог, виділивши одну або декілька об`єднаних вимог в самостійне провадження, якщо це сприятиме виконанню завдання господарського судочинства.
У відповідності до п. 2 ч. 5 ст. 174 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 173 цього Кодексу).
Зазначені обставини перешкоджають суду у можливості вчинити передбачені нормами Господарського процесуального кодексу України дії по підготовці справи до судового розгляду та є підставами для повернення позовної заяви позивачу.
З огляду на вищевикладене, позовна заява підлягає поверненню заявнику.
Оскільки суд дійшов висновку про повернення позовної заяви Приватному підприємству "Парк", подана разом з позовом заява про забезпечення позову, підлягає поверненню заявнику без розгляду.
Згідно із ч. 8 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.
Враховуючи вищевикладене, керуючись п. 2 ч. 5 ст. 174, ст. 234, ст. 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -
1. Позовну заяву Приватного підприємства "Парк" та додані до неї документи повернути позивачу.
2. Заяву Приватного підприємства "Парк" про забезпечення позову повернути без розгляду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку передбаченому ст.ст. 255-256 ГПК України.

Суддя І.В. Приходько