ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"11" жовтня 2021 р. м. Київ Справа № 911/2638/21

за заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 )

про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність

Суддя Наріжний С.Ю.

Без виклику представників учасників у справі.

ВСТАНОВИВ:

до Господарського суду Київської області звернулась ОСОБА_1 із заявою в підсистемі «Електронний суд» від 07.09.2021 б/№ (вх. № 133) про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Крім того, 13.09.2021 до суду надійшло клопотання заявника від 10.09.2021 б/№ (вх. № 476/21) про залучення доказів до справи.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 13.09.2021 по справі № 911/2638/21 заяву про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність Боржника залишено без руху; встановлено ОСОБА_1 строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху, для усунення виявлених недоліків заяви від 07.09.2021 б/№ (вх. № 133), шляхом надання Господарському суду Київської області доказів авансування боржником на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень, у сумі 35685,00 грн.

Відповідне поштове відправлення суду (копія ухвали від 13.09.2021), адресоване Заявнику, вручене ОСОБА_1 22.09.2021, що підтверджується відомостями з веб-сайту АТ «Укрпошта» про вручення поштового відправлення № 694.

Відтак, встановлений судом строк для усунення недоліків заяви ОСОБА_1 від 07.09.2021 б/№ (вх. № 133) про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, почав свій перебіг 23.09.2021 і закінчився 04.10.2021.

04.10.2021 Заявником за допомогою підсистеми «Електронний суд» подано до Господарського суду Київської області заяву б/№ (вх. № 532/21) про усунення недоліків, визначених ухвалою суду від 13.09.2021 по справі № 911/2638/21.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 від 04.10.2021 б/№ про усунення недоліків, а також матеріали заяви ОСОБА_1 від 07.09.2021 б/№ (вх. № 133) про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, суд зазначає наступне.

Заява ОСОБА_1 від 07.09.2021 б/№ (вх. № 133) подана до суду без додержання вимог ст. 30, 116 КУзПБ щодо обов`язку боржника - фізичної особи авансувати на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень та надати суду докази авансування.

Вказаний недолік щодо відсутності доказів авансування винагороди в розмірі 35685,00 грн був визначений судом в ухвалі від 13.09.2021 по справі № 911/2638/21 про залишення заяви без руху.

Подана заява ОСОБА_1 від 04.10.2021 б/№ про усунення недоліків не містить доказів авансування винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень, зокрема в розмірі 35685,00 грн.

В той же час, Заявник просить суд розглянути, в якості альтернативи мирного врегулювання правовідносин з оплати винагороди арбітражному керуючому, договір від 04.10.2021 б/№, укладений ОСОБА_1 з арбітражним керуючим Дейнекою М.І. про безоплатне надання послуг арбітражним керуючим у справі щодо неплатоспроможності.

При вирішенні питання щодо розгляду в якості альтернативи мирного врегулювання правовідносин з оплати винагороди арбітражному керуючому, вказаного вище договору, Заявник звертається до правової позиції, викладеної в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.11.2020 у справі № 910/726/20.

Відносно доводів Заявника про врахування судом наведеної вище судової практики Верховного Суду слід зазначити, що в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.11.2020 у справі № 910/726/20 зазначено наступне:

« 35. Частинами першою, третьою, четвертою та сьомою статті 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується; використання примусової праці забороняється; кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом; право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Частиною першою статті 30 КУзПБ встановлено, що арбітражний керуючий виконує повноваження за грошову винагороду. Грошова винагорода арбітражного керуючого складається з основної та додаткової грошових винагород. Абзацом першим частини другої статті 30 КУзПБ встановлено, що розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна або ліквідатора визначається в розмірі середньомісячної заробітної плати керівника боржника за останніх 12 місяців його роботи до відкриття провадження у справі, але не менше трьох розмірів мінімальної заробітної плати за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень. Пунктом 12 частини другої статті 116 КУзПБ визначено, що до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність додаються докази авансування боржником на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень.

36. Колегія суддів касаційного суду погоджується з правильністю таких висновків апеляційного суду з огляду на те, що законодавцем обрано спосіб врегулювання неплатоспроможності фізичної особи виключно за заявою боржника. При цьому, Законом України «Про судовий збір» не передбачено сплати судового збору за подання заяви фізичною особою про порушення справи про банкрутство. Зазначене обґрунтовує виконання державою свого позитивного обов`язку забезпечення доступу неплатоспроможних фізичних осіб до правосуддя у справах про банкрутство у спосіб не встановлення для таких фізичних осіб ставок судового збору за звернення із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство. Разом з тим, законодавцем не передбачено жодних альтернативних можливостей авансуванню на депозитний рахунок суду оплати послуг керуючого реструктуризацією за три місяці виконання ним повноважень, що є гарантією з боку держави оплати праці цією особи на час формування реєстру вимог кредиторів у справі про банкрутство та відповідає гарантіям на оплату праці відповідно до частин другої, шостої статті 43 Конституції України.

37. Зазначене не позбавляє можливості боржника (фізичної особи) укласти угоду з арбітражним керуючим, який погодиться на умовах відстрочення оплати до реалізації майна боржника виконувати повноваження керуючого реструктуризацією у справі про банкрутство цієї особи та відповідного звернення обох осіб (боржника та арбітражного керуючого) до суду про призначення його керуючим реструктуризацією у справу про банкрутство фізичної особи, яке подається разом із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство. Місцевий суд може розглянути подані документи, як альтернативу мирного врегулювання правовідносин з оплати винагороди арбітражному керуючому, та прийняти відповідне рішення про можливість задоволення заяви боржника, дослідивши всю сукупність наданих ним доказів на обґрунтування неплатоспроможності фізичної особи.».

Аналіз зазначених вище висновків Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, на які посилається Заявник, свідчить про те, що право на одержання винагороди за працю гарантоване Законом, зокрема ст. 43 Конституції України. Відповідне правило також поширюється на арбітражних керуючих, право яких на одержання винагороди за виконання обов`язків у справі про банкрутство (неплатоспроможність) регламентоване в ст. 12, 30 Кодексу України з процедур банкрутства.

В той же час, згідно імперативних норм КУзПБ, законодавцем не передбачено жодних альтернативних можливостей авансуванню на депозитний рахунок суду оплати послуг керуючого реструктуризацією за три місяці виконання ним повноважень, що є гарантією з боку держави оплати праці цією особи на час формування реєстру вимог кредиторів у справі про банкрутство та відповідає гарантіям на оплату праці відповідно до частин другої, шостої статті 43 Конституції України.

Слід зазначити, що Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду в наведеній постанові вказує на право місцевого господарського суду, а не обов`язок, розгляду питання щодо альтернативного врегулювання питання винагороди арбітражного керуючого за виконання повноважень у справі про неплатоспроможність, зокрема на умовах відстрочення.

Суд зазначає, що альтернативне врегулювання боржником - фізичною особою та арбітражним керуючим питання щодо винагороди останнього за виконання роботи, не може ґрунтуватись на безоплатному виконанню роботи, оскільки така умова суперечитиме положенням статті 43 Конституції України.

З наданих Заявником документів вбачається, що 04.10.2021 між арбітражним керуючим Дейнекою М.І. (сторона-1) та ОСОБА_1 (сторона-2) укладено договір про безоплатне надання послуг арбітражним керуючим у справі щодо неплатоспроможності (надалі: Договір), відповідно до умов якого (п. 1.1.) цей договір визначає порядок безоплатного надання послуг та відшкодування поштових витрат керуючого реструктуризацією, покладених на нього відповідно до Кодексу та Заяви на участь у справі про банкрутство фізичної особи боржника.

Згідно п. 1.2. Договору, сторона-1 зобов`язується надавати послуги і виконувати повноваження керуючого реструктуризацією, визначені Кодексом безоплатно, а сторона-2 відшкодовувати поштові витрати, пов`язані із введенням судової процедури у справі про банкрутство фізичної особи.

Пунктом 3.1. Договору визначено, що сторона-2 не вносить оплату ані рівними частинами щомісячно, на депозитний рахунок суду в якому відкрито провадження у справі про неплатоспроможність, ані одноразово, оскільки є домовленість про безоплатне надання послуг.

Розрахунки не проводяться шляхом оплати стороною-2 грошових коштів на депозитний рахунок суду, в якому перебуває провадження, оскільки сторона є неплатоспроможною (п. 3.2. Договору).

Дослідивши зміст Договору суд зазначає, що згідно ч. 1 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Частиною 2 статті 30 КУзПБ унормовано, що сплата основної винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна, ліквідатора, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією здійснюється за рахунок коштів, авансованих заявником (кредитором або боржником) на депозитний рахунок господарського суду, який розглядає справу, до моменту подання заяви про відкриття провадження у справі.

Таким чином вбачається, що п. 3.1. Договору від 04.10.2021, укладеного між арбітражним керуючим Дейнекою М.І. та Кобилянською П.В., суперечить імперативній нормі ч. 2 ст. 30 КУзПБ, що свідчить про порушення сторонами Договору положень ч. 1 ст. 203 ЦК України.

Відтак вказаний Договір не може бути прийнятий господарським судом в якості доказу альтернативного врегулювання питання винагороди арбітражного керуючого у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 .

Як вже вказано вище, будь-якої альтернативи оплати винагороди арбітражного керуючого на початку відповідної судової процедури, крім авансування відповідних коштів Заявником до моменту подання заяви на депозитний рахунок суду, законодавцем не визначено.

Проте, як встановлено судом, ОСОБА_1 не виконано обов`язку авансування винагороди арбітражного керуючого до моменту подання заяви про відкриття провадження у справі; встановлені ухвалою суду від 13.09.2021 недоліки Заявником не усунуто.

Згідно з ч. 3 ст. 37 КУзПБ, господарський суд залишає без руху заяву про відкриття провадження у справі з підстав, передбачених статтею 174 ГПК України, з урахуванням вимог цього Кодексу.

Частиною 1 статті 38 КУзПБ передбачено, що заява про відкриття провадження у справі про банкрутство підлягає поверненню протягом п`яти днів з дня закінчення строку на усунення недоліків заяви.

Статтею 174 ГПК України визначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього Кодексу.

Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Відповідно до ч. 6 ст. 174 ГПК України, питання про повернення позовної заяви суд вирішує протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Враховуючи те, що заявником ОСОБА_1 не було усунуто недоліки заяви від 07.09.2021 б/№ (вх. № 133), зазначені в ухвалі Господарського суду Київської області від 13.09.2021 у справі № 911/2638/21, суд дійшов висновку про повернення заяви ОСОБА_1 від 07.09.2021 б/№ (вх. № 133) про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Крім цього, враховуючи, що заява ОСОБА_1 від 07.09.2021 б/№ (вх. № 133) повертається судом Заявнику без розгляду, заяви арбітражних керуючих Кравченка Р.С. та Дейнеки М.І. про участь у справі про неплатоспроможність Заявника судом не розглядаються.

Керуючись ст. 174, 232-235, 255 ГПК України, ст. 37, 38, 113 Кодексу України з процедур банкрутства, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву ОСОБА_1 від 07.09.2021 б/№ (вх. № 133) про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність повернути Заявнику без розгляду.

2. Копію даної ухвали та заяву від 07.09.2021 б/№ (вх. № 133) з додатками надіслати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена протягом десяти днів з дати підписання ухвали шляхом подання апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду.

Дата підписання ухвали 11.10.2021.

Суддя С.Ю. Наріжний