ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
06 жовтня 2021 року Справа № 918/303/21
Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
Головуючий суддя Мельник О.В.
суддя Петухов М.Г.
суддя Гудак А.В.
при секретарі судового засідання Орловській Т.Й.
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Волинь-Шифер" про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат у справі №918/303/21
за позовом акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця"
до товариства з обмеженою відповідальністю "Волинь-Шифер"
про встановлення земельного сервітуту
за участю представників:
позивача - Гуменюк І.П.,
відповідача - Чабан Д.Ф.,
Рішенням господарського суду Рівненської області від 28.07.2021 р. у справі №918/303/21 в задоволенні позову акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця" до товариства з обмеженою відповідальністю "Волинь-Шифер" про встановлення земельного сервітуту відмовлено.

Додатковим рішенням господарського суду Рівненської області від 11.08.2021 р. у справі №918/303/21 заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Волинь-Шифер" про вирішення питання про розподіл судових витрат у справі №918/303/21 задоволено. Стягнуто з акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Волинь-Шифер" 42000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням господарського суду Рівненської області від 28.07.2021 р. та додатковим рішенням господарського суду Рівненської області від 11.08.2021 р. у справі №918/303/21 акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця" звернулось до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційними скаргами в яких просить оскаржувані рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задоволити та повністю відмовити у стягненні витрат на професійну правову допомогу.

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 21.09.2021 р. рішення господарського суду Рівненської області від 28.07.2021 р. залишено без змін, апеляційну скаргу акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця" - без задоволення. Додаткове рішення господарського суду Рівненської області від 11.08.2021 р. у справі №918/303/21 змінено, виклавши його п.1, п.2 резолютивної частини в наступній редакції: - заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Волинь - Шифер" про вирішення питання про розподіл судових витрат у справі №918/303/21 - задовольнити частково; - стягнути з акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Волинь - Шифер" 21000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

28.09.2021 року до Північно-західного апеляційного господарського суду від ТОВ "Волинь - Шифер" надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат у справі №918/303/21, в якій проситься суд стягнути з АТ "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця" на користь ТОВ "Волинь - Шифер" 16000 грн. витрат на професійну правничу допомогу понесених під час розгляду апеляційної скарги позивача на рішення господарського суду Рівненської області від 11.08.2021 р. в суді апеляційної інстанції.

Пунктом 3 частини 1 статті 244 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до частини 3 статті 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Відповідно до ст.59 Конституції України встановлено, що кожен має право на професійну правничу допомогу.

Конституційне право кожного на правову допомогу за своєю суттю є гарантією реалізації, захисту та охорони інших прав і свобод людини і громадянина, і в цьому полягає його соціальна значимість.

Правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати та конституційне право на професійну правничу допомогу не може бути обмежено.

У відповідності до статті 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Визначення договору про надання правової допомоги міститься в статті першій Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно зі статтею 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до частин 1, 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч.1 ст.124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Апеляційним господарським судом встановлено, що 20.09.2021 р. у відзиві на апеляційну скаргу на рішення господарського суду Рівненської області від 28.07.2021 р. відповідачем було наведено розрахунок суми судових витрат, які він очікує понести у зв`язку із розглядом справи в суді апеляційної скарги. Орієнтовний розмір таких витрат становить 20000 грн. з яких: здійснення правового аналізу апеляційної скарги у справі №918/303/21, пошук актуальної судової практики, підготовка відзиву на апеляційну скаргу та надсилання його до суду та на адресу іншої сторони 12000 грн.; участь представника у двох судових засіданнях під час розгляду апеляційним судом справи №918/303/21 8000 грн. (4000 грн. за 1 засідання) (т.2, а.с.144-150).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 цього Кодексу).

Необхідною умовою для вирішення питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу є наявність доказів, які підтверджують фактичне здійснення таких витрат учасником справ, оскільки склад та розмір витрат пов`язаних з оплати правової допомоги входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

За змістом ч.8 ст.129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Водночас, представником відповідача адвокатом Чабаном Д.Ф. у судовому засіданні 21.09.2021 р. було зроблено усну заяву про те, що докази розміру судових витрат будуть подані ним протягом п`яти днів з дня проголошення рішення суду, що підтверджується технічним відеозаписом судового засідання.

Клопотання про прийняття додаткового рішення разом із доказами понесених судових витрат були надіслані відповідачем до Північно-західного апеляційного господарського суду листом з описом вкладень 24.09.2021 року, що підтверджується відповідною відміткою відділення поштового зв`язку на поштовому конверті та описі вкладення у цінний лист (т.2, а.с.193,196).

Згідно ч.7 ст.116 ГПК України строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здані на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.

З огляду на дату прийняття судом апеляційної інстанції постанови у справі №918/303/21 (21.09.2021 р.) та дату надіслання вищевказаних доказів до суду, колегією суддів встановлено дотримання відповідачем строків визначених у ч.8 ст.129 ГПК України, а тому його заява про здійснення розподілу судових витрат підлягає розгляду судом.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що на підтвердження понесених витрат на професійну правову допомогу відповідачем разом із заявою про здійснення розподілу судових витрат було подано до суду копії: 1) договору №15/12-20 про надання правової (правничої) допомоги від 15.12.2020 року з додатком № 1 від 15.12.2020 року (т.2, а.с.182-187); 2) протоколу №5 погодження договірної ціни до договору про надання правової (правничої) допомоги від 15.12.2020 р. №15/12-20 від 27.08.2021 р. (т.2, а.с.188); 3) акту №3 прийому наданої правничої допомоги згідно з договором про надання правової (правничої) допомоги №15/12-20 від 15.12.2020 року від 23.09.2021 р. (т.2, а.с.189); 4) деталізації рахунку №23/09 від 23.09.2021 р. (т.2, а.с.190); 5) рахунку-фактури №23/09 від 23.09.2021 р. (т.2, а.с.191); 6) платіжного доручення №1310 від 23.09.2021 р. на суму 16000грн. (т.2, а.с.192).

Матеріали справи також містять копії свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю гр. Чабану Дмитру Федоровичу серія КС №6000/10 від 24.03.2017 р., посвідчення адвоката Чабана Д.Ф. та ордер серії КС №917904 від 15.09.2021 року (т.2, а.с.151-152).

15.12.2020 р. між ТОВ «Волинь-Шифер» (замовник) та адвокатським об`єднанням «Новіков і Партнери» (виконавець) укладено договір про надання правової (правничої) допомоги №15/12-20 (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1. договору замовник доручає, а виконавець протягом дії даного договору приймає на себе зобов`язання надати замовнику за винагороду правову (правничу) допомогу з питань, що цікавлять замовника (далі - правнича допомога).

Конкретні питання, щодо яких надається правнича допомога, погоджуються сторонами письмово та зазначаються в протоколах погодження договірної ціни, які є невід`ємною частиною даного договору. Обсяг та зміст правничої допомоги, визначені даним договором та погоджені в протоколах, надаються в наступних формах: надання усних та письмових консультацій, роз`яснень з юридичних питань, довідок по законодавству, складання документів правового характеру, здійснення представництва інтересів замовника в усіх установах, організаціях, підприємствах всіх форм власності, підпорядкування та організаційно-правових форм, в усіх державних органах, включаючи судові установи України всіх рівнів та юрисдикцій (п. 1.2, 1.2. Договору).

Відповідно до пунктів 3.1., 3.2. договору, розмір винагороди (гонорару) виконавця за надання правничої допомоги згідно з даним договором визначається у протоколах погодження договірної ціни, які є невід`ємними додатками до даного договору, та може бути розрахований, виходячи із розцінок виконавця (вартість однієї години правничої допомоги, щомісячна фіксована оплата систематичної правничої допомоги, фіксована оплата за окремий замовлений вид правничої допомоги чи інше) та/або кількості витраченого часу. Оплата правничої допомоги проводиться шляхом перерахування замовником коштів на рахунок виконавця.

Пунктом 3.4. договору передбачено, що підставою для оплати правничої допомоги є підписаний або схвалений сторонами в порядку, передбаченому п. 3.5. даного договору, акт прийому наданої правничої допомоги та рахунок, наданий замовнику виконавцем. Замовник зобов`язаний оплатити рахунок, наданий виконавцем, не пізніше 5 (п`яти) робочих днів з моменту надання виконавцем рахунку. В протоколах погодження договірної ціни сторони можуть узгодити інший порядок оплати правничої допомоги, в тому числі шляхом передоплати.

В додатку №1 до договору про надання правової допомоги сторони визначили обсяг повноважень АО «Новіков і Партнери» під час виконання вказаного договору.

Згідно ордеру на надання правової допомоги серії КС №917904 від 15.09.2021 р. виданого АО «Новіков і Партнери» ТОВ «Волинь-Шифер» на підставі договору про надання правової допомоги №15/12-20 від 15.12.2020 р. уповноважило адвоката Чабана Дмитра Федоровича на надання правової допомоги в Північно-західному апеляційному господарському суді.

Відповідно до п. 1.1. протоколу №5 погодження договірної ціни до договору про надання правової (правничої) допомоги від 15.12.2020 року №15/12-20 від 27.08.2021 року, правнича допомога, яка надається виконавцем включає: представництво інтересів замовника в Північно-західному апеляційному господарському суді у зв`язку із розглядом апеляційної скарги АТ "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця" на рішення господарського суду Рівненської області від 28.07.2021 р. у справі №918/303/21 та виконання наступних пов`язаних із таким представництвом дій (не виключно): участь представника у судових засіданнях; ознайомлення із матеріалами апеляційної скарги, здійснення її правового аналізу; підготовка всіх необхідних процесуальних документів (відзиву, письмових пояснень, заяв, клопотань тощо) та інших документів, складання яких є необхідним для належного виконання умов договору.

У пункті 2.1 даного протоколу, сторони домовились, що розмір винагороди виконавця за надання правничої допомоги відповідно до п. 1.1. протоколу становить: 4000 грн. без ПДВ за одну годину надання правничої допомоги юристами/адвокатами партнерами та/або співробітниками виконавця. Розмір винагороди виконавця за участь адвоката - співробітника виконавця у одному судовому засіданні дорівнює одній годині надання правничої допомоги та становить 4000 грн..

Замовник та виконавець у пунктах 2.2, 2.3 протоколу визначили, що сума винагороди виконавця, зазначена у п. 2.1. даного протоколу, розраховується відповідно до вартості однієї години та загальної кількості часу витраченого виконавцем у зв`язку з наданням правничої допомоги відповідно до даного протоколу. Загальна вартість наданої правничої допомоги зазначається виконавцем в деталізації до рахунку на оплату правничої допомоги, в якій зазначається зміст наданої правничої допомоги, кількість витраченого виконавцем часу на надання правничої допомоги та вартість правничої допомоги. Замовник здійснює оплату правничої допомоги у повному обсязі після завершення надання послуг виконавцем. Завершенням надання правничої допомоги за цим протоколом вважається момент прийняття Північно-західним апеляційним господарським судом судового рішення, яким завершується розгляд справи у суді апеляційної інстанції. Виконавець протягом 3 (трьох) днів з моменту завершення надання правової допомоги передає замовнику рахунок та деталізацію рахунку, а також акт прийому наданої правничої допомоги. Замовник зобов`язаний оплатити рахунок, наданий виконавцем не пізніше 5 робочих днів з моменту його отримання.

Відповідно до пункту 3 акту прийому наданої правничої допомоги №3 від 23.09.2021 року АО «Новіков і Партнери» було надано ТОВ "Волинь - Шифер" наступну правову допомогу: 1) здійснення правового аналізу апеляційної скарги у справі №918/303/21, підготовка відзиву на апеляційну скаргу, надсилання його до суду та на адресу іншої сторони; 2) участь у судовому засіданні 21.09.2021 р. (в режимі відеоконференції) під час розгляду Північно-західним апеляційним господарським судом справи №918/303/21. Загальна вартість наданої правничої допомоги становить 16000 грн.

23.09.2021 року АО «Новіков і Партнери» виставлено товариству з обмеженою відповідальністю «Волинь-Шифер» рахунок фактуру №23/09 на оплату правничої допомоги відповідно до акту №3 від 23.09.2021 р. в сумі 16000 грн.

З поданої відповідачем деталізації рахунку №23/09 від 23.09.2021 р. вбачається, що всього на надання правової допомоги адвокатом було витрачено 4 год. (240 хв.), з них: 1) здійснення правового аналізу апеляційної скарги у справі №918/303/21, підготовка відзиву на апеляційну скаргу, надсилання його до суду на адресу іншої сторони 3 год.; участь у судовому засіданні (в режимі відеоконференції) під час розгляду Північно-західним апеляційним господарським судом справи №918/303/21 1 год..

Відповідно до платіжного доручення №1310 від 23.09.2021 року ТОВ "Волинь-Шифер" перераховано АО «Новіков і Партнери» 16000,00 грн, призначення платежу згідно рах. №23/09 від 23.09.2021 р. оплата правничої допомоги відповідно до акта №3 від 23.09.2021 року.

Розглядаючи заяву відповідача щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу понесених при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

За змістом статті 16 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 цього Кодексу ).

За змістом частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5, 6 статті 126 ГПК України).

У розумінні положень частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, а саме: судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема, відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 статті 129 цього Кодексу.

Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини 5-6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами 5-7, 9 статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 р. у справі №922/445/19.

Вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу, суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі. Чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань. Чи не включено в документи інформації щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами. Та, навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.

Колегією суддів встановлено, що в день судового засідання 06.10.2021 р. АТ "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця" було подано до суду клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу, в якому просить зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу до 0 гривень.

Зокрема, позивач вказує, що заявлені до стягнення відповідачем витрати на професійну правову допомогу є завищеними та становлять надмірний тягар для позивача, що суперечить принципу розподілу судових витрат зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час та неспіврозмірність у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Звертає увагу суду на те, що заявлений розмір вартості участі адвоката у одному судовому засіданні у сумі 4000 грн. не відповідає фактично витраченому часу адвокатом на надання такої послуги та суперечить принципу розумності таких витрат.

Вважає, що відповідачем не доведено належними та допустимими доказами, що на здійснення правового аналізу, пошук актуальної судової практики та на підготовку відзиву на апеляційну скаргу адвокатом було витрачено три години. Крім того, звертає увагу суду на те, що поданий відповідачем відзив на апеляційну скаргу не відрізняється за змістом від відзиву на позовну заяву та заперечень, що були подані ним до суду першої інстанції, а тому вважає, що написання такого відзиву не вимагало значних витрат часу представником. На його думку дана справа не вимагала дослідження адвокатом великої кількості нормативно-правових актів та матеріалів справи.

Враховуючи вищевикладене та надаючи оцінку обсягу наданих адвокатом відповідачу послуг, їх вартості та часу витраченого на їх надання, що міститься в акті №3 прийому наданої правничої допомоги від 23.09.2021 р. (т.2, а.с.189) та деталізації рахунку №23/09 від 23.09.2021 р. (т.2, а.с.190), колегія суддів вважає за необхідне вказати наступне.

Зокрема, що стосується послуг адвоката з здійснення правового аналізу апеляційної скарги у справі №918/303/21 та підготовки відзиву на апеляційну скаргу, суд вважає, що розмір таких витрат не відповідає критерію реальності та розумності, а також є неспівмірним з обсягом наданих послуг та часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, оскільки проаналізувавши відзив на апеляційну скаргу, колегією суддів встановлено, що останній фактично об`єднує у собі текст відзиву на позовну заяву (т.1, а.с.77-85) та заперечень на відповідь на відзив (т.1, а.с.179-184), що подавались відповідачем до місцевого господарського суду.

Таким чином, зі змісту вказаного відзиву на апеляційну скаргу не вбачається, що адвокатом було здійснено додатковий правовий аналіз спірних правовідносин чи було вивчено додаткову судову практику та джерела права, а тому підготовка такого процесуального документу не вимагала значних витрат часу представником.

Як вбачається із матеріалів справи, правова позиція відповідача не змінювалася в судах першої та апеляційної інстанцій, адвокат Чабан Д.Ф. надавав правову допомогу ТОВ «Волинь-Шифер» і в суді першої, і в суді апеляційної інстанції, а тому був обізнаним про позицію позивача у справі (яка в суді апеляційної інстанції не змінювалась), нормативно-правове регулювання спірних правовідносин та був знайомий з усіма матеріалами справи.

Таким чином, з урахуванням клопотання позивача про зменшення розміру судових витрат, колегія суддів встановила, що розмір витрат на професійну правничу допомогу в частині здійснення правового аналізу апеляційної скарги у справі №918/303/21 та підготовки відзиву на апеляційну скаргу підлягає зменшенню та задоволенню у сумі 4000 грн., що дорівнює вартості однієї години роботи адвоката.

Відповідно до статті 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" видами адвокатської діяльності є: 1) надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; 2) складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; 3) захист прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування у кримінальному провадженні, особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію), а також особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення; 4) надання правової допомоги свідку у кримінальному провадженні; 5) представництво інтересів потерпілого під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні; 6) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами; 7) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб, держави, органів державної влади, органів місцевого самоврядування в іноземних, міжнародних судових органах, якщо інше не встановлено законодавством іноземних держав, статутними документами міжнародних судових органів та інших міжнародних організацій або міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; 8) надання правової допомоги під час виконання та відбування кримінальних покарань; 9) захист прав, свобод і законних інтересів викривача у зв`язку з повідомленням ним інформації про корупційне або пов`язане з корупцією правопорушення.

Апеляційний суд вважає, що послуга з надсилання відзиву на апеляційну скаргу до суду та стороні у справі, з огляду на положення статті 123 ГПК України, не належить до витрат на професійну правничу допомогу, оскільки не відноситься до видів адвокатської діяльності визначених статтею 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" та не потребує застосування адвокатом спеціальних знань в галузі права. Такі висновки апеляційного суду в цілому відповідають правовій позиції викладеній у додатковій постанові Касаційного господарського суду в складі Верховного Суду від 14.07.2021 р. у справі №910/11884/19.

Оцінюючи вартість послуг адвоката за участь у одному судовому засіданні під час розгляду апеляційним судом справи №918/303/21 у сумі 4000 грн., колегія суддів вважає її обґрунтованою та такою, що відповідає фактично наданим послугам з огляду на наступне.

Зокрема, у пункті 2.1 протоколу №5 погодження договірної ціни від 27.08.2021 р. сторони визначили, що розмір винагороди виконавця за участь адвоката - співробітника виконавця у одному судовому засіданні дорівнює одній годині надання правничої допомоги та становить 4000 грн.. Таким чином, розмір винагороди адвоката за участь у судовому засіданні визначений сторонами у вигляді фіксованої суми та не змінюється в залежності від витраченого адвокатом часу.

За вказаних умов тривалість судового засідання менше ніж одну годину не впливає на вартість таких послуг адвоката, а тому колегія суддів критично оцінює доводи позивача викладені у клопотанні про зменшення судових витрат в цій частині.

Апеляційний суд звертає увагу, що втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень частини четвертої статті 126 ГПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 ЦК України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України.

Таким чином, оскільки представник відповідача приймав участь у одному судовому засіданні в суді апеляційної інстанції, що підтверджується відповідним протоколом судового засідання (т.2, а.с.162), колегія суддів вважає, що витрати відповідача на професійну правову допомогу в цій частині підлягають відшкодуванню.

Велика Палата Верховного Суду в пункті 21 додаткової постанови від 19.02.2020 р. у справі №755/9215/15-ц вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

До того ж у постановах Верховного Суду від 07.11.2019 р. у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 р. у справі №922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України").

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Отже, дослідивши заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Волинь-Шифер" про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат у справі №918/303/21 та додані на підтвердження таких витрат документи, колегія суддів вважає, що розмір заявлених відповідачем витрат на правову допомогу у сумі 16000,00 грн., не відповідає критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, такі витрати не мають характеру необхідних і неспіврозмірні із виконаною роботою адвокатом у суді апеляційної інстанції (її складністю, обсягом та часом, витраченим ним на виконання таких робіт), а тому апеляційний суд вважає заявлену до стягнення суму витрат на правову допомогу у такому розмірі не обґрунтованою.

На підставі вищевикладеного, враховуючи результати розгляду спору та клопотання позивача про зменшення таких витрат, виходячи з вищенаведених критеріїв та керуючись принципами верховенства права, справедливості та пропорційності, колегія суддів, з урахуванням положень статей 126, 129 ГПК України, дійшла висновку, що заява ТОВ "Волинь-Шифер" про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат підлягає частковому задоволенню. Апеляційний господарський суд вважає правомірним покладення на АТ "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця" витрати понесені ТОВ "Волинь-Шифер" на професійну правничу допомогу під час розгляду апеляційної скарги на рішення господарського суду Рівненської області від 28.07.2021 р. у справі №918/303/21 судом апеляційної інстанції у сумі 8000,00 грн..

Керуючись ст. 123, 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, Північно-західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Волинь-Шифер" про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат у справі №918/303/21 - задоволити частково.

2. Стягнути з акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, 5, ) в особі регіональної філії "Львівська залізниця" (79007, м. Львів, вул. Гоголя, 1, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Волинь - Шифер" (35700, Рівненська обл., м. Здолбунів, вул. Шевченка, 1, ) 8000,00 грн. (вісім тисяч гривень нуль копійок) понесених витрат на професійну правничу допомогу при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

3. В задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю "Волинь-Шифер" про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат у справі №918/303/21 в іншій частині - відмовити.

4. Господарському суду Рівненської області видати судовий наказ.

5. Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складений "11" жовтня 2021 р.

Головуючий суддя Мельник О.В.

Суддя Петухов М.Г.

Суддя Гудак А.В.