ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" жовтня 2021 р. Справа№ 910/17674/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Євсікова О.О.

суддів: Корсака В.А.

Зубець Л.П.

при секретарі судового засідання Звершховській І.А.,

за участю представників:

від відповідача: Лісовський С.В.,

представники інших учасників справи не з`явились;

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста»

на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 09.06.2021 (повний текст складено 12.07.2021)

у справі № 910/17674/20 (суддя Ягічева Н.І.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Істеблішмент Компані»

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста»,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:

1) Фонд гарантування вкладів фізичних осіб,

2) Національний банк України,

3) Акціонерне товариство "Українська залізниця"

про визнання договору недійсним,

в с т а н о в и в :

Короткий зміст і підстави позовних вимог.

01.06.2021 до Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» (далі - ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста») надійшла заява про ухвалення додаткового рішення для вирішення питання про судові витрати, понесені відповідачем у зв`язку з розглядом справи, у якій ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Істеблішмент Компані» (далі - ТОВ «Істеблішмент Компані») понесені ним у зв`язку з розглядом справи судові витрати у сумі 81 820,80 грн. До поданої заяви ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» додало (в копіях): договір про надання професійної правової допомоги від 23.12.2020; акт приймання-передачі наданих послуг від 01.06.2021 до договору про надання професійної правової допомоги від 23.12.2020; платіжні доручення №2100 від 16.01.2021 на суму 54 547,20 грн та №3645 від 01.06.2021 на суму 27 273,60 грн; довіреність №136 від 31.12.2020; свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю адвоката Курінного С.Ю.

Короткий зміст додаткового рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.

Додатковим рішенням Господарського суду Київської області від 09.06.2021 стягнуто з ТОВ «Істеблішмент Компані» на користь ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» витрати на професійну правничу допомогу у сумі 15 260,19 грн.

Задовольняючи подану ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» заяву частково, місцевий господарський суд вказав, що акт приймання-передачі наданих послуг від 01.07.2021 до договору про надання правової допомоги від 23.12.2021 свідчить, що в надані адвокатським об`єднанням послуги було окремо включені такі види послуг: зустріч з клієнтом для надання консультації з приводу спору, який виник із ТОВ «Істеблішмент Компані», узгодження правової позиції та збір доказів, необхідних для підготовки та подачі відзиву, підготовка та подача адвокатом відзиву від 31.12.2020 на позовну заяву ТОВ «Істеблішмент Компані» в судовій справі №910/17674/20, що фактично є однією послугою відповідно до п. 2 ст. 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність". Окрім того, стосовно витраченого адвокатом часу на участь у судових засіданнях, яка за розрахунком відповідача складає 14 годин, суд врахував, що сукупна тривалість судових засідань у даній справі не перевищувала 3 годин. З огляду на викладене та виходячи з предмету спору, категорії справи, суб`єктного складу та принципу співмірності, а також з огляду на відсутність доказів на підтвердження розумності витрат на оплату послуг адвоката, суд дійшов висновку про обґрунтованість витрат, пов`язаних з наданням адвокатом правової допомоги, у розмірі 15 260,19 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

Не погодившись з додатковим рішенням Господарського суду Київської області від 09.06.2021, ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить оскаржуване судове рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким стягнути з ТОВ «Істеблішмент Компані» на користь ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» судові витрати, які відповідач поніс у зв`язку з розглядом справи у сумі 81 820,80 грн. У поданій апеляційній скарзі скаржник звернувся з клопотанням про поновлення строку на подання апеляційної скарги.

В обґрунтування апеляційної скарги ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» посилається на неправильне застосування місцевим господарським судом норм матеріального права та порушення ним норм процесуального права, вважає, що судом не з`ясовано обставини, що мають значення для справи, та вказує про невідповідність висновків у рішенні суду встановленим обставинам. ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» вважає, що оскаржуване судове рішення не має пояснень, чому саме судом встановлена та сума за надану йому правову допомогу.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.08.2021 та витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.08.2021 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Євсіков О.О., судді Корсак В.А., Зубець Л.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.08.2021 поновлено ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» пропущений строк на апеляційне оскарження. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 09.06.2021 у справі №910/17674/20. Зупинено дію додаткового рішення Господарського суду міста Києва від 09.06.2021 у справі №910/17674/20. Розгляд справи призначено на 04.10.2021.

Позиції учасників справи.

Від інших учасників справи відзиви на апеляційну скаргу не надійшли.

Межі розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Згідно зі ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції, перевірені судом апеляційної інстанції та додатково встановлені апеляційним господарським судом.

У листопаді 2020 ТОВ «Істеблішмент Компані» звернулось до Господарського суду міста Києва із позовною заявою до ТОВ «Інвестохіллс Веста» про визнання договору №0002/19/8 про відступлення прав вимоги від 27.03.2019 недійсним.

В обґрунтування заявлених вимог ТОВ «Істеблішмент Компані» вказувало, що за наслідками проведення Фондом гарантування вкладів фізичних осіб відкритих торгів (голландського аукціону) з продажу активів, що обліковуються на балансі ПАТ "Банк Форум", у складі одного лоту №F35GL40580, оформлених протоколом №UA-EA-2019-01-31-000076-b, їх переможцем було визнано ТОВ "ФК "Веста" у зв`язку з чим 28.03.2019 було укладено в т.ч. договір №0002/19/8 про відступлення прав вимоги. Однак при організації і проведенні торгів та укладенні в подальшому оскаржуваного договору було порушено ст. ст. 11, 512-519, 658 ЦК України, ст. ст. 12, 38, 50, 51 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", що не відповідає встановленим ст. 203 ЦК України вимогам, а тому існують правові підстави для визнання його недійсним в силу приписів ст. 215 ЦК України.

ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» надало відзив на позовну заяву, у якому серед іншого вказало, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які воно очікує понести в зв`язку з розглядом справи, становить 81 820,80 грн (витрати на правову допомогу). Заявило, що докази щодо розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, які ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» сплатить в зв`язку з розглядом цієї справи, будуть подані до суду протягом 5 днів після ухвалення рішення суду. До відзиву на позовну заяву ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» додало, серед іншого, ордер на представлення інтересів відповідача та копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю на ім`я Бикович Ю.В.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 27.05.2021 (повний текст складено 14.06.2021) у справі 910/17674/20 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Рішення місцевого господарського суду мотивовано тим, що права та інтереси позивача не порушені, станом на час прийняття рішення у справі він не є кредитором банку, а тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

01.06.2021 до Господарського суду міста Києва від ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» надійшла заява про ухвалення додаткового рішення для вирішення питання про судові витрати, понесені відповідачем у зв`язку з розглядом справи, у якій ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» просить стягнути з ТОВ «Істеблішмент Компані» понесені відповідачем у зв`язку з розглядом справи судові витрати у сумі 81 820,80 грн.

З доданих до поданої заяви ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» документів (в копіях) встановлено таке.

23.12.2020 ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» (клієнт) та Адвокатське об`єднання «Юридичний оберіг» (адвокатське об`єднання) уклали договір про надання правової допомоги (далі - договір), за умовами п. п. 1.1, 1.2 якого клієнт доручив, а адвокатське об`єднання взяло на себе зобов`язання надавати в обсязі та на умовах, передбачених цим договором, вказану нижче правову допомогу, що стосуються, в т.ч. судової справи №910/17674/20 за позовом ТОВ «Істеблішмент Компані» до клієнта, треті особи на стороні відповідача: НБУ, ФГВФО, АТ «Українська залізниця» про визнання договору недійсним. Послуги надаються клієнту шляхом: надання правничої інформації, усного або письмового консультування і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності; складання проектів необхідних процесуальних документів, в т.ч., але не обмежуючись, листів, заяв, скарг, позовних заяв, клопотань, апеляційних чи касаційних скарг, адвокатських запитів тощо; прийняття участі в судових засіданнях по вищевказаним судовим справам; представлення інтересів клієнта у відносинах з іншими особами як юридичними, так і фізичними; збирання та подання доказів; залучення експертів, фахівців, спеціалістів; в інший спосіб, не заборонений чинним законодавством України.

Клієнт зобов`язується відшкодувати адвокатському об`єднанню всі фактичні витрати за цим Договором (в т.ч. сплату державного мита, судового збору, інших судових витрат, нотаріальних послуг, витрат на транспорт, обов`язкових податкових та інших платежів, поштових витрат тощо), а також накладені на нього судом штрафи, як на учасника судового процесу у судових справах, за якими адвокатське об`єднання представляє та відстоює інтереси клієнта (п. п. 2.2.2. договору).

Згідно з п. 3.1 договору за надання послуг клієнт сплачує адвокатському об`єднанню відповідно до умов договору гонорар в наступному розмірі: у справі №910/17674/20 за позовом TOB «Істеблішмент Компані» до клієнта, треті особи на стороні відповідача: НБУ, ФГВФО, АТ «Українська залізниця» про визнання договору недійсним - 54 547,20 грн (без ПДВ) сплачується клієнтом до 12.02.2021 за супроводження адвокатським об`єднанням інтересів клієнта в суді першої інстанції; 27 273,60 грн (без ПДВ) сплачується клієнтом як додаткова винагорода адвокатському об`єднанню в разі досягнення позитивного рішення у вказаній справі, а саме: прийняття рішення про відмову в задоволені позову в повному обсязі, прийняття ухвали суду про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду (пп. пп. 3.1.1, 3.1.1.1, 3.1.1.2 договору).

Відповідно до п. 3.3 договору підтвердженням виконання послуг адвокатським об`єднанням є акт наданих послуг, підписаний сторонами.

01.06.2021 клієнт та адвокатське об`єднання підписали акт приймання-передачі наданих послуг до договору про надання професійної правової допомоги від 23.12.2020 (далі - акт), згідно з яким адвокатське об`єднання надало клієнту за його запитом зазначені у договорі послуги у спорі за позовом ТОВ «Істеблішмент Компані» до клієнта, треті особи на стороні відповідача: НБУ, ФГВФО, AT «Українська залізниця» про визнання договору недійсним у судовій справі № 910/17674/20. Адвокатське об`єднання надало, а Клієнт отримав згідно умов Договору послуги на суму 54 547,20 грн. Оплату у сумі 54 547,20 грн в порядку і на умовах, визначених Договором, адвокатське об`єднання отримало 16.01.2021 і жодних претензій до клієнта не має. У зв`язку із прийняттям позитивного рішення на користь клієнта (повна відмова у задоволенні позовних вимог ТОВ «Істеблішмент Компані») в порядку пп. 3.1.1.2 договору клієнт додатково сплатив, а адвокатське об`єднання отримало 01.06.2021 додаткову винагороду у сумі 27 273,60 грн і жодних претензій до клієнта не має. Акт є невід`ємною частиною договору.

Акт від 01.06.2021 свідчить, що адвокатське об`єднання надало такі послуги (всього 34 год 00 хв):

- зустріч з Клієнтом для надання консультації з приводу спору, який виник із ТОВ «Істеблішмент Компані» (2 год);

- узгодження правової позиції та збір доказів необхідних для підготовки і подачі відзиву (1 год);

- підготовка та подача адвокатом відзиву від 31.12.2020 на позовну заяву ТОВ «Істеблішмент Компані» в судовій справі № 910/ 17674/20 (10 год);

- участь адвоката у судовому засіданні 06.01.2021 року під час розгляду справи в Господарським судом міста (2 год);

- підготовка та подача адвокатом клопотання про долучення документів до матеріалів судової справи (30 хв);

- участь адвоката у судовому засіданні 04.02.2021 року під час розгляду справи в Господарським судом міста Києва (2 год);

- підготовка та подача адвокатом клопотання про ознайомлення з матеріалами судової справи (30 хв);

- ознайомлення представника з матеріалами судової справи № 910/17674/20 (2 год);

- участь адвоката у судовому засіданні 24.02.2021 року під час розгляду справи Господарським судом міста (2 год);

- участь адвоката у судовому засіданні 17.03.2021 року під час розгляду справи Господарським судом міста Києва (2 год);

- підготовка та подача адвокатом письмових пояснень від 21.04.2021 у судовій справі (4 год);

- участь адвоката у судовому засіданні 22.04.2021 року під час розгляду справи в Господарському суді міста Києва (2 год);

- участь адвоката у судовому засіданні 29.04.2021 року підчас розгляду справи в Господарському суді міста Києва (2 год);

- участь адвоката у судовому засіданні 27.05.2021 року під час розгляду справи в Господарському суді міста Києва (2 год).

Платіжними дорученнями №2100 від 16.01.2021 на суму 54 547,20 грн та №3645 від 01.06.2021 на суму 27 273,60 грн клієнт оплатив надані адвокатським об`єднанням послуги.

Додані до заяви, що розглядається, докази свідчать, що ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» у зв`язку з розглядом справи фактично понесло витрати у розмірі 81 820,80 грн.

08.06.2021 до Господарського суду міста Києва від ТОВ «Істеблішмент Компані» надійшло заперечення проти заяви про розподіл судових витрат, у якому заявник просить відмовити у задоволенні зави про розподіл судових витрат; якщо суд вбачатиме за можливе покласти на позивача витрати відповідача на правничу допомогу, просить зменшити розмір вказаних витрат до розміру, який відповідатиме критерію співмірності, а саме 2 000,00 грн.

ТОВ «Істеблішмент Компані» у поданому запереченні проти заяви про розподіл судових витрат вказало, що заявлений відповідачем обсяг витрат є явно завищеним та обтяжливим для позивача. Зазначило, що такий обсяг жодним чином не корелюється зі складністю справи або обсягом робіт, виконаних адвокатом, хід справи жодним чином не вимагав від сторін надмірних зусиль, пошуку доказів, які б знаходились поза їх володінням, проведення спеціальних досліджень або залучення спеціалістів.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

Відповідно до п. 3 ч. 1, ч. 5 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

Згідно з положеннями ст. 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу.

За п. 4 ч. 1 статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

За визначенням п. 9 ч. 1 ст. 1 названого Закону представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини.

Разом з тим чинне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Відповідно до ч. 3 ст. 123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

За ч. 1 ст. 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Частинами 2 та 3 ст. 126 ГПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

За ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), у тому числі висловленою в рішенні від 28.11.2002 «Лавентс проти Латвії» (Lavents v. Latvia) за заявою № 58442/00 щодо судових витрат, за ст. 41 Конвенції суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму (див., серед багатьох інших, рішення ЄСПЛ у справах «Ніколова проти Болгарії» та «Єчюс проти Литви», пункти 79 і 112 відповідно).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

Частина 4 ст. 126 ГПК України передбачає, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

За ч. 5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Тобто в цілому нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.

Верховний Суд у постанові від 20.11.2018 у справі №910/23210/17 зазначив, що види робіт або послуг адвоката, витрат, про відшкодування яких у справі заявлено вимогу, мають відповідати умовам договору про надання правової допомоги, положенням Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» і ГПК України.

Суди, визначаючи розмір суми, яка підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, мають виходити із встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з положеннями ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». За відсутності у тексті договору умов (пунктів) щодо порядку обчислення зазначених витрат, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди залежно від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково (постанова Верховного Суду від 06.03.2019 у справі №922/1163/18).

У постановах від 18.06.2019 у справі №922/3787/17, від 01.08.2019 у справі №915/237/18 Верховний Суд зазначив, що під час визначення розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо.

Розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги і на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг (виконаних робіт) та їх вартості, що сплачена чи підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Для підтвердження цих обставин потрібно надати суду договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, які свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, і оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Аналогічний висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16.

Суд також бере до уваги висновок, зазначений у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 зі справи №922/445/19. В абзацах 2 та 3 п. 6.5 цієї постанови зазначено, що згідно зі змістом п. 1 ч. 2 ст. 126, ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 126 цього Кодексу).

У разі недотримання вимог ч. 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 126 ГПК України).

У постановах Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 зі справи №922/445/19 та від 22.11.2019 зі справи №910/906/18 викладено правову позицію, відповідно до якої положення ч. 5 ст. 126 ГПК України свідчить про те, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони щодо неспівмірності заявлених іншою стороною витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд з огляду на принципи диспозитивності та змагальності не може вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У додатковій постанові від 19.07.2021 у справі №910/16803/19 Верховний Суд зазначив, що втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень ч. 4 ст. 126 ГПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях ст. 627 ЦК України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у ст. 43 ГПК України.

ТОВ «Істеблішмент Компані» надало заперечення проти заяви про розподіл судових витрат, у якому просить відмовити у задоволенні заяви про розподіл судових витрат; якщо суд вбачатиме за можливе покласти на позивача витрати відповідача на правничу допомогу, просить зменшити розмір вказаних витрат до розміру, який відповідатиме критерію співмірності, а саме 2 000,00 грн.

ТОВ «Істеблішмент Компані» у поданому запереченні проти заяви про розподіл судових витрат вказало, що заявлений відповідачем обсяг витрат є явно завищеним та обтяжливим для позивача. Зазначило, що такий обсяг жодним чином не корелюється зі складністю справи або обсягом робіт, виконаних адвокатом, хід справи жодним чином не вимагав від сторін надмірних зусиль, пошуку доказів, які б знаходились поза їх володінням, проведення спеціальних досліджень або залучення спеціалістів.

До поданого заперечення ТОВ «Істеблішмент Компані» додало роздруківку (з ЄДРСР) додаткової ухвали від 04.02.2021 у справі №910/19015/20 за позовом ТОВ "Істеблішмент Компані" до ТОВ «Інвестохіллс Веста», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: НБУ, ФГВФО, ТОВ "Мрія Центр", ТОВ «ТД "Агрі-Трейд", ТОВ "ТД "М-Трейд" про визнання недійсним договору №0002/19/17.

При вирішенні питання щодо розміру суми витрат на професійну правову допомогу колегія суддів також враховує таке.

Верховний Суд дотримується позиції (постанови Верховного Суду від 07.08.2018 у справі №916/1283/17, від 30.07.2019 у справі №902/519/18), що у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, однак, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у ч. 4 ст. 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка зазначає про неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат. Крім того, Верховний Суд у своїх рішеннях зазначив, що для визначення суми відшкодування необхідно послуговуватися критеріями реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін (постанови Верховного Суду від 10.10.2018 у справі №910/21570/17, від 14.11.2018 у справі №921/2/18, додаткова постанова Верховного Суду від 11.12.2018 у справі №910/2170/18, від 10.10.2019 у справі №909/116/19, від 18.03.2021 у справі №910/15621/19, постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц).

Верховний Суд у постановах від 24.01.2019 у справі №910/15944/17, від 19.02.2019 у справі №917/1071/18 вказав, що якщо суд під час розгляду клопотання про зменшення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу (заперечень щодо розміру стягнення витрат на професійну правничу допомогу) визначить, що заявлені витрати є неспівмірними зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, витраченим ним часом на надання таких послуг, не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їх розміру та їх стягнення становить надмірний тягар для іншої сторони, що суперечить принципу розподілу таких витрат, суд має дійти висновку про зменшення заявлених до стягнення з іншої сторони судових витрат на професійну правничу допомогу.

Верховний Суд також дотримується позиції, що визначаючи обсяг юридичної та технічної роботи за результатами розгляду відповідного клопотання про зменшення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу (заперечень щодо розміру стягнення витрат на професійну правничу допомогу), суд ураховує, чи змінювалася правова позиція сторін у справі в судах першої, апеляційної та касаційної інстанції; чи потрібно було адвокату вивчати додаткові джерела права, законодавство, що регулює спір у справі, документи та доводи, якими протилежні сторони у справі обґрунтували свої вимоги, та інші обставини (постанови КГС ВС від 04.12.2018 у справі №911/3386/17, від 11.12.2018 у справі №910/2170/18).

Верховний Суд звернув увагу (постанова КГС ВС від 20.11.2018 у справі №910/23210/17), що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Водночас, як зазначено в постановах КГС ВС від 20.11.2018 у справі №910/23210/17, від 13.02.2019 у справі №911/739/15, від 01.08.2019 у справі №915/237/18, для включення всієї суми гонорару до відшкодування за рахунок позивача має бути встановлено, що його позов не підлягає задоволенню, а за наявності заперечень позивача щодо співмірності заявленої суми компенсації також має бути обґрунтовано, що такі витрати відповідача були необхідними, а їх розмір є розумним і виправданим.

Тобто суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені до відшкодування, з урахуванням того, чи були такі витрати здійснені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

За наявності заперечень іншої сторони суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі її витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час і неспівмірність порівняно з ринковими цінами. Здійснюючи розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу між сторонами спору, господарський суд має враховувати результат розгляду спору, умови договору про надання правничої допомоги, укладеного між стороною спору та адвокатом (адвокатським об`єднанням, бюро), обсяги наданих стороні як клієнту послуг правничої допомоги щодо представництва її інтересів в суді під час розгляду справи.

Слід також у порядку ст. 86 ГПК України давати належну оцінку доказам фактичного надання стороні адвокатських послуг, їх прийняття стороною спору на підставі акта приймання-передачі послуг з виставленням адвокатом (адвокатським об`єднанням, бюро) клієнту рахунка на оплату таких послуг (додаткова постанова Верховного Суду від 07.12.2018 у справі №922/749/18).

Місцевий господарський суд в оскаржуваному додатковому рішенні вказав, що, як вбачається з акта приймання-передачі наданих послуг до договору про надання правової допомоги від 23.12.2021 від 01.07.2021, в надані адвокатським об`єднанням послуги було окремо включені такі види послуг: зустріч з клієнтом для надання консультації з приводу спору, який виник із ТОВ «Істеблішмент Компані»; узгодження правової позиції та збір доказів, необхідних для підготовки та подачі відзиву; підготовка та подача адвокатом відзиву від 31.12.2020 на позовну заяву ТОВ «Істеблішмент Компані» в судовій справі №910/17674/20, що фактично є однією послугою відповідно до п. 2 ст. 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Щодо витраченого адвокатом часу на участь у судових засіданнях (яка за поданим ТОВ «Інвестохіллс Веста» розрахунком складає 14 год) суд врахував, що сукупна тривалість судових засідань у даній справі не перевищувала 3 год. Водночас, за підрахунком суду апеляційної інстанції загальний час участі адвоката у судових засіданнях склав 3 год 51 хв (з урахуванням часу очікування початку судових засідань, які розпочались із запізненням).

Зважаючи на наведене місцевий, господарський суд визначив до стягнення на користь ТОВ «Інвестохіллс Веста» 15 260,19 грн. Водночас будь-яких міркувань, розрахунків, пропорцій для визначення саме такої суми місцевий суд не навів, що має наслідком певну фактичну і правову невизначеність.

Колегія суддів апеляційної інстанції, дослідивши умови укладеного договору про надання правової допомоги та акт приймання передачі наданих послуг, вважає, що відповідно до укладеного з клієнтом договору адвокатське об`єднання надало клієнту передбачені п. 1.2 договору послуги у комплексі, а не взяту кожну окрему правничу дію (наприклад, тільки написати процесуальний документ або суто виступити у судовому засіданні). Саме вчинення комплексу правничих дій, яке визначено сторонами договору як послуги, забезпечить, на думку сторін договору, належну реалізацію прав та обов`язків клієнта для представництва його інтересів.

При цьому згідно з умовами п. 3.1 договору клієнт сплачує адвокатському об`єднанню гонорар саме за надання послуг (перелік визначено у п. 1.2 договору), а не за надання кожної окремої правничої дії окремо.

Щодо поданого ТОВ «Істеблішмент Компані» заперечення проти заяви про розподіл судових витрат колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до ч. ч. 5, 6 ст. 126 ГПК України у разі недотримання вимог ч. 4 цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

ТОВ «Істеблішмент Компані» у поданому запереченні проти заяви про розподіл судових витрат вказало, що заявлений відповідачем обсяг витрат є явно завищеним та обтяжливим для позивача. Зазначило, що такий обсяг жодним чином не корелюється зі складністю справи або обсягом робіт, виконаних адвокатом, хід справи жодним чином не вимагав від сторін надмірних зусиль, пошуку доказів, які б знаходились поза їх володінням, проведення спеціальних досліджень або залучення спеціалістів.

Однак, посилаючись на наведені вище доводи, ТОВ «Істеблішмент Компані» не вказує, у чому конкретно полягають такі обтяжливість, некореляція тощо. Зокрема, за текстом заперечення про розподіл судових витрат ТОВ «Істеблішмент Компані» цитує положення ст. ст. 123,126 ГПК України, ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», витяг з постанови Верховного Суду від 05.06.2018 у справі №904/8308/17 та, посилаючись на наведене, робить висновки, якими обґрунтовує подане заперечення, проте не надає доказів на їх підтвердження.

Відтак ТОВ «Істеблішмент Компані» не довело у встановленому чинним процесуальним законодавством порядку наявність неспівмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката, вимогам ч. 4 ст. 126 ГПК України.

Крім того гонорар адвоката за супроводження справи в суді першої інстанції (комплекс послуг) у договорі визначений конкретною сумою (54 547,20 грн).

Беручи до уваги зазначене, а також інші обставини (обсяг справи (6 томів), який потребував дослідження адвокатом відповідача, кількість судових засідань, процесуальні дії представника відповідача, необґрунтованість позову тощо), а також з огляду на недоведеність позивачем неспівмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката, колегія суддів вважає гонорар у розмірі 54 547,20 грн розумним і співмірним.

Щодо частини вимог заяви ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» про стягнення 27 273,60 грн судових витрат, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про відмову у їх задоволенні, виходячи з такого.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.05.2020 у справі №904/4507/18 підтвердила свій висновок, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін і зробила висновок, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату "гонорару успіху", у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (п. 5.44).

Колегія судді відзначає, що п. 3.1.1.2 договору не прив`язує визначений у ньому «гонорар успіху» до результатів розгляду справи в суді першої інстанції, адже така обставина могла мати місце і після апеляційного чи касаційного перегляду. А отже його стягнення за заявою від 01.06.2021 до того, як позитивне для відповідача рішення (від 27.05.2021) набуло законної сили і не сплив строк його оскарження було б передчасним.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

Як зазначено у п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Суду у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03 від 28.10.2010).

Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006).

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи (ч. ч. 1, 2 ст. 277 ГПК України).

Враховуючи встановлені у справі обставини та норми чинного законодавства, які підлягають до застосування у спірних правовідносинах, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а рішення місцевого господарського суду у цій справі є має бути змінено.

Судові витрати.

У зв`язку з відсутністю підстав для задоволення апеляційної скарги витрати за подання апеляційної скарги у відповідності до ст. 129 ГПК України покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 09.06.2021 у справі №910/17674/20 задовольнити частково.

Додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 09.06.2021 у справі №910/17674/20 змінити, виклавши його в наступній редакції:

«Стягнути Товариства з обмеженою відповідальністю "Істеблішмент Компані" (вул. Анрі Барбюса, 37/1, літ. "Б", м Київ, 03680, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" (вул. Олексія Терьохіна, буд. 8А, офіс 111, Київ 04080 ) витрати на професійну правничу допомогу у сумі 54 547,20 грн.

В решті вимог заяви про ухвалення додаткового рішення для вирішення питання про судові витрати, понесені відповідачем у зв`язку з розглядом справи, відмовити.

В іншій частині додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 09.06.2021 у справі №910/17674/20 залишити без змін.

Доручити Господарському суду міста Києва видати відповідний наказ.

Справу № 910/17674/20 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та в строк, передбачені ст.ст. 287 - 289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 07.10.2021.

Головуючий суддя О.О. Євсіков

Судді В.А. Корсак

Л.П. Зубець