РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

23.09.2021Справа № 910/10477/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Удалової О.Г., за участю секретаря судового засідання Бортнюк М.В., розглянув у відкритому судовому засіданні

справу № 910/10477/21

за позовом Акціонерного товариства «Онур Тааххут Ташимаджилик Іншаат Тіджарет ве Санаї Анонім Ширкеті», що діє в Україні через Представництво «Онур Тааххут Ташимаджилик Іншаат Тіджарет ве Санаї Анонім Ширкеті»

до Державного агентства автомобільних доріг України «Укравтодор»

про стягнення 364 183 306,55 грн.

За участю представників:

від позивача Святогор Є.А. (адвокат за ордером від 03.07.2021 серія КС № 826842);

від відповідача Корнієнко О.В. (у порядку самопредставництва);

Машненкова В.І. (у порядку самопредставництва).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерне товариство «Онур Тааххут Ташимаджилик Іншаат Тіджарет ве Санаї Анонім Ширкеті» звернулося до Господарського суду міста Києва в особі Представництва «Онур Тааххут Ташимаджилик Іншаат Тіджарет ве Санаї Анонім Ширкеті» (далі - Товариство) з позовом до Державного агентства автомобільних доріг України «Укравтодор» (далі - Агентство) про стягнення боргу в розмірі 364 183 306,55 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем взятих на себе зобов`язань за контрактом від 20.01.2020 № 9 (далі - Контракт) в частині невиконання Авансового Платіжного Сертифікату від 14.05.2020 та Проміжного Платіжного Сертифікату від 01.06.2020 за травень 2020 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.07.2021 прийнято позовну заяву до розгляду в порядку загального позовного провадження, відкрито провадження у справі № 910/10477/21, підготовче засідання призначено на 20.07.2021.

19.07.2021 через відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому Агентство заперечило проти задоволення позовних вимог у зв`язку з відсутністю фінансування Контракту та не погодилося з ціною позову, оскільки позивачем неправильно здійснено конвертацію загальної суми позовних вимог з євро у національну валюту - гривню згідно з офіційним курсом Національного банку України (далі - НБУ) станом на 22.06.2021.

20.07.2021 через відділ діловодства суду від відповідача надійшло клопотання про залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача, Державне підприємство Українські дорожні інвестиції «Укрдорінвест» (далі - Підприємство).

У підготовчому засіданні 20.07.2021 суд протокольною ухвалою відмовив у задоволенні клопотання Агентства про залучення третьої особи, виходячи з такого.

Відповідно до частин першої та другої статті 50 Господарського процесуального кодексу України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї із сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи.

Якщо суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до розгляду встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору.

Відповідач мотивує залучення Підприємства тим, що:

- 18.05.2020 Агентством (замовник) і Підприємством (виконавець) було укладено договір № 17 про надання послуг з керування будівництвом;

- 22.03.2021 Агентством (замовник) і Підприємством (виконавець) було укладено договір № 14 про надання послуг з поточного управління та супроводу проєктів, що фінансується Міжнародними фінансовими організаціями;

- оскільки за вказаними вище правочинами Підприємство здійснює управління та супровід Контракту, а тому, на переконання відповідача, рішення з даного господарського спору може вплинути на права та обов`язки Підприємства.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання відповідача та відсутність необхідності залучення до участі у справі Підприємства, як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, оскільки воно не є стороною Контракту та вирішення даного господарського спору не вплине на його права та обов`язки, у тому числі, як виконавця за вказаними вище правочинами.

За результатом підготовчого засідання 20.07.2021 судом ухвалено закрити підготовче провадження та призначено справу №910/10477/21 до судового розгляду по суті на 27.07.2021.

27.07.2021 відповідач подав суду клопотання про приєднання доказі до матеріалів справи.

У судовому засіданні 27.07.2021 було оголошено перерву до 18.08.2021.

10.08.2021 Агентство подало суду клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи.

16.08.2021 Товариство подало суду додаткові пояснення по суті справи (без зміни підстав та предмету позову).

У судовому засіданні 18.08.2021 було оголошено перерву до 31.08.2021.

26.08.2021 позивач подав суду додаткові пояснення по суті справи (без зміни підстав та предмету позову).

У судовому засіданні 31.08.2021 було відкладено засідання з розгляду справи по суті на 09.09.2021.

08.09.2021 Товариство подало суду додаткові пояснення по суті справи (без зміни підстав та предмету позову).

У судовому засіданні 09.09.2021 було відкладено засідання з розгляду справи по суті на 16.09.2021.

16.09.2021 позивач подав суду додаткові пояснення по суті справи (без зміни підстав та предмету позову).

У судовому засіданні 16.09.2021 було оголошено перерву в засіданні по суті справи до 23.09.2021.

22.09.2021 позивач подав суду пояснення (судові дебати) у справі № 910/10477/21.

23.09.2021 відповідач подав суду пояснення (дебати).

У судових засідання суд, заслухавши вступне слово представників сторін, з`ясувавши обставини, дослідив в порядку статей 209-210 Господарського процесуального кодексу України докази у справі.

Після закінчення з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами суд перейшов до судових дебатів.

У судовому засіданні 23.09.2021 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення відповідно до статті 233 Господарського процесуального кодексу України.

Судом, відповідно до вимог статей 222-223 Господарського процесуального кодексу України, здійснювалося повне фіксування судового засідання технічними засобами та секретарем судового засідання велися протоколи судових засідань, які долучені до матеріалів справи.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, відзив на позовну заяву, письмові пояснення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

20.01.2020 Агентством (замовник) і Товариством (підрядник) за результатами тендерної процедури було укладено Контракт на виконання робіт з капітального ремонту автомобільної дороги М-05 Київ - Одеса, Лоти 1-3: Лот 1, км 87+442 - км 98+400; Лот 2, км 98+400 - км 113+400; Лот 3, км 113+400 - км 128+028, за умовами якого замовник прийняв тендерну пропозицію підрядника на виконання і завершення робіт з капітального ремонту автомобільної дороги М-05 Київ - Одеса, Лоти 1-3: Лот 1, км 87+442 - км 98+400; Лот 2, км 98+400 - км 113+400; Лот 3, км 113+400 - км 128+028, і погодився виплатити підряднику ціну Контракту або будь-які інші суми, які можуть підлягати оплаті згідно з положеннями Контракту.

Відповідно до пункту 2 Контракту документи, які повинні читатися і тлумачитися як частина цієї Угоди, є такими: (а) лист про прийняття тендерної пропозиції від 12.12.2019 №3210/1/9.1-9, (е) Тендерна пропозиція від 14.11.2019, (f) Спеціальні умови, (g) Загальні умови. При цьому, відповідно до умов Тендеру, загальними умовами Контракту (додаток «g») є Умови Договору на Будівництво (условия договора на Строительство), розроблені Міжнародною федерацією інженерів-консультантів (FIDIC), перше видавництво 1999 року (далі - Умови FIDIC).

Слід зазначити, що листом від 12.12.2019 вих. № 3210/1/9.1-9 (додаток «а») замовник прийняв тендерну пропозицію підрядника по Лоту 1 на суму 19 694 580,61 ЄВРО, по Лоту 2 - 21 292 330,51 ЄВРО та по Лоту 3 - 24 045 995,35 ЄВРО.

Також вказаним листом відповідач надав позивачу інформацію щодо фінансових угод замовника, як підтвердження того, що замовник має змогу виплатити підряднику ціну Контракту; повідомлено, що проект фінансується за рахунок кредитних коштів Європейського інвестиційного банку та Європейського банку реконструкції та розвитку.

Згідно з пунктом 3 Контракту в обмін на оплату зі сторони замовника на користь підрядника відповідно до цієї Угоди, підрядник бере на себе зобов`язання перед замовником виконати роботи.

Контракт у встановленому порядку не оспорений, не розірваний, не визнаний недійсним.

Частинами першою та другою статті 875 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов`язаних з місцезнаходженням об`єкта.

Отже, укладений сторонами Контракт за своєю правовою природою є договором будівельного підряду з капітального ремонту автомобільної дороги.

Відповідно до пункту 8.1. Умов FIDIC «Начало Работ» інженер зобов`язаний не пізніше 7 днів повідомити підрядника про дату початку робіт. Якщо в Спеціальних умовах не визначено іншого, дата початку виконання робіт настає в межах 42 днів після отримання підрядником повідомлення про акцепт.

14.05.2020 листом вих. № DH-ONUR/AD/001 спеціалізована інжинірингова організація, компанія, яка здійснює технічний нагляд, DOHWA Engineering Co. LTD (далі - інженер), доручила підряднику розпочати роботи з 21.05.2020 відповідно до умов Контракту.

Слід зазначити, що підставою для здійснення розрахунків, згідно із Умовами FIDIC, є Проміжні Платіжні Сертифікати.

Проміжні Платіжні Сертифікати є чинними і обов`язковими до виконання (оплати) після погодження такого Сертифікату інженером.

Повноваження інженера на складення і підписання Платіжного Сертифікату визначені, зокрема, пунктами 3.1., 14.2., 14.3., 14.6. Умов FIDIC.

Так, згідно з підпунктом «а» абз. 5 пункту 3.1. Умов FIDIC в кожному випадку, коли інженер виконує обов`язки, виконує повноваження, запропоновані Контрактом або ті, що випливають з нього, інженер діє від імені замовника.

Згідно з пунктом 14.2. Умов FIDIC «Авансовый платеж» замовник повинен сплатити підряднику авансовий платіж після отримання від підрядника банківської гарантії. Інженер зобов`язаний видати проміжний платіжний сертифікат (ІРС) на перший платіж після отримання звіту відповідно до пункту 14.3.

Відповідно до Спеціальних умов (додаток «f») в пункті 14.2. Загальних умов додано таке: підрядник включає в сертифікат суму ПДВ, яка розраховується у відповідності з діючим на момент виконання робіт податковим законодавством України.

Прядок випуску Проміжних Платіжних Сертифікатів (ІРС) врегульовано пунктом 14.6. Умов FIDIC «Выпуск Промежуточных Платежных Сертификатов». Так, жодна сума не може бути засвідчена або виплачена до моменту коли замовник не отримав і не схвалив забезпечення виконання Контракту. Після чого інженер протягом 28 днів після отримання звіту і підтверджуючої документації надає замовникові проміжний платіжний сертифікат із зазначенням суми, які інженер справедливо вважає такою, що належить до сплати.

Право позивача як підрядника на отримання авансового платежу у розмірі 6 503 290,65 ЄВРО (без врахування ПДВ) виникло на підставі пункту 14.2. Контракту.

Листом від 15.05.2020 вих. № ONUR-M05-C9-DOH-20-0015 підрядник направив інженеру, замовнику та іншим зацікавленим особам, заявку на авансовий платіж, повідомивши одночасно, що Гарантія Авансового платежу була надана замовнику через банк- кореспондент та була погоджена замовником.

Авансовий платіжний сертифікат від 14.05.2020 було схвалено інженером на всю суму авансового платежу, а саме 7 803 948,78 ЄВРО, в тому числі ПДВ - 1 300 658,13 ЄВРО.

Позивач вказує, а відповідач не заперечує, те, що на виконання умов Контракту Товариством було виконано частину робіт.

Листом від 01.06.2020 вих. № ONUR-M05-C9-DOH-20-0040 підрядник направив інженеру, замовнику та іншим зацікавленим особам Проміжний Платіжний Сертифікат № 1 та заявку на оплату.

Інженер погодив Проміжний Платіжний Сертифікат № 1 на суму 2 852 014,18 ЄВРО і надіслав його супровідним листом від 15.06.2020 вих. № DH-UAD/AD/0045 замовнику.

Проміжний Платіжний Сертифікат №1 від 01.06.2020 за травень 2020 року було схвалено інженером і погоджено замовником на всю суму платежу, а саме 3 422 417,02 ЄВРО, в тому числі ПДВ - 570 402,84 ЄВРО.

Листом від 06.08.2020 вих. № 2430/1/9.1-9 відповідач повідомив про повернення Проміжного Платіжного Сертифікату Міністерством Фінансів України без розгляду до врегулювання всіх супутніх питань в рамках реалізації Контракту.

Разом з тим, відповідно до пункту 4 Контракту замовник бере на себе зобов`язання виплатити підряднику за виконання і завершення робіт, та усунення в них будь-яких дефектів ціну Контракту або будь-які інші суми, які можуть підлягати оплаті згідно з положеннями Контракту, в такі терміни і таким чином, як це передбачено Контрактом.

Згідно з пунктом 14.7. Умов FIDIC «Оплата» із врахуванням змін, внесених Спеціальними умовами (додаток «f»), замовник зобов`язаний (а) здійснити авансовий платіж протягом 91 дня після випуску листа про прийняття тендерної пропозиції або протягом 63 днів після отримання документації у відповідності до ст. 4.2 та ст. 14.2; (b) суму, засвідчену в кожному проміжному платіжному сертифікаті, протягом 91 дня після отримання інженером акту (звіту) і підтверджуючої документації.

Позивач вказує, що відповідач не виконує Авансовий Платіжний Сертифікат від 14.05.2020 і Проміжний Платіжний Сертифікат № 1 від 01.06.2020 за травень 2020 року, посилаючись на відсутність погодженого фінансування, у зв`язку з отриманням листа від 30.10.2020 Європейського Банку Реконструкції та Розвитку (далі - ЄБРР) про скасування фінансування робіт.

Згідно з пунктом 2.4. Умов FIDIC «Финансовые обязательства Заказчика» (із врахуванням змін, внесених Спеціальними умовами (додаток «f»)) якщо банк повідомить позичальника про призупинення видачі йому кредитних коштів, які повністю чи частково спрямовуються на оплату і виконаних робіт за контрактом, замовник повідомить про це підрядника, направивши йому повідомлення з копією інженеру, що містить детальну інформацію і дату отримання ним повідомлення банку, в семиденний строк з моменту отримання позичальником такого повідомлення. Якщо замовник має доступ до інших фінансових засобів у відповідних валютах для наступних платежів підряднику по звершенню 60 днів з моменту отримання вказаного повідомлення від банку про призупинення видачі йому кредитних коштів, замовник повідомить про наявність у нього необхідних фінансових засобів у згаданому повідомленні підряднику.

Позивач вказує, що у листі від 06.11.2020 вих. №№ 3499/1/9.1-9 відповідач не повідомив про наявність у нього необхідних фінансових засобів на виконання вищезазначеного пункту Умов FIDIC із врахуванням Спеціальних умов, і вказане не звільняє замовника від виконання фінансових зобов`язань.

З огляду на викладене, позивач заявив до стягнення з відповідача 364 183 306,55 грн. (7 803 948,78 ЄВРО, в тому числі ПДВ - 1 300 658,13 ЄВРО, за Авансовим платіжним сертифікатом від 14.05.2020; 3 422 417,02 ЄВРО, в тому числі ПДВ - 570 402,84 ЄВРО, за Проміжним Платіжним Сертифікатом №1 від 01.06.2020 за травень 2020 року; при цьому, під час конвертації 11 226 365,80 ЄВРО було використано курс НБУ станом на 22.06.2021, а саме 32,44 за 1 ЄВРО).

У свою чергу, відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що невиконання умов Контракту зі сторони замовника обумовлено тим, що:

- Міністерство фінансів України листом від 03.07.2020 № 19030-08/07-5/20023 повернуло платіжні документи Агентства щодо оплати зобов`язань за Контрактом без розгляду, посилаючись на те, що ЄБРР листом від 18.06.2020 повідомив про призупинення фінансування Контракту до завершення розслідування щодо порушень умов проведеного тендеру;

- листами від 30.10.2020 ЄБРР та від 05.02.2021 Європейський інвестиційний банк скасували фінансування за рахунок кредитних коштів витрат за Контрактом;

- у 2020 році фінансування за Контрактом було передбачено бюджетною програмою 3111600 «Розвиток автомагістралей та реформа дорожнього сектору» за напрямом, передбаченим підпунктом 9 пункту 9 паспорту бюджетної програми на 2020 рік, затвердженої наказом Державного агентства автомобільних доріг України від 14.02.2020 № 57;

- у 2021 році об`єкт з капітального будівництва, що є предметом Контракту, не включено до переліку об`єктів, які фінансуються за рахунок бюджетних коштів.

Також відповідач вказав на те, що позивачем неправильно проведено конвертацію 11 226 365,80 ЄВРО, оскільки, станом на 22.06.2021 курс НБУ гривні по відношенню до ЄВРО становив 32,44 грн. за 1 ЄВРО.

Слід зазначити, що умовами Контракту було передбачено вирішення спорів у міжнародному комерційному арбітражному суді (пункт 20.6. Умов FIDIC).

Разом з тим, відповідач не заперечував щодо розгляду справи Господарським судом міста Києва.

Відповідно до статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір.

З огляду на те, що наявність арбітражного застереження є правом сторін Контракту, а не відмовою від права на звернення до суду, зважаючи на позицію сторін, вказану у позові та відзиві, враховуючи приписи Конституції України, Господарський суд міста Києва дійшов висновку про наявність підстав для розгляду даного господарського спору.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову, виходячи з такого.

Відповідно до статті 854 ЦК України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Підрядник має право вимагати виплати йому авансу лише у випадку та в розмірі, встановлених договором.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Судом встановлено та підтверджено сторонами, що на виконання умов Контракту було належним чином оформлено та погоджено Авансовий платіжний сертифікат від 14.05.2020 на суму авансового платежу 7 803 948,78 ЄВРО, в тому числі ПДВ - 1 300 658,13 ЄВРО, та Проміжний Платіжний Сертифікат №1 від 01.06.2020 за травень 2020 року на суму платежу 3 422 417,02 ЄВРО, в тому числі ПДВ - 570 402,84 ЄВРО.

Слід зазначити, що строк оплати вказаних сертифікатів на момент подання позову настав, що підтверджується позивачем і не заперечується відповідачем.

Разом з тим, відповідач, як замовник, обов`язок з оплати не виконав.

Посилання Агентства на відсутність бюджетних коштів і припинення фінансування зі сторони ЄБРР не звільняють відповідача від виконання Контракту та не є підставою для відмови у позові, виходячи з такого.

Так, відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику цього суду як джерело права.

Разом з тим, у рішеннях Європейського Суду з прав людини від 18.10.2005 у справі «Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України» (пункт 48) та від 30.11.2004 у справі «Бакалов проти України» (пункт 40) зазначено, що відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках Державного бюджету України, не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 903/133/15, від 14.06.2018 у справі № 908/1361/17, від 14.08.2019 у справі №917/1734/17.

Крім того, відсутність у боржника необхідних коштів або взяття ним зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень не звільняє його від обов`язку виконати господарські зобов`язання (аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 30.03.2020 у справі № 910/3011/19, від 03.04.2018 у справі № 908/1076/17).

Що ж до суми, яка має бути стягнута з відповідача на користь позивача, то слід зазначити таке.

Відповідно до статті 524 ЦК України зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні.

Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

Статтею 533 ЦК України передбачено, що грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях.

Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Позивач наполягає на тому, що при розрахунку має бути використано курс НБУ на день подання позову (25.06.2021) щодо суми без ПДВ, а для розрахунку ПДВ має бути використано курс на кінець операційного дня, в якому було складено платіжний сертифікат.

Так, за розрахунком Товариства, який було вказано у поясненнях (судові дебати) з відповідача має бути стягнуто 361 614 306,14 грн.

У свою чергу, відповідач наполягав на тому, що розрахунки мають бути здійснені на день прийняття судом рішення з даної справи.

Частина друга статті 533 ЦК України допускає, що сторони можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті.

У такому разі сума, що підлягає сплаті за зобов`язанням, визначається в гривнях за офіційним курсом Національного банку України, встановленим для відповідної валюти на день платежу (день ухвалення рішення), якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом (аналогічна правова позиція Верховного Суду викладена у постанові від 30.01.2018 зі справи № 303/5407/15-ц).

Слід зазначити, що умовами Контракту узгоджено порядок визначення суми ПДВ, яка розраховується у відповідності до діючого законодавства України.

Крім того, згідно з додатками до Авансового платіжного сертифікату, оплата частки ПДВ в ЄВРО здійснюється в гривнях за офіційним курсом НБУ, який діяв на кінець операційного дня, в якому було складено платіжний сертифікат, тобто на 14.05.2020, та складає 37 756 934,92 грн.

У свою чергу, оплата частки ПДВ в ЄВРО за Проміжним Платіжним Сертифікатом № 1 здійснюється в гривнях за офіційним курсом НБУ, який діяв на кінець операційного дня, в якому було складено платіжний сертифікат, тобто на 01.06.2020, та складає 17 070 730,99 грн.

Що ж до суми авансу та платежу без ПДВ, то суд дійшов висновку про використання курсу НБУ станом на день ухвалення рішення, а саме на 23.09.2021 (офіційний курс гривні щодо ЄВРО складає: 31,2856 грн. - 1 ЄВРО).

Таким чином, за розрахунком суду з відповідача на користь позивача має бути стягнуто 347 513 990,71 грн. (203 459 349,96 грн. (6 503 290,65 ЄВРО авансу, що конвертовано у гривню за курсом 31,2856 грн. за 1 ЄВРО станом на 23.09.2021) + 37 756 934,92 грн. (1 300 658,13 ЄВРО ПДВ, що конвертовано у гривню за курсом 29,0291 грн. за 1 ЄВРО станом на 14.05.2020) + 89 226 974,83 грн. (2 852 014,18 ЄВРО, що конвертовано у гривню за курсом 31,2856 грн. за 1 ЄВРО станом на 23.09.2021) + 17 070 730,99 грн. (570 402,84 ЄВРО ПДВ, що конвертовано у гривню за курсом 29,9275 грн. за 1 ЄВРО станом на 01.06.2020).

Що ж до решти доводів і тверджень позивача та відповідач, які викладені у позові, відзиві та письмових поясненнях, тощо, то слід вказати таке.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів позивача й відповідача та їх відображення у судовому рішенні, суд спирається на висновки до яких дійшов Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідачем не подано доказів в підтвердження заперечень проти задоволення позовних вимог.

За таких обставин, враховуючи подані учасниками справи докази, які оцінені судом у порядку статті 86 Господарського процесуального кодексу України, позов підлягає частковому задоволенню.

За приписами статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору слід покласти на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 129, 233, 236, 237, 240 та 241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов Акціонерного товариства «Онур Тааххут Ташимаджилик Іншаат Тіджарет ве Санаї Анонім Ширкеті», що діє в Україні через Представництво «Онур Тааххут Ташимаджилик Іншаат Тіджарет ве Санаї Анонім Ширкеті» до Державного агентства автомобільних доріг України «Укравтодор» про стягнення 364 183 306,55 грн. задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного агентства автомобільних доріг України «Укравтодор» (03150, м. Київ, вул. Фізкультури, 9; ідентифікаційний код: 37641918) на користь Акціонерного товариства «Онур Тааххут Ташимаджилик Іншаат Тіджарет ве Санаї Анонім Ширкеті» (Турецька Республіка, Чанкая/Анкара, 612 вулиця, квартал Ількбахар; реєстраційний номер в Торговельній палаті м. Анкара 37/1796, дата реєстрації у палаті 20.08.1991; номер державної реєстрації (ідентифікаційний код) 83588), що діє в Україні через Представництво «Онур Тааххут Ташимаджилик Іншаат Тіджарет ве Санаї Анонім Ширкеті» (79037, м. Львів, вул. Б. Хмельницького, 212, корп. 2; ідентифікаційний код 26579227) 347 513 990 (триста сорок сім мільйонів п`ятсот тринадцять тисяч дев`ятсот дев`яносто) грн. 71 коп. боргу та 758 134 (сімсот п`ятдесят вісім тисяч сто тридцять чотири) грн. 33 коп. судового збору.

3. У задоволенні іншої частини позову відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 07.10.2021.

Суддя О.Г. Удалова