ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про залишення заяви

про відкриття провадження у справі без руху

"04" жовтня 2021 р.м. Одеса Справа № 916/2961/21

Господарський суд Одеської області у складі судді Антощук Світлани Іванівни, дослідивши матеріали заяви (вх. ГСОО №3056/21 від 29.09.2021р.) про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи-підприємця Терещенко Анжеліки Вікторівни ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ),

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Терещенко Анжеліка Вікторівна звернувся до Господарського суду Одеської області із заявою вх. ГСОО №3056/21 від 29.09.2021р. про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність на підставі положень Кодексу України з процедур банкрутства, посилаючись на наявність заборгованості у сумі понад 805 272, 51 грн.

Частиною 1 ст. 3 Господарського процесуального кодексу України закріплено, що судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною 6 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що Господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

21.10.2019р. набрав чинності Кодекс України з процедур банкрутства.

Відповідно до ч. 2 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства з дня введення в дію цього Кодексу визнано такими, що втратили чинність: Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (Відомості Верховної Ради України, 1992 р., N 31, ст. 440 із наступними змінами); Постанову Верховної Ради України "Про введення в дію Закону України "Про банкрутство" (Відомості Верховної Ради України, 1992 р., N 31, ст. 441).

Згідно ч. 4 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства установлено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 113 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про неплатоспроможність боржника фізичної особи, фізичної особи-підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

Згідно ч. 1 ст. 115 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справі про неплатоспроможність боржника-фізичної особи або фізичної особи-підприємця може бути відкрито лише за заявою боржника.

Статтею 116 даного Кодексу встановлено які відомості зазначаються у заяві про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи та документи, що додаються до заяви.

Дослідивши заяву особа-підприємець Терещенко Анжеліки Вікторівни господарським судом встановлено наступні порушення вищезазначених положень Кодексу:

1. на виконання п. 3 ч. ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства, Боржником надано конкретизований список кредиторів і боржників, відомості у якому свідчать про актуальність даних станом на 26.07.2021р. Крім того, Боржником не зазначено суми заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штрафу, пені) окремо перед кожним із кредиторів. У вказаному списку Терещенко А.В. зазначає про наявність 19 кредиторів, однак доказів, які підтверджують виникнення зобов`язання перед кожним із них (договорів, закону, тощо) до господарського суду не надано. У заяві про відкриття провадження у справі Боржник зазначає, що вищезазначені відомості та докази до заяви не надано у зв`язку із їх відсутністю або втратою.

Суд звертає увагу, що посилання Заявника на відсутність у нього оригіналів доказів не звільняє Заявника від обов`язку, визначеного п. 8 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України, щодо зазначення у кого знаходяться оригінали доказів, та не звільняє від обов`язку вжити заходів щодо отримання засвідчених належним чином копій документів, у тому числі у суду або банківської установи. У разі обґрунтованої неможливості подання зазначених Заявником доказів, процесуальним законодавством передбачена можливість вчинення певних процесуальних дій Заявником (ч. 3 ст. 164, ст. 81 Господарського процесуального кодексу України).

Викладені у заяві пояснення щодо неможливості отримання заявником необхідних для подання до суду документів від кредиторів, суд вважає не обґрунтованими, оскільки додані до заяви роздруківки з електронної пошти, у якості доказів звернення до кредиторів, не містять відомостей про їх реальне направлення адресату та отримання фінансовими установами запитів; докази відмови фінансових установ надати заявнику документи та відомості суду не надані.

2. не надано доказів авансування боржником на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень. Наданий Заявником Договір про оплату праці, винагороду та відшкодування витрат арбітражного керуючого від 15.09.2021р., укладений між арбітражним керуючим Білявським Віталієм Віталійовичем (надалі у договорі Сторона-1) та Терещенко А.В. (надалі у договорі Сторона-2), суд не приймає як належний доказ виконання обов`язку щодо авансування основної винагороди керуючому реструктуризацією, з огляду на наступне.

Інститут авансування винагороди арбітражному керуючому є гарантією права учасника справи про банкрутство (керуючого реструкторизацією) на отримання ним грошової винагороди за виконання наданих йому повноважень. Обов`язок здійснення авансування винагороди арбітражному керуючому є безумовним, положеннями Кодексу України з процедур банкрутства не передбачено жодних підстав для звільнення від здійснення такого авансування при звернені до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство/неплатоспроможність.

У п. 37 постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі №910/726/20 від 19.11.2020р., на який посилається Заявник як на підставу можливості альтернативного врегулювання питання авансування, зазначено наступне: "37. Зазначене не позбавляє можливості боржника (фізичної особи) укласти угоду з арбітражним керуючим, який погодиться на умовах відстрочення оплати до реалізації майна боржника виконувати повноваження керуючого реструктуризацією у справі про банкрутство цієї особи та відповідного звернення обох осіб (боржника та арбітражного керуючого) до суду про призначення його керуючим реструктуризацією у справу про банкрутство фізичної особи, яке подається разом із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство. Місцевий суд може розглянути подані документи, як альтернативу мирного врегулювання правовідносин з оплати винагороди арбітражному керуючому, та прийняти відповідне рішення про можливість задоволення заяви боржника, дослідивши всю сукупність наданих ним доказів на обґрунтування неплатоспроможності фізичної особи."

Вказана правова позиція касаційного суду, допускає можливість мирного врегулювання між Боржником та арбітражним керуючим питання авансування грошової винагороди, однак ставить таку можливість у залежність від наявності у Боржника майна, яке буде реалізовано у перспективі (відстрочка платежу) у справі про неплатоспроможність. Крім того, Верховний Суд зазначає, що місцевий суд приймає рішення про надання такої можливості за результатами дослідження усієї сукупності наданих документів.

Таким чином, місцевому суду необхідно встановити наявність у Боржника майна, яке може бути реалізовану у справі, та за рахунок якого можливо (з відстроченням) оплатити грошову винагороду керуючому реструктуризацією за три перших місяці.

Крім того, інші додані до заяви документи, мають свідчити про реальну можливість досягнення етапу реалізації майна у справі виконання плану реструктуризації боргів або перехід до процедури погашення боргів, оскільки положення ч.7 ст.123 Кодексу України з процедур банкрутства передбачає умови закриття провадження у справі і етап реалізації майна Боржника у справі не відбувається у той час, коли заборгованість по основній грошовій винагороді керуючого реструктуризацією вже виникла.

Господарський суд вважає, що у ОСОБА_1 відсутня спроможність мирного врегулювання питання оплати послуг арбітражного керуючого шляхом укладення відповідного договору, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що у Боржника у власності перебуває Ѕ квартири за адресою АДРЕСА_2 , у якій вона зареєстрована разом зі своїм сином ОСОБА_2 , вказана майно не є предметом забезпечення. Рухоме майно, або інше нерухоме майно, зокрема квартира або житловий будинок у боржника відсутнє.

Згідно наданих відомостей ОСОБА_1 дохід від підприємницької діяльності не отримає, на даний час не працевлаштована, інших доходів не має. Фактично проживає у орендованому житлі.

Відповідно до положень ч. 6 ст. 131 Кодексу України з процедур банкрутства квартира, яка перебуває у власності Боржника, ймовірно, не буде включена до складу ліквідаційної маси, у зв`язку із чим у Боржника відсутнє будь-яке майно, яке могло б бути реалізоване у справі про неплатоспроможність. Наявність на розгляді суду заяви про неплатоспроможність фізичної особи-підприємця Терещенко А.В. є додатковим непрямим доказом неможливості врегулювання Боржником своїх фінансових боргових зобов`язань самостійно.

Крім того, суд звертає увагу Заявника, що наданий Договір складено із значними порушення законодавства про банкрутство, а саме:

1) сторонами погоджено, що вказаний договір укладено у відповідності до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", який втратив чинність 21.10.2019р. Норми вказаного Закону взагалі не містили положень про процедуру неплатоспроможності фізичної особи Боржника та авансування винагороди арбітражного керуючого;

2) предмет договору є значно ширшим за право, яке має гарантується інститутом авансування (зокрема, п.п. 1.1. Договору закріплено, що його предметом є оплата послуг керуючого реструктуризацією та відшкодування витрат керуючого реструктуризацією боржника) та містить певні умови для здійснення Заявником оплати послуг керуючого реструктуризацією (зокрема, п.п. 3.4. Договору встановлено, розрахунки проводяться шляхом оплати Стороною-2 грошових коштів на депозитний рахунок суду, в якому перебуває провадження, у порядку п. 3.3. даного Договору, за умови надсилання Стороною-1 поточних звітів про проведену роботу та стан процедури реструктуризації боргів Боржника). Проте, згідно положень Кодексу України з процедур банкрутства Заявник зобов`язаний здійснити авансування виключно основної винагороди арбітражному керуючому, розмір якої визначено ч. 2 ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства.

Абзацами 5-7 вищезазначеної статті встановлено, що право вимоги основної винагороди виникає в арбітражного керуючого в останній день кожного календарного місяця виконання ним повноважень. Сплата основної винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна, ліквідатора, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією здійснюється за рахунок коштів, авансованих заявником (кредитором або боржником) на депозитний рахунок господарського суду, який розглядає справу, до моменту подання заяви про відновлення відкриття провадження у справі. У разі якщо процедура триває після закінчення авансованих заявником коштів, основна винагорода арбітражного керуючого сплачується за рахунок коштів, одержаних боржником - юридичною особою у результаті господарської діяльності, або коштів, одержаних від продажу майна боржника, яке не перебуває в заставі.

Відшкодування витрат арбітражного керуючого, відповідно до ч. 6 ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства здійснюється при завершенні відповідної судової процедури (процедури реструктуризації боргів боржника) та здійснюється за умови схвалення зборами кредиторів боржника відповідного звіту арбітражного керуючого.

Із наведеного вбачається, що право вимоги сплати основної винагороди арбітражного керуючого за виконання покладених на нього повноважень є беззастережним, здійснюється за рахунок коштів авансованих заявником (кредитором або боржником) на депозитний рахунок господарського суду, який розглядає справу, до моменту подання заяви про відновлення відкриття провадження у справі. У випадку закінчення авансованих коштів основна винагорода арбітражного керуючого сплачується за рахунок коштів, одержаних від продажу майна боржника, яке не перебуває в заставі.

Положеннями ч. 2 Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень керуючого реструктуризацією становить п`ять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за кожен місяць виконання арбітражним керуючим повноважень.

Відповідно до ст. 7 Закону України ,,Про Державний бюджет України на 2021 рік прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць з 01 липня 2021р. складає 2 379 грн.

Таким чином, розмір авансування винагороди арбітражному керуючому за три місяці виконання повноважень складає 35 685 грн.

Крім того, господарський суду зазначає, що надані Боржником довідки МВС про відсутність зареєстрованих за Терещенко А.В. транспортних засобів та про відсутність непогашеної судимості відображають інформацію, яка була актуальною більше ніж два місяці тому.

Відповідно до ч. 3 ст. 37 Кодексу України з процедур банкрутства Господарський суд залишає без руху заяву про відкриття провадження у справі з підстав, передбачених ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням вимог цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене, господарський суд залишає заяву про відкриття провадження у справі без руху.

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього Кодексу. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Керуючись ч. 3 ст. 37, ч. 3 ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства, ст.174, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Залишити без руху заяву (вх. ГСОО №3056/21 від 29.09.2021р.) про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи-підприємця Терещенко Анжеліки Вікторівни ( АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_1 ).

2. Зобов`язати фізичну особу-підприємця Терещенко А.В. надати суду заяву про усунення недоліків у строк, що не перевищує десяти днів з дня вручення даної ухвали. До заяви додати:

- конкретизований список кредиторів і боржників фізичної особи-підприємця Терещенко А.В. із зазначенням у ньому актуальних, на дату звернення до суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність відомостей, визначених п. 3 ч. 3 ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства, зокрема, суми грошових вимог кожного із кредиторів (загальної суми заборгованості, заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штрафу, пені) окремо) та дати складання цього списку;

- належним чином засвідчені копії доказів, які підтверджують виникнення зобов`язання перед кожним із кредиторів;

- докази авансування боржником на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень у сумі 35 685 грн.;

- актуальні відомості щодо відсутності непогашеної судимості за економічні злочини;

- актуальну довідку МВС про відсутність зареєстрованих транспортних засобів за Терещенко А.В.

Ухвала набрала законної сили 04.10.2021р. та не може бути оскаржена окремо від рішення суду.

Копію ухвали надіслати: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 ).

Суддя С.І. Антощук