ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"09" вересня 2021 р. Справа № 911/712/21

За первісним позовом Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль", 08300, Київська область, Бориспільський район, село Гора, вулиця Бориспіль-7

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Київріанта", 08343, Київська область, Бориспільський район, село Мартусівка, вулиця Мойсеєва, будинок 72, літера А, 2-й поверх

про стягнення 343 750,69 грн за договором про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю № 80.1-14/1-34 від 09.09.2014

та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Київріанта"

до Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль"

про визнання недійсним пункту 5 таблиці № 1 підпункту 1.1.1 пункту 1.1 договору про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю № 80.1-14/1-34 від 09.09.2014

суддя Н.Г. Шевчук

секретар судового засідання М.Г. Байдрелова

за участю представників сторін:

від ДП "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" (позивач): Щиголь М.В. (дов. № 01-22/7-57 від 04.01.2021, посв. № 6487/10 від 23.03.2018);

від ТОВ "Київріанта" (відповідач): не з`явився.

Суть спору: Державне підприємство "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" (жалі - ДП "МА "Бориспіль") звернулося до Господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Київріанта" (далі - ТОВ "Київріанта") про стягнення заборгованості за договором про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю №80.1-14/1-34 від 09.09.2014 в розмірі 343 750,69 грн, з яких 197 068,27 грн заборгованість по оплаті за отримані у березні 2020 року послуги з підтримання в належному стані території, прилеглої до орендованого майна, використання мереж освітлення території аеропорту, обслуговування внутрішньо портових доріг та під`їзних шляхів, забезпечення приміщень загального користування, передбачені пунктом 5 таблиці № 1 підпункту 1.1.1 пункту 1.1 вказаного договору; нараховані за прострочення цього платежу за період з 21.04.2020 по 01.03.2021 пеня у розмірі 21 550,11 грн, 3% річних 5 091,36 грн та інфляційні 9 422,95 грн; а також 110 600,00 грн штраф станом на 01.03.2021 за несвоєчасне надання довідок про чистий дохід за березень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2020 року.

ТОВ "Київріанта" подало зустрічну позовну заяву № 38/21 від 06.04.2021 з вимогами до ДП "МА "Бориспіль" про визнання недійсним пункту 5 таблиці № 1 підпункту 1.1.1 пункту 1.1 договору про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю № 80.1-14/1-34 від 09.09.2014, укладеного між Державним підприємством "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" (балансоутримувач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Київріанта" (орендар).

В обґрунтування зустрічних позовних вимог ТОВ "Київріанта" посилається на те, що пункт 5 таблиці № 1 підпункту 1.1.1 пункту 1.1 договору № 80.1-14/1-34 від 09.09.2014 не відповідає вимогам пункту 11 Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України № 786 від 04.10.1995, що в свою чергу призводить до безпідставного збільшення розміру плати за підтримання в належному стані території, прилеглої до орендованого майна, використання мереж освітлення території аеропорту, обслуговування внутрішньо портових доріг та під`їзних шляхів, забезпечення функціонування приміщень загального користування.

Відповідач заперечує проти позову з посиланням на наявність, на його думку, підстав для задоволення зустрічного позову, вважає, що сума заборгованості визначена позивачем самостійно та безпідставно, що орендоване ним майно не могло використовуватись в періоди закриття пунктів пропуску через державний кордон України, обмеженням доступу до термінального комплексу (пасажирський термінал) "D" на період здійснення обмежувальних протиепідемічних заходів, запроваджених з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, що з поступовим відновленням господарської діяльності довідки про чистий дохід були направлені позивачу.

Позивач заперечує проти зустрічного позову з тих підстав, що Методика розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затверджена постановою Кабінету Міністрів України № 786 від 04.10.1995, повинна застосовуватись лише в частині розрахунку орендної плати та пропорції її розподілу між бюджетом, орендодавцем і балансоутримувачем, що жодний нормативно правовий акт не встановлює для ДП "МА "Бориспіль" обов`язку укладати договір про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг виключно на умовах, встановлених пунктом 11 цієї Методики.

17 травня 2021 року від ТОВ "Київріанта" надійшла відповідь № 56/21 від 14.05.2021 (вх. № 11187/21) на відзив на зустрічну позовну заяву, в якій викладено заперечення стосовно тверджень ДП "МА "Бориспіль", що пункт 5 таблиці № 1 підпункту 1.1.1 пункту 1.1 договору не суперечить законодавству України, а також зазначено про відмову від надання відповідей на поставлені питання, оскільки питання не стосуються обставин, що мають значення для справи та жодним чином не пов`язані з предметом зустрічного позову.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані документи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються первісний та зустрічний позови, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

В С Т А Н О В И В :

Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Київській області (орендодавець) та ТОВ "Київріанта" (орендар) 11.06.2014 укладений договір оренди №1582 індивідуально визначеного (нерухомого) майна, що належить до державної власності (далі - Договір оренди), відповідно до якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне окреме індивідуально визначене нерухоме майно, а саме: частина приміщення №3.2.60 на третьому поверсі пасажирського термінала "D" загальною площею 270,4кв.м (далі - Майно), розміщене за адресою: 08307, Київська область, місто Бориспіль, Міжнародний аеропорт "Бориспіль", що перебуває на балансі ДП "МА "Бориспіль" (балансоутримувач).

Майно передається в оренду з метою використання за цільовим призначенням: для розміщення та експлуатації магазину безмитної торгівлі (пункт 1.2 Договору оренди).

Пунктом 5.10 Договору оренди передбачено, що орендар зобов`язаний своєчасно здійснювати витрати, пов`язані з утриманням орендованого Майна, шляхом компенсації комунальних послуг, податку на землю або укладення цивільно-правових угод із постачальниками послуг. При цьому, витрати на утримання Майна компенсуються залежно від наявності, кількості, потужності, часу роботи електроприладів, систем тепло-водопостачання, каналізації за спеціальними рахунками, а в неподільній частині - пропорційно розміру займаної орендарем площі Майна на підставі тарифів та розрахункових документів, наданих орендареві. Орендар зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі компенсувати витрати на утримання майна з переліком всіх видів послуг та цін згідно діючих тарифів, в тому числі податку на землю.

Згідно пункту 5.18 Договору оренди орендар зобов`язується на наступний робочий день, що слідує за днем підписання Договору, звернутися до балансоутримувача для отримання проекту договору про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого Майна та надання комунальних послуг орендарю.

Цей Договір оренди в редакції договору про внесення змін від 27.12.2018 укладено строком (терміном) на 20 років, що діє з 11 червня 2014 року по 10 червня 2034 року включно (пункт 10.1 Договору оренди).

По акту приймання-передачі орендованого майна від 01.07.2014 орендодавець передав, а орендар прийняв вказане у Договорі оренди Майно, що погоджено з балансоутримувачем.

Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях (орендодавець) та ТОВ "Київріанта" (орендар) 05.04.2021 укладений та нотаріально посвідчений додатковий договір до Договору оренди, пунктом 1.1 якого сторони встановили, що умови пункту 5.10 Договору оренди, за виключенням компенсації витрат на утримання орендованого Майна за переліком комунальних послуг за цінами діючих тарифів та податку на землю, регулюються положеннями Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 №786 (надалі - Методика), у відповідній частині. Адже при визначенні умов договорів в сфері оренди державного нерухомого майна слід враховувати вимоги Цивільного кодексу України та інших актів цивільного законодавства відповідно до частини першої статті 627 Цивільного кодексу України.

Пунктом 2 цього додаткового договору встановлено, що оскільки пасажирський термінал "D" здано в оренду одночасно кільком підприємства, організаціям, то умови пункту 5.10 Договору оренди щодо компенсації витрат на утримання орендованого Майна в неподільній частині (а саме: підтримання в належному стані території, прилеглої до орендованого майна, використання мереж освітлення території аеропорту, обслуговування внутрішньо портових доріг та під`їзних шляхів, забезпечення приміщень загального користування) та згідно з пунктом 11 Методики, відповідні витрати підлягають компенсуванню орендарем пропорційно розміру займаної орендарем площі до загальної площі нерухомого майна, зданого в оренду одночасно кільком орендарям.

Цей додатковий договір набуває чинності з моменту його нотаріального посвідчення (пункт 3).

Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях (орендодавець) та ТОВ "Київріанта" (орендар) 16.01.2021 укладений та нотаріально посвідчений додатковий договір до Договору оренди, відповідно до пункту 1 якого сторони відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 15.07.2020 № 611 (надалі - Постанова) … погодились, що нарахування орендної плати за користування Майном, розрахованої відповідно до Методики, здійснюється у розмірі 25 відсотків суми нарахованої орендної плати, згідно з додатком № 3 до Постанови. Сторони встановили, що в порядку, передбаченому пунктом 3 статті 631 Цивільного кодексу України умови пункту 1 Додаткового договору (додаткового договору від 16.01.2021 - прим.суду) застосовуються до відносин між сторонами, які виникли до його укладення, а саме на періоди з 12.03.2020 по 17.03.2020 включно; та починаючи з 15.06.2020.

Пунктом 2 цього додаткового договору встановлено, що враховуючи інформацію від Окремого контрольно-пропускного пункту "Київ" Державної прикордонної служби України (лист від 06.01.2021 №23/128), в зв`язку із тимчасовим закриттям пунктів пропуску через державний кордон України для міжнародного пасажирського сполучення, зупиненням діяльності міжнародного пункту пропуску через державний кордон України для повітряного сполучення "Бориспіль", обмеженням доступу до термінального комплексу (пасажирський термінал) "D", неможливістю потрапляння на територію пункту пропуску "Бориспіль" та неможливістю користування орендованим Майном через обставини, які знаходяться поза волею орендаря (не належать до його прав чи обов`язків згідно Договору оренди) та орендодавця, керуючись пунктом 6 статті 762 Цивільного кодексу України, Закону України від 04.12.2020 №1071-ІХ "Про соціальну підтримку застрахованих осіб та суб`єктів господарювання на період здійснення обмежувальних протиепідемічних заходів, запроваджених з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої корона вірусом SARS-CoV-2" та пунктом 3.12 Договору оренди - на період часу, починаючи з 18.03.2020 по 14.06.2020 включно, протягом якого Майно не могло використовуватись орендарем за цільовим призначенням згідно Договору через обставини, за які орендар та орендодавець не відповідають, зупинити виконання сторонами умов Договору, передбачених пунктами 3.6, 5.3, 8.4 Договору. Сторони встановили, що умови пункту 2 Додаткового договору застосовуються до відносин між сторонами, які виникли до його укладення, а саме з 18.03.2020 по 14.06.2020 включно.

Відповідно до пункту 3.6 Договору оренди орендна плата перераховується до державного бюджету та балансоутримувачу у співвідношенні 70% до 30% щомісяця не пізніше 15 числа місяця відповідно до пропорцій розподілу, установлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж.

Згідно пункту 5.3 Договору оренди орендар зобов`язується своєчасно і у повному обсязі сплачувати орендну плату до державного бюджету та балансоутримувачу.

Пунктом 8.4 Договору оренди передбачено випадки, при яких орендодавець має право (у т.ч. за ініціативою балансоутримувача) вимагати розірвання цього договору.

На виконання Договору оренди ДП "МА "Бориспіль" (балансоутримувач) та ТОВ "Київріанта" (орендар) 09.09.2014 укладений договір № 80.1-14/1-34 про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю (далі - Договір № 80.1-14/1-34), відповідно до якого у зв`язку з наданням орендарю в строкове платне користування державного окремого індивідуально визначеного майна - частини приміщення №3.2.60 на третьому поверсі пасажирського термінала "D" загальною площею 270,4 квм для розміщення та експлуатації магазину безмитної торгівлі, відповідно до підпункту 1.1.1 пункту 1.1 якого балансоутримувач надає, а орендар отримує послуги за переліком та за оплатою, вказаними в таблиці №1, а саме: забезпечення теплом (теплова енергія), забезпечення санітарно-гігієнічних умов праці, використання води для прибирання орендованого Майна самостійно орендарем, прибирання (сміттєзбірника) та вивезення твердих побутових відходів (пункти 1 - 4 таблиці №1).

Пунктом 5 цієї таблиці №1 також передбачено, що балансоутримувач надає, а орендар отримує послугу з підтримання в належному стані території, прилеглої до орендованого майна, використання мереж освітлення території аеропорту, обслуговування внутрішньо портових доріг та під`їзних шляхів, забезпечення приміщень загального користування, щомісячна сплата за які розраховується за наступною формулою: Чистий дохід орендаря х 18% - орендна плата (без ПДВ), де: Чистим доходом орендаря є виручка від продажу товарів у магазині безмитної торгівлі в орендованому приміщенні відповідно до умов договору оренди №1582 від 11.06.2014. Чистий дохід підтверджується довідкою про доходи за звітний місяць; Орендна плата (без ПДВ) є плата, що нарахована за відповідний звітний місяць за користування орендованим приміщенням згідно договору № 1582 від 11.06.2014.

До Договору № 80.1-14/1-34 сторонами були укладені додаткові угоди № 1 від 24.10.2014, № 2 від 21.01.2016, №3 від 12.02.2018, №4 від 19.02.2019, однак редакція пункту 5 таблиці №1, щодо якого виникли спори як по первісному, так і по зустрічному позовах, залишалась незмінною.

Відповідно до підпунктів 2.1.1, 2.1.6 пункту 2.1 Договору № 80.1-14/1-34 (тут і далі - в редакції додаткових угод станом на час виникнення спірних правовідносин) балансоутримувач зобов`язаний надавати орендарю визначені договором послуги; щомісяця до 12 числа місяця, наступного за звітним, виставляти орендарю рахунок-фактуру за надані послуги за звітний місяць та складати акт приймання-здачі виконаних послуг (далі - Акт), який є контрольним та звітним документом сторін щодо надання-отримання послуг та їх якості.

За умовами підпунктів 2.2.1- 2.2.2 пункту 2.2 Договору № 80.1-14/1-34 орендар зобов`язаний своєчасно здійснювати розрахунки за договором; щомісячно, до 7-го числа місяця, наступного за звітним, надавати в бухгалтерію балансоутримувачу довідку про чистий дохід, отриманий від діяльності в орендованому приміщенні. Орендар несе відповідальність за вчасне надання довідки про чистий дохід та достовірність даних в довідці.

Згідно підпункту 2.2.3 пункту 2.2 Договору № 80.1-14/1-34 орендар зобов`язаний щомісяця, з 12 числа місяця, що слідує за звітним, самостійно одержувати в бухгалтерії балансоутримувача рахунок, Акт та раз на рік рахунок-фактуру на оплату земельного податку згідно з пунктом 1.1.2 Договору. Датою отримання рахунку та Акту вважається 15 число кожного місяця незалежно від дати його фактичного отримання. Сплата рахунку здійснюється орендарем до 20-го числа того ж місяця. Підписаний акт приймання-здачі виконаних послуг орендар зобов`язаний повернути в бухгалтерію балансоутримувача протягом 5-ти робочих днів з дати його отримання або надати в цей строк вмотивовану відмову від його підписання. Якщо протягом 5-ти робочих днів Акт не буде повернутий балансоутримувачу та ненадана в цей строк вмотивована відмова від його підписання, він вважається підписаним сторонами.

Пунктом 4.2 Договору № 80.1-14/1-34 сторони встановили, що орендар зобов`язаний, в разі несвоєчасної оплати отриманих послуг, сплачувати балансоутримувачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми заборгованості за кожний день прострочення. Пеня нараховується до моменту повного погашення дебіторської заборгованості за цим Договором.

Відповідно до пункту 4.3 Договору № 80.1-14/1-34 в разі несвоєчасного надання довідки про чистий дохід орендар зобов`язаний сплачувати балансоутримувачу штраф в розмірі 100,00грн без урахування ПДВ за кожний календарний день прострочення. Сплата здійснюється орендарем протягом 5 банківських днів після отримання рахунків.

Додатковою угодою №4 від 12.02.2018 розділ 4 "Відповідальність і вирішення спорів" Договору № 80.1-14/1-34 доповнений пунктом 4.7, згідно якого у разі застосування пені/штрафу сторона, яка допустила порушення зобов`язання за договором, повинна сплатити суму пені/штрафу за окремо виставленими рахунками-фактурами, у кожному випадку, протягом 10-ти банківських днів з дати їх отримання. Рахунки-фактури направляються стороні, яка допустила порушення зобов`язання за Договором, факсимільним зв`язком, оригінал із супровідним листом поштою (рекомендованим з повідомлень за Договором, вважається дата їх направлення іншою стороною факсимільним зв`язком.

Договір № 80.1-14/1-34 згідно пункту 6.4 припиняє свою дію з дати припинення орендних відносин по Договору оренди № 1582 від 11.06.2014, що підтверджується підписанням сторонами відповідного акту приймання передавання орендованого Майна або за згодою сторін або у судовому порядку у випадках, передбачених чинним законодавством.

Первісний позов заявлений про стягнення заборгованості за договором про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю № 80.1-14/1-34 від 09.09.2014 в розмірі 343 750,69грн, з яких 197 068,27грн заборгованість по оплаті за отримані у березні 2020 року послуги з підтримання в належному стані території, прилеглої до орендованого майна, використання мереж освітлення території аеропорту, обслуговування внутрішньо портових доріг та під`їзних шляхів, забезпечення приміщень загального користування, передбачені пунктом 5 таблиці № 1 підпункту 1.1.1 пункту 1.1 вказаного договору; нараховані за прострочення цього платежу за період з 21.04.2020 по 01.03.2021 пеня 21 550,11 грн, 3% річних 5 091,36 грн та інфляційні 9 422,95 грн; а також 110 600,00 грн штраф станом на 01.03.2021 за несвоєчасне надання довідок про чистий дохід за березень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2020 року.

Зустрічний позов ТОВ "Київріанта" заявлений про визнання недійсним пункту 5 таблиці №1 підпункту 1.1.1 пункту 1.1 договору про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю № 80.1-14/1-34 від 09.09.2014, укладеного між Державним підприємством "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" (балансоутримувач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Київріанта" (орендар).

Оскільки предметом зустрічного позову є визнання недійсним п. 5 таблиці № 1 підпункту 1.1.1. пункту 1.1. договору № 80.1-14/1-31, на підставі якого Державним підприємством "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" здійснено нарахування вартості наданих Товариству з обмеженою відповідальністю "Київріанта" у березні 2020 року послуг, то суд вважає за доцільне в першу чергу надати правову оцінку зустрічному позову.

Як встановлено судом, пунктом 5 таблиці №1 Договору № 80.1-14/1-34 передбачено, що балансоутримувач надає, а орендар отримує послугу з підтримання в належному стані території, прилеглої до орендованого майна, використання мереж освітлення території аеропорту, обслуговування внутрішньо портових доріг та під`їзних шляхів, забезпечення приміщень загального користування, щомісячна сплата за яку розраховується за наступною формулою: Чистий дохід орендаря х 18% - орендна плата (без ПДВ), де: Чистим доходом орендаря є виручка від продажу товарів у магазині безмитної торгівлі в орендованому приміщенні відповідно до умов договору оренди №1582 від 11.06.2014. Чистий дохід підтверджується довідкою про доходи за звітний місяць; Орендна плата (без ПДВ) є плата, що нарахована за відповідний звітний місяць за користування орендованим приміщенням згідно договору № 1582 від 11.06.2014.

Позовні вимоги за зустрічним позовом обґрунтовані тим, що пункт 5 таблиці № 1 підпункту 1.1.1 пункту 1.1 Договору № 80.1-14/1-34 не відповідає вимогам пункту 11 Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України № 786 від 04.10.1995, а тому, на думку позивача за зустрічним позовом, вказаний пункт має бути визнаний недійсним на підставі частини першої статті 215 Цивільного кодексу України. Так, позивач за зустрічним позовом зазначає, що оскільки до території, прилеглої до орендованого майна, відноситься і прибудинкова територія, порядок розрахунку витрат на утримання якої передбачений пунктом 11 Методики, то зміст пункту 5 таблиці № 1 підпункту 1.1.1 пункту 1.1 Договору № 80.1-14/1-34 суперечить вимогам Методики щодо визначення розміру відшкодувань на утримання вказаного майна. Крім того, позивач за зустрічним позовом вказує, що застосування пункту 5 таблиці № 1 підпункту 1.1.1 пункту 1.1 Договору № 80.1-14/1-34 починаючи з березня 2020 року призводить до безпідставного збільшення розміру плати за підтримання в належному стані території, прилеглої до орендованого майна, використання мереж освітлення території аеропорту, обслуговування внутрішньо портових доріг та під`їзних шляхів, забезпечення функціонування приміщень загального користування, що порушує права і законні інтереси орендаря.

Відповідач за зустрічним позовом, заперечуючи проти вказаного позову, стверджує, що: визначена Кабінетом Міністрів України Методика повинна застосовуватися лише в частині розрахунку орендної плати та пропорції її розподілу між відповідним бюджетом, орендодавцем і балансоутримувачем; ні Законом України "Про оренду державного та комунального майна", ні іншими нормативно-правовими актами не встановлено для ДП МА "Бориспіль" обов`язку укладати договір про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг виключно на умовах, встановлених пунктом 11 Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України № 786 від 04.10.1995; сторони договору не позбавлені можливості визначити його умови на власний розсуд та доповнити його пунктами із врахуванням особливостей орендованого майна, оскільки типової форми договору про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого майна та надання комунальних послуг орендарю не затверджено; на ДП МА "Бориспіль" діє положення "Про встановлення оплати за використання інфраструктури аеропорту" № 02.12.-06-3 від 09.10.2010, яке розроблено з метою компенсації витрат аеропорту на підтримку функціонування інфраструктури аеропорту, і Договір № 80.1-14/1-34 укладено відповідно до норм вказаного положення, міжнародного права та законодавства України. Крім того, відповідачем за зустрічним позовом заявлено про застосування позовної давності до спірних правовідносин.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що зустрічні позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Укладений між сторонами Договір № 80.1-14/1-34 за своїм змістом є договором про надання послуг.

Відповідно до частини першої статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до приписів статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно частин першої - третьої, п`ятої та шостої статті 203 цього Кодексу зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Статтею 216 Цивільного кодексу України встановлено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Якщо у зв`язку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій особі завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають відшкодуванню винною стороною.

З матеріалів справи вбачається, що Договір № 80.1-14/1-34 про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю від 09.09.2014 було укладено між ДП МА "Бориспіль" та ТОВ "Київріанта" на виконання умов договору оренди № 1582 індивідуально визначеного (нерухомого) майна, що належить до державної власності від 11.06.2014, укладеного між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Київській області та ТОВ "Київріанта".

Відповідно до частини четвертої статті 179 Господарського кодексу України при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі:

- вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству;

- примірного договору, рекомендованого органом управління суб`єктам господарювання для використання при укладенні ними договорів, коли сторони мають право за взаємною згодою змінювати окремі умови, передбачені примірним договором, або доповнювати його зміст;

- типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України, чи у випадках, передбачених законом, іншим органом державної влади, коли сторони не можуть відступати від змісту типового договору, але мають право конкретизувати його умови;

- договору приєднання, запропонованого однією стороною для інших можливих суб`єктів, коли ці суб`єкти у разі вступу в договір не мають права наполягати на зміні його змісту.

Примірні та типові договори є інструментами державного регулювання договірних відносин у сфері господарювання, які застосовуються для спрощення процесу укладання конкретних господарських договорів та визначення бажаної, з точки зору держави, моделі договірних зобов`язань. Як примірні, так і типові договори являють собою затверджені уповноваженими державними органами зразки відповідних договорів.

Наказом Фонду державного майна України № 1774 від 23.08.2000 "Про затвердження договорів оренди" затверджено, зокрема, Примірний договір про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю, який міг бути використаний сторонами при визначені умов відповідного проекту договору.

Постановою Кабінету Міністрів України № 786 від 04.10.1995 затверджено Методику розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, згідно з пунктом 3 якої до плати за оренду індивідуально визначеного майна не включаються витрати на утримання орендованого майна та плата за послуги, які відповідно до укладених угод зобов`язуються надавати орендарю державне підприємство, організація, господарське товариство, на балансі яких перебуває це майно.

Відповідно до частини другої статті 19 Закону України "Про орендну державного та комунального майна" (в редакції чинній на час укладення договору оренди) Методика розрахунку орендної плати та пропорції її розподілу між відповідним бюджетом, орендодавцем і балансоутримувачем визначаються для об`єктів, що перебувають у державній власності, Кабінетом Міністрів України.

Отже, визначена Кабінетом Міністрів України Методика повинна обов`язково застосовуватися лише в частині розрахунку орендної плати та пропорції її розподілу між відповідним бюджетом, орендодавцем і балансоутримувачем.

Таким чином, ані Законом України "Про оренду державного та комунального майна", ані іншими нормативно-правовими актами, не встановлено для ДП МА "Бориспіль" обов`язку укладати договір про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг виключно на умовах, встановлених пунктом 11 Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України № 786 від 04.10.1995.

Разом з тим, сторони договору не позбавлені можливості визначити його умови на власний розсуд та доповнити його пунктами із врахуванням особливостей орендованого майна, оскільки типової форми договору про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого майна та надання комунальних послуг орендарю не затверджено.

Пунктом 11 Методики передбачено, що витрати на утримання нерухомого майна, зданого в оренду одночасно кільком підприємствам, організаціям, і прибудинкової території, розподіляються між ними залежно від наявності, кількості, потужності, часу роботи електроприладів, систем тепло- і водопостачання, каналізації за спеціальними рахунками, а в неподільній частині - пропорційно розміру займаної підприємствами, організаціями загальної площі.

Отже, Методика розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затверджена постановою Кабінету Міністрів України № 786 від 04.10.1995, не регулює порядок визначення сторонами розрахунків з відшкодування витрат за утримання орендованого майна та інші послуги, надання яких та оплата яких визначається умовами окремих договорів, укладеними з балансоутримувачами такого майна.

Пунктом 5 таблиці № 1 підпункту 1.1.1 пункту 1.1 Договору № 80.1-14/1-34 сторони передбачили надання послуг з підтримання належного стану території, прилеглої до орендованого майна, використання мереж освітлення території всього аеропорту, обслуговування внутрішньо портових доріг і під`їзних шляхів, забезпечення приміщень загального користування.

Згідно з пунктом 14.1.205 статті 14 Податкового кодексу України прибудинкова територія - це територія навколо багатоквартирного будинку, визначена на підставі відповідної містобудівної та землевпорядної документації в межах відповідної земельної ділянки, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі і споруди, та необхідна для обслуговування багатоквартирного будинку та забезпечення задоволення житлових, соціальних і побутових потреб власників (співвласників) та наймачів (орендарів) квартир, а також нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку.

Таким чином, твердження позивача за зустрічним позовом про те, що пункт 5 таблиці № 1 підпункту 1.1.1 пункту 1.1 Договору № 80.1-14/1-34 встановлює плату за прибудинкову територію, є помилковим, оскільки пункт 5 таблиці № 1 підпункту 1.1.1 пункту 1.1 Договору № 80.1-14/1-34 взагалі не містить терміну прибудинкова територія, а орендоване нежитлове приміщення не знаходиться в багатоквартирному будинку.

Також суд звертає увагу, що у Договорі № 80.1-14/1-34 не вказано, що він укладався на виконання пункту 11 Методики, а тому відсутні правові підстави стверджувати, що зміст пункту 5 таблиці № 1 підпункту 1.1.1 пункту 1.1 Договору № 80.1-14/1-34 повинен був відповідати положенням Методики.

Отже, суд вважає, що пункт 5 таблиці № 1 підпункту 1.1.1 пункту 1.1 Договору № 80.1-14/1-34 передбачено надання послуг, враховуючи особливості розміщення орендованого майна (частина пасажирського терміналу "D" аеропорту), які не охоплюються Методикою.

Щодо посилання відповідача на умови укладеного Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях (орендодавець) та ТОВ "Київріанта" (орендар) 05.04.2021 додаткового договору до Договору оренди №1582, то орендар і балансоутримувач не позбавлені можливості укласти додаткову угоду до Договору №80.1-14/1-34 у відповідній частині.

Таким чином, сторони при укладенні Договору №80.1-14/1-34 про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю від 09.09.2014 мали вільне волевиявлення щодо визначення процедури відшкодування витрат балансоутримувача щодо утримання орендованого нерухомого майна і надання комунальних та інших послуг в залежності від специфіки орендованого державного майна.

З огляду на вищевикладене суд вважає, що пункт 5 таблиці № 1 підпункту 1.1.1. пункту 1.1. Договору № 80.1-14/1-34 не суперечить нормам чинного законодавства, положенням Методики, а також інтересам держави і суспільства, волевиявлення учасників правочину було вільним і відповідало їх внутрішній волі, правочин спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним, права та охоронювані законом інтереси позивача за зустрічним позовом не порушено, а тому підстави для визнання зазначеного пункту договору недійсним відсутні.

За таких обставин, вимоги ТОВ "Київріанта" за зустрічним позовом є необґрунтованими, недоведеними та не підлягають задоволенню.

Щодо заяви ДП МА "Бориспіль" про застосування строків позовної давності до спірних правовідносин, за зустрічним позовом суд зазначає таке.

Загальні положення щодо позовної давності та порядку її обчислення, що підлягають застосуванню під час вирішення спорів між сторонами, визначені у главі 19 Цивільного кодексу України.

Виходячи з вимог статті 261 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстави його необґрунтованості.

Таким чином, оскільки зустрічний позов не підлягає задоволенню з підстав його необґрунтованості, то заява про застосування строків позовної давності до спірних правовідносин не застосовуються.

Щодо первісного позову про стягнення з ТОВ "Київріанта" заборгованості по Договору № 80.1-14/1-34 про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю від 09.09.2014 та штрафних санкцій, а саме 197 068,27грн заборгованості по оплаті за отримані у березні 2020 року послуги з підтримання в належному стані території, прилеглої до орендованого майна, використання мереж освітлення території аеропорту, обслуговування внутрішньо портових доріг та під`їзних шляхів, забезпечення приміщень загального користування, передбачені пунктом 5 таблиці № 1 підпункту 1.1.1 пункту 1.1 вказаного договору; нарахованих за прострочення цього платежу за період з 21.04.2020 по 01.03.2021 пені 21 550,11 грн, 3% річних 5 091,36 грн та інфляційних 9 422,95 грн; а також 110 600,00 грн штрафу станом на 01.03.2021 за несвоєчасне надання довідок про чистий дохід за березень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2020 року, суд зазначає таке.

Відповідач, заперечуючи проти його задоволення, стверджує, що: акт здачі-приймання виконаних робіт та рахунок-фактура за березень 2020 року не підписані повноважними представниками відповідача, а тому не можуть вважатися належними доказами у справі; довідка про чистий дохід відповідача за березень 2020 року була в подальшому відкликана відповідачем, а тому сума послуг у вказаному місяці визначена позивачем безпідставно; твердження позивача за первісним позовом про те, що відповідачем не надано довідки про чистий дохід за березень 2020 року та липень - грудень 2020 року не відповідають фактичним обставинам справи.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що первісні позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії, або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Згідно зі статтею 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За змістом положень статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Аналогічні положення містяться у статтях 525, 526 Цивільного кодексу України.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі статтею 253 Цивільного кодексу України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 13 та статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаний з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Пунктом 5 таблиці № 1 підпункту 1.1.1 пункту 1.1 Договору № 80.1-14/1-34 передбачено такі послуги як: підтримання в належному стані території, прилеглої до орендованого майна, використання мереж освітлення території аеропорту, обслуговування внутрішньо портових доріг та під`їзних шляхів, забезпечення функціонування приміщень загального користування; із визначенням щомісячної сплати, яка розраховується за наступною формулою: чистий дохід відповідача за первісним позовом х 18% - орендна плата (без ПДВ), де чистим доходом відповідача за первісним позовом є виручка від продажу товарів у магазині безмитної торгівлі в орендованому приміщені відповідно до умов договору оренди № 1582 від 11.06.2014; чистий дохід підтверджується довідкою про доходи за звітний місяць; орендною платою (без ПДВ) є плата, що нарахована за відповідний звітний місяць за користування орендованим приміщенням відповідно договору оренди №1582 від 11.06.2014.

Згідно з пунктом 2.2.2 Договору № 80.1-14/1-34 відповідач за первісним позовом зобов`язався щомісячно, до 7-го числа місяця, наступного за звітним, надавати в бухгалтерію позивача за первісним позовом довідку про чистий дохід, отриманий від діяльності в орендованому приміщенні. Відповідач за первісним позовом несе відповідальність за вчасне надання довідки про чистий дохід та достовірність даних в довідці.

Так, з матеріалів справи вбачається, що ТОВ "Київріанта" 09.04.2020 відповідно до Договору №80.1-14/1-34 була надана позивачу довідка про чистий дохід, отриманий від діяльності за березень 2020 року, що не заперечується відповідачем.

Пунктами 2.1.1 та 2.1.6 Договору № 80.1-14/1-34 передбачено, що позивач за первісним позовом зобов`язався: надавати відповідачу за первісним позовом визначені договором послуги; щомісяця, до 12 числа місяця, наступного за звітним, виставляти відповідачу за первісним позовом рахунок-фактуру за надані послуги за звітний місяць та складати акт приймання-здачі виконаних послуг, який є контрольним та звітним документом сторін щодо надання-отримання послуг та їх якості.

ДП МА "Бориспіль" було виставлено ТОВ "Київріанта" рахунок-фактуру № 897/385 від 31.03.2020 на суму 197 086,27грн та акт приймання-здачі виконаних послуг від 31.03.2020 на суму 197 086,27грн за надані послуги підтримання аеропортом в належному стані території, прилеглої до орендованого майна.

Вказані рахунок-фактуру та акт приймання-здачі виконаних послуг 17.04.2020 направлено на адресу відповідача за первісним позовом, що підтверджується наявними у матеріалах описом вкладення у лист та накладною Укрпошти.

В подальшому, відповідач за первісним позовом листом № 68/20 від 14.04.2020 повідомив позивача за первісним позовом про те, що він відкликає свою довідку про чистий дохід за березень 2020 року, яка була ним надіслана 09.04.2020, а також просив не враховувати зазначені у довідці дані відносно чистого доходу за березень 2020 року при підготовці відповідних первинних документів та зазначив, що оновлена довідка про чистий дохід за березень 2020 року буде надана найближчим часом.

Проте, будь-якої іншої довідки про чистий дохід, отриманий від діяльності за березень 2020 року, згідно Договору №80.1-14/1-34, окрім тієї, що була надана 09.04.2020, ні на вимогу позивача, ні на адвокатські запити, ні на неодноразові вимоги суду ТОВ "Київріанта" надано не було.

Суд звертає увагу, що ухвали господарського суду Київської області від 20.05.2021, від 17.06.2021 було зобов`язано відповідача подати довідку про чистий дохід за березень 2020 року від продажу товарів у магазині безмитної торгівлі в орендованому приміщенні відповідно до умов договору оренди № 1582 від 11.06.2014.

Проте, відповідач, зловживаючи своїми процесуальними правами та не виконуючи свої процесуальні обов`язки, вищевказаної довідки не надав, а тому, суд, керуючись статтею 79 і частиною десятою статті 81 Господарського процесуального кодексу України дійшов висновку про те, інформація, яка була надана відповідачем 09.04.2020 у довідці про чистий дохід за березень 2020 року, вважається доведеною, так як будь-якої інших доказів на її спростування не надано.

Разом з тим, суд звертає увагу, що матеріали справи не містять доказів надання відповідачем ТОВ "Київріанта" позивачу ДП МА "Бориспіль" мотивованої відмови від підписання вищенаведених акту приймання-здачі виконаних робіт від 31.03.2020 на суму 197 086,27грн та рахунку-фактури № 897/386 від 31.03.2020 на суму 197 086,27грн, а відтак вказаний акт відповідно до пункту 2.2.3 Договору №80.1-14/1-34 вважаються підписаними сторонами, та у відповідача відсутні претензії до якості наданих йому послуг.

Відповідно до пункту 1.5 Договору № 80.1-14/1-34 при порушенні балансоутримувачем умов договору щодо ненадання або надання не в повному обсязі послуг, зниження їх якості, сторони протягом двох календарних днів після порушення укладають та підписують акт-претензію, в якому зазначаються терміни, види відхилення показників у наданні послуг тощо. Позивач за первісним позовом протягом трьох робочих днів після підписання акту-претензії вирішує питання про перерахунок платежів або видає відповідачу за первісним позовом обґрунтовану письмову відмову в задоволенні його претензії.

Будь-яких доказів звернення ТОВ "Київріанта" до ДП МА "Бориспіль" щодо ненадання або надання не в повному обсязі послуг підтримання аеропортом в належному стані території, прилеглої до орендованого майна, до суду не надано, докази звернення з вимогою (актом-претензією) про перерахунок платежів за вказані послуги відсутні.

З огляду на вищевикладене, вбачається, що відповідач ТОВ "Київріанта" належними, допустимими, достовірними та вірогідними доказами заявлених до нього вимог не спростував, доказів, які підтверджують виконання ним договірних зобов`язань суду не надав.

Таким чином, дослідивши наявні у справі докази і оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що вимога позивача ДП МА "Бориспіль" про стягнення з ТОВ "Київріанта" 197 086,27грн основного боргу за надані послуги підтримання аеропортом в належному стані території, прилеглої до орендованого майна, за Договором №80.1-14/1-34 про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю від 09.09.2014 підлягає задоволенню.

Крім того, ДП МА "Бориспіль" на підставі пункту 4.2 Договору № 80.1-14/1-34 просить суд стягнути з відповідача пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми заборгованості за кожний день прострочення, яка за розрахунком позивача за період з 21.04.2020 по 01.03.2021 складає 21 550,11 грн.

Відповідно до частини першої статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України).

Частиною шостою статті 231 Господарського кодексу України передбачено, що штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Згідно з частиною шостою статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язань, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Судом перевірено розрахунок пені, здійснений позивачем, та встановлено, що він є арифметично невірним, за розрахунком суду загальний розмір пені за заявлений позивачем період становить 21546.39 грн, а саме:

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
197086.2721.04.2020 - 23.04.2020310.0000 %0.055 %*323.09
197086.2724.04.2020 - 11.06.2020498.0000 %0.044 %*4221.74
197086.2712.06.2020 - 22.07.2020416.0000 %0.033 %*2649.36
197086.2723.07.2020 - 03.09.2020436.0000 %0.033 %*2778.59
197086.2704.09.2020 - 22.10.2020496.0000 %0.033 %*3166.30
197086.2723.10.2020 - 10.12.2020496.0000 %0.033 %*3166.30
197086.2711.12.2020 - 21.01.2021426.0000 %0.033 %*2713.97
197086.2722.01.2021 - 01.03.2021396.0000 %0.033 %*2527.02
Також, зважаючи на те, що відповідач за первісним позовом порушив строки виконання грошового зобов`язання щодо здійснення оплати за надані послуги, позивач за первісним позовом просить суд стягнути з відповідача 3% річних та інфляційні втрати з простроченої суми грошового зобов`язання.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно розрахунку позивача 3% річних з простроченої суми за період з 21.04.2020 по 01.03.2021 складають 5 091,36грн, а інфляційні втрати з простроченої суми за період з 21.04.2020 по 01.03.2021 складають 9 422,95 грн.

Судом перевірено розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, здійснений позивачем за первісним позовом, та встановлено, що він відповідає вимогам законодавства та обставинам справи, а тому вимоги в цій частині первісного позову підлягають задоволенню.

Разом з тим, ДП МА "Бориспіль" на підставі пункту 4.3 Договору №80.1-14/1-34 просить суд стягнути з відповідача за первісним позовом штраф за несвоєчасне надання довідок про чистий дохід за березень 2020 року та липень - грудень 2020 року.

Господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції (частини 1, 2 ст. 217 Господарського кодексу України).

Штрафними санкціями відповідно до частини першої статті 230 Господарського кодексу України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

За змістом положень частини четвертої статті 231 Господарського кодексу України розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Відповідно до частини другої статті 549 Цивільного кодексу України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Згідно з пунктом 2.2.2 Договору № 80.1-14/1-34 відповідач за первісним позовом зобов`язався щомісячно, до 7-го числа місяця, наступного за звітним, надавати в бухгалтерію позивача за первісним позовом довідку про чистий дохід, отриманий від діяльності в орендованому приміщенні. Відповідач за первісним позовом несе відповідальність за вчасне надання довідки про чистий дохід та достовірність даних в довідці.

Відповідно до пункту 4.1 Договору № 80.1-14/1-34 за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за договором сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України.

Пунктом 4.3 Договору № 80.1-14/1-34 передбачено, що в разі несвоєчасного надання довідки про чистий дохід, відповідач за первісним позовом зобов`язаний сплачувати позивачу за первісним позовом штраф в розмірі 100, 00 грн. без урахування ПДВ за кожний календарний день прострочення. Сплата здійснюється відповідачем за первісним позовом протягом 5 банківських днів після отримання рахунків.

Позивачем за первісним позовом нараховано відповідачу штраф за несвоєчасне надання довідок про чистий дохід за:

- березень 2020 року - за період з 08.04.2020 по 01.03.2021 у розмірі 32 900, 00 грн.;

- липень 2020 року - за період з 08.08.2020 по 01.03.2021 у розмірі 20 600, 00 грн.;

- серпень 2020 року - за період з 08.09.2020 по 01.03.2021 у розмірі 17 500, 00 грн.;

- вересень 2020 року - за період з 08.10.2020 по 01.03.2021 у розмірі 14 500, 00 грн.;

- жовтень 2020 року - за період з 08.11.2020 по 01.03.2021 у розмірі 11 400, 00 грн.;

- листопад 2020 року - за період з 08.12.2020 по 01.03.2021 у розмірі 8 400, 00 грн.;

- грудень 2020 року - за період з 08.01.2021 по 01.03.2021 у розмірі 5 300, 00 грн.

Позивачем ДП МА "Бориспіль" виставлялися відповідачу рахунки-фактури на сплату штрафу, докази оплати яких відсутні.

Відповідач ТОВ "Київріанта", заперечуючи проти вимоги про стягнення штрафу, зазначає, що в період часу з 12.03.2020 по 17.03.2020 включно та починаючи з 15.06.2020 він не міг використовувати орендоване майно за цільовим призначенням, а з відновлення своєї господарської діяльності 10.09.2020 та 09.10.2020 ним на виконання пункту 2.2.2 Договору №80.1-14/1-34 було направлено поштою на адресу позивача за первісним позовом відповідні довідки та примірники періодичних звітів з касових апаратів, що підтверджується описами вкладення у цінні листи.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем за первісним позовом дійсно направлялися позивачу за первісним позовом листи, отримавши які комісією позивача було складено акти про відсутність вкладень у конверті № 01-26/6-5 від 14.09.2020, № 01-26/6-6 від 14.09.2020, № 01-26/6-7 від 14.09.2020, № 01-26/6-8 від 15.10.2020, № 01-26/6-15 від 10.12.2020, № 01-26/6-2 від 14.01.2021.

Вказаними актами зафіксовано те, що під час розкриття конвертів (цілісні та непошкоджені), які надійшли поштовим відправленням від ТОВ "Київріанта", виявлено невідповідність фактичного складу документу з заявленим, а саме відповідно до описів вкладення в цінні листи, відправлені 10.09.2020, 09.10.2020, 08.12.2020 та 11.01.2021 з поштового відділення Мартусівка і відділення Київ-121, в конверті має міститися відповідна визначена кількість аркушів: довідка вих. № 157/20 від 10.09.2020, довідка вих. № 155/20 від 10.09.2020, довідка вих. № 156/20 від 10.09.2020, довідка вих. № 171/20 від 09.10.2020, довідка вих. № 197 від 08.12.2020, довідка вих. № 6/21 від 11.01.2021 та примірники періодичних звітів з касових апаратів за період з 01.08.2020 по 31.08.2020, з 01.03.2020 по 31.03.2020, з 01.07.2020 по 31.07.2020, з 01.09.2020 по 30.09.2020, з 01.11.2020 по 30.11.2020, з 01.12.2020 по 31.12.2020, фактично в конверті міститься тільки довідка № 157/20 від 10.09.2020, довідка № 155/20 від 10.09.2020, довідка № 156/20 від 10.09.2020, довідка № 171/20 від 09.10.2020, довідка № 197/20 від 08.12.2020, довідка № 6/21 від 11.01.2021 (додатки до довідок відсутні), у зв`язку з чим комісією прийняте рішення довідки без додатків не реєструвати, а повернути на адресу відправника.

Разом з тим, суду надані на дослідження копії довідок, які містилися у вищезазначених відправленнях, зокрема довідку вих. № 197/20 від 08.12.2020 та довідку вих. № 6/21 від 11.01.2021, які мають такий зміст: "цим, ТОВ "Київріанта" повідомляє, що чистий дохід отриманий орендарем від діяльності з використанням орендованого майна за договорами: № 80.1-14/1-31 від 09.09.2014, № 80.1-14/1-32 від 09.09.2014, № 80.1-14/1-33 від 09.09.2014, № 80.1-14/1-34 від 09.09.2014, за листопад 2020 року та за грудень 2020 року зазначений у сукупності періодичних звітів із касових апаратів".

Таким чином, вбачається, що довідки, які направлялися відповідачем за первісним позовом на адресу позивача за первісним позовом не містили інформацію про чистий дохід орендаря, а лише посилання на те, що чистий дохід зазначений у сукупності періодичних звітів із касових апаратів, при цьому, примірники періодичних звітів були відсутні у листах, про що комісією складалися акти про відсутність вкладень у конверті та, що, у свою чергу, унеможливлювало встановити чистий дохід відповідача за вказаний період.

Крім того, суд зазначає, що факт можливості/неможливості використання орендованого приміщення не звільняє відповідача за первісним позовом від обов`язку подання в бухгалтерію позивача за первісним позовом довідки про чистий дохід, а також не звільняє відповідача за первісним позовом від відповідальності в разі несвоєчасного надання такої довідки.

Суд звертає увагу, що будь-яких довідок про чистий дохід, отриманий від діяльності за липень - грудень 2020 року, згідно Договору № 80.1-14/1-34 відповідачем до матеріалів справи надано не було.

Зважаючи на те, що суд взяв до уваги та вважає доведено інформацію, що була надана відповідачем за первісним позовом 09.04.2020 у довідці про чистий дохід за березень 2020 року, у зв`язку з чим дійшов висновку про задоволення позовних вимог про стягнення з ТОВ "Київріанта" 197 086,27грн основного боргу за надані послуги підтримання аеропортом в належному стані території, прилеглої до орендованого майна, за Договором № 80.1-14/1-34 про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю від 09.09.2014, вимога про стягнення штрафу за несвоєчасне надання довідки про чистий дохід за березень 2020 року не підлягає задоволенню.

За таких обставин, дослідивши наявні у справі доказів і оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що вимоги позивача за первісним позовом про стягнення з ТОВ "Київріанта" штрафу за несвоєчасне подання довідок про чистий дохід підлягають частковому задоволенню, а саме у розмірі 77 700,00грн - штраф за несвоєчасне надання довідок про чистий дохід за липень - грудень 2020 року,

Враховуючи вищевикладене позовні вимоги ДП МА "Бориспіль" за первісним позовом про стягнення з ТОВ "Київріанта" заборгованості за Договором №80.1-14/1-34 про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю від 09.09.2014 підлягають частковому задоволенню, а саме у розмірі 310 846,97грн, з яких: 197 086,27 грн - основного боргу, 21 546,39 грн - пені, 5 091,36 грн - 3% річних , 9 422,95 грн - інфляційних втрат, 77 700,00 грн. - штрафу.

В частині стягнення з ТОВ "Київріанта" 03,72 грн пені та 32 900,00 грн штрафу суд вважає вимоги безпідставними і такими, що не підлягають задоволенню.

Судовий збір відповідно приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду первісного позову покладається судом на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; за результатами розгляду зустрічного позову - на позивача за зустрічним позовом.

Керуючись статтями 129, 232, 233, 238 Господарського процесуального кодексу України суд

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" за первісним позовом задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Київріанта" (08343, Київська область, Бориспільський район, село Мартусівка, вулиця Мойсеєва, будинок 72, літера А, 2-й поверх, ідентифікаційний код - 00452417) на користь Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" (08300, Київська область, Бориспільський район, село Гора, вулиця Бориспіль-7, ідентифікаційний код - 20572069) 310 846 (триста десять тисяч вісімсот сорок шість) грн 97 коп, з яких: 197 086,27грн основного боргу, 21546,39 грн пені, 5091,36 грн 3% річних, 9 422,95 грн інфляційних втрат, 77 700,00 грн штрафу, та 4 662 (чотири тисячі шістсот шістдесят дві) грн 70 коп. судового збору.

3. В іншій частині первісного позову відмовити.

4. У задоволенні зустрічних позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Київріанта" до Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" відмовити повністю.

5. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Дане рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 256-257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Н.Г. Шевчук

Повне рішення складено та підписано: 20.09.2021