ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" жовтня 2021 р. м. Київ Справа № 911/2381/21

Суддя Конюх О.В., при секретарі судового засідання Манілець А.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження господарську справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ЄвроІнтерБуд», м. Чернівці,

до відповідача фізичної особи - підприємця Русенка Юрія Вікторовича, м. Миронівка Київської області,

про стягнення 71 400,00 грн.

без виклику представників сторін;

СУТЬ СПОРУ:

позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «ЄвроІнтерБуд», м. Чернівці (далі - ТОВ «ЄвроІнтерБуд»), звернувся до господарського суду Київської області з позовом від 09.08.2021 до відповідача - фізичної особи - підприємця Русенка Юрія Вікторовича, м. Миронівка Київської області (далі - ФОП Русенко Ю.В.), в якому просить суд стягнути з відповідача 71 400,00 грн. попередньої оплати.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач здійснив попередню оплату в сумі 71400,00 грн. згідно виставленого рахунку на оплату від 23.04.2020 № 9 який включав вартість товару та послуги доставки), проте відповідач товар не поставив, внаслідок чого за відповідачем рахується заборгованість у сумі 71 400,00 грн.

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача 2 270,00 грн. судового збору та витрати на професійну (правничу) допомогу. У позовній заяві вказано, що докази оплати та акт про надання правової допомоги із остаточним розміром гонорару буде надано пізніше.

Ухвалою господарського суду Київської області від 13.08.2021 відкрито провадження у справі № 911/2381/21, постановлено справу розглядати у порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання (без виклику учасників справи). Цією ж ухвалою зобов`язано відповідача подати протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали про відкриття провадження у справі документи (первинні документи - накладні, акти приймання-передачі товару, товарно-транспортні накладні, платіжні документи, банківські виписки), що підтверджують поставку товару позивачу згідно рахунку № 9 від 23.04.2020, або підтверджують повернення передоплати на суму 71 400,00 грн.

Крім того, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов - 15 днів з моменту отримання копії даної ухвали.

Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться (ч.ч. 1-2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України).

Суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі (ст. 248 Господарського процесуального кодексу України).

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше (ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до частини 3 ст. 120 ГПК України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Як свідчить залучене до матеріалів справи рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, відповідач копію ухвали від 13.08.2021 про відкриття провадження отримав 19.08.2021, відтак, відповідач був належним чином завчасно повідомлений про судовий розгляд, а гарантований ст. 165 ГПК України п`ятнадцятиденний строк на подання відзиву сплив 03.09.2021.

Відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Станом на 08.10.2021 відповідач, який належно повідомлявся судом про судовий розгляд, відзив на позов та витребувані судом документи не подав, не заявив клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, відтак, суд вважає, що у відповідності до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, справа може бути розглянута по суті за наявними в ній матеріалами, яких достатньо для ухвалення обґрунтованого рішення.

У ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи за позовом ТОВ «ЄвроІнтерБуд» до ФОП Русенко Ю.В. про стягнення 71 400,00 грн., дослідивши наявні у матеріалах справи докази та оцінивши їх в сукупності, суд

УСТАНОВИВ:

Відповідно до частини 1 статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цивільними актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до ст. 173 ГК України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених ГК України, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші тощо), а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Згідно з ч. 1 ст. 181 ГК України допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Так, між ТОВ «ЄвроІнтерБуд» та ФОП Русенко Ю.В. була досягнута домовленість про поставку безшовного кольорового покриття площею 60 кв.м(товар) за ціною 950,00 грн. за кв.м. без ПДВ.

Відповідачем виставлено позивачу рахунок на оплату від 23.04.2020 № 9 на оплату вартості товару та доставки матеріалів, всього на суму 71 400,00 грн.

Позивач платіжним дорученням від 24.04.2020 № 10797 перерахував відповідачу 71 400,00 грн. з призначенням платежу «Оплата за безшовне покриття зг рах№9 від 23.04.2020 у т.ч. ПДВ 20% - 11 900,00 грн.»

Крім того, 24.04.2020 відповідачем складено та зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 3 відповідно до платіжного доручення від 24.04.2020 № 10797.

Оскільки зміст договору вбачається з документів, якими обмінялися сторони (рахунок-фактура, платіжне доручення) суд робить висновок про те, що сторони не порушили вимог частини першої статті 208 Цивільного кодексу України щодо письмової форми укладання правочинів між юридичними особами, та у відповідності до ст. 638 ЦК України досягли домовленості з усіх його істотних умов, а за правовим змістом відносини сторін є договором поставки. При цьому згідно досягнутої домовленості товар мав бути доставлений силами та засобами продавця, оскільки покупцем, крім вартості товару, було оплачено також і вартість доставки.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання.

Відповідно до ст. 662 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Згідно із пунктом 1 частини 1 ст. 664 ЦК України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар.

Позивач твердить, що поставка товару відповідачем здійснена не була.

Відповідно до ст. 663 ЦК України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Суд звертає увагу на те, що сторонами письмово не встановлено строк поставки товару.

Відповідно до частини 2 ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

ТОВ «ЄвроІнтерБуд» зверталось до ФОП Русенко Ю.В. з листом-вимогою від 08.09.2020 № 1011/К, у якій вимагало здійснити поставку товару (безшовного кольорового покриття 60 кв.м.) протягом 7 банківських днів з моменту отримання даного листа. Копія вказаного листа із доказами направлення на належну адресу (опис вкладення в лист, накладна Укрпошти від 16.09.2020 №092) залучена до матеріалів справи.

Доказів поставки товару обумовленого договором, суду не подано, як не подано і доказів надання обґрунтованої відповіді на лист.

За таких обставин, суд встановив факт невиконання відповідачем своїх зобов`язань за договором поставки, строк виконання яких настав.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною 2 ст. 614 ЦК України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Відповідно до ч. 3, ч.4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суду не подано доказів того, що відповідач здійснив поставку товару повністю чи частково, у тому числі на вимогу ухвали суду від 13.08.2021, яка набрала законної сили та є обов`язковою для виконання, копію якої відповідач отримав 01.09.2021. Відповідно до частини 2 ст. 74 ГПК України у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Відповідно до спеціальної норми частини 2 статті 693 Цивільного кодексу України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Зі змісту зазначеної норми права вбачається, що умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого обов`язку зі своєчасного передання товару покупцю, а у разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно, тобто або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати. Можливість обрання певного варіанту правової поведінки боржника є виключно правом покупця.

Отже, волевиявлення щодо обрання одного з варіантів вимоги покупця має бути вчинено ним в активній однозначній формі такої поведінки, доведеної до відома продавця.

06.10.2020 позивач ТОВ «ЄвроІнтерБуд», в порядку ст. 693 ЦК України звернувся до відповідача з листом № 1034/К у якому вимагав повернути суму попередньої оплати за товар (безшовне кольорове покриття 60 кв.м) в розмірі 71 400,00 грн. протягом 7 днів з моменту отримання листа. Копія вказаного листа з доказами направлення на належну адресу відповідача (опис вкладення в лист, накладна Укрпошти віл 09.10.2020 №679) залучена до матеріалів справи.

Зважаючи на те, що сума боргу відповідача, яка складає 71 400,00 грн. підтверджена належними доказами, наявними в матеріалах справи, і відповідачем на момент прийняття рішення не надано документи, які свідчать про погашення вказаної заборгованості перед позивачем, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість вимог ТОВ «ЄвроІнтерБуд» до ФОП Русенко Ю.В. про стягнення 71 400,00 грн., у зв`язку з чим даний позов підлягає задоволенню.

У зв`язку із задоволенням позову, витрати по сплаті судового збору, у відповідності до ст. 129 ГПК України, покладаються судом на відповідача у повному обсязі.

Щодо зазначених у позові витрат на професійну правову допомогу, суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Оскільки у процедурі спрощеного провадження стадія судових дебатів відсутня, то вимога ч. 8 ст. 129 ГПК України про подання доказів щодо розміру понесених судових витрат до закінчення судових дебатів не може розповсюджуватися на сторін у справі, яка розглядається у спрощеному провадженні.

Водночас в даному випадку до правовідносин сторін підлягає застосуванню інша вимога ч. 8 ст. 129 ГПК України про подання доказів щодо розміру понесених судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Вказані висновки щодо застосування ч. 8 ст.129 ГПК України містяться у постанові Верховного Суду від 06.10.2020 у справі № 922/376/20.

Доказів на підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу суду не подано.

Отже питання щодо розподілу витрат позивача на професійну правничу допомогу може бути вирішено судом за умови подання позивачем відповідних доказів протягом п`яти днів після ухвалення рішення.

Керуючись статтями 4, 12, 73-92, 129, 233, 236-238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов товариства з обмеженою відповідальністю «ЄвроІнтерБуд» задовольнити повністю.

2. Стягнути з фізичної особи - підприємця Русенко Юрія Вікторовича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ЄвроІнтерБуд» (58023, м. Чернівці, вул. Руська, буд. 259, кв. 55, ідентифікаційний код 39212408)

71 400,00 грн. (сімдесят одна тисяча чотириста гривень нуль копійок) попередньої оплати,

2 270,00 грн. (дві тисячі двісті сімдесят гривень нуль копійок) судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст. ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.В. Конюх