ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

08 жовтня 2021 року м. ХарківСправа № 922/1281/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Аріт К.В.

при секретарі судового засідання Горбачовій О.В.

розглянувши заяву боржника про відстрочення виконання рішення по справі

за позовом Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ
до Акціонерного товариства "ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ "ХАРКІВГАЗ", м.Харків
про стягнення 81824395,73 грн.
за участю представників:

стягувача - Конопліцький І.В. (адвокат, довіреність №14-190 від 26.10.2020 року);

боржника - Юркова Т.С. (адвокат, довіреність №Др-197-1220 від 28.12.2020 року.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Харківської області від 12.05.2021 року по справі №922/1281/19 стягнуто з відповідача 75048686,10 грн., з яких 14306030,04 грн. 3% річних, 60742656,06 грн. інфляційних, та 616674,08 грн. судового збору.

22.09.2021 року відповідач надав до суду заяву про відстрочення виконання рішення в порядку ст.331 ГПК України (вх.№22314).

Ухвалою суду від 23.09.2021 року відкладено вирішення питання про прийняття до розгляду заяви про відстрочення виконання рішення в порядку ст.331 ГПК України (вх.№22314 від 22.09.21) до повернення матеріалів справи №922/1281/19 зі Східного апеляційного господарського суду.

04.10.2021 року справа №922/1281/19 повернулась до господарського суду Харківської області.

Ухвалою суду від 04.10.2021 року прийнято до розгляду заяву боржника про відстрочення виконання рішення та призначено її до розгляду в судовому засіданні на 08.10.2021 року, відмовлено в задоволенні клопотання боржника про зупинення виконання рішення по справі №922/1281/19 на час розгляду заяви про відстрочення виконання рішення.

У судовому засіданні 08.10.2021 року представник боржника підтримав подану заяву, просив відстрочити виконання рішення суду на 1 рік з дня набрання законної сили рішенням - до 22.09.2022 року.

Представник стягувача проти відстрочки виконання рішення заперечував.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються заява про відстрочку виконання рішення та заперечення проти неї, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для вирішення заяви по суті, суд встановив наступне.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 21.09.2021 року залишено без змін рішення господарського суду Харківської області від 12.05.2021 року по справі №922/1281/19, за яким стягнуто з відповідача 75048686,10 грн., з яких 14306030,04 грн. 3% річних, 60742656,06 грн. інфляційних, та 616674,08 грн. судового збору.

04.10.2021 року на виконання рішення господарського суду Харківської області від 12.05.2021 року та постанови Східного апеляційного господарського суду від 21.09.2021 року судом видано наказ.

Боржник - АТ "ОГС "Харківгаз" є суб`єктом природної монополії та на підставі ліцензії виданої відповідно до постанови НКРЕКП №809 від 19.09.2017 року (зі змінами) та статуту Товариства, здійснює господарську діяльність з розподілу природного газу в межах території Харківської області.

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України Про природні монополії, сферами діяльності суб`єктів природних монополій, серед іншого є розподіл природного і нафтового газу трубопроводами.

Відповідно до Статуту АТ "ОГС "Харківгаз" створене з метою задоволення попиту споживачів на послуги розподілу природного газу.

Предметом діяльності АТ "ОГС "Харківгаз", зокрема, є створення, технічне обслуговування і експлуатація газових мереж, споруд, обладнання і приладів для газопостачання природного і скрапленого газу; виконання ремонтів газопроводів, газових приладів і пристроїв, локалізація і ліквідація аварійних ситуацій тощо. Здійснюючи відповідну діяльність Товариство зобов`язане забезпечувати безперебійне та безаварійне надання послуг, утримувати газові мережі, споруди на них, систему газопостачання та газифікації в належному стані.

Стягнення з боржника на користь стягувача 75048686,10 грн. може мати за собою негативні наслідки, а саме: несвоєчасне або неякісне технічне обслуговування, ремонт газових мереж, споруд на них, систем газопостачання та газифікації та в свою чергу - неякісне надання послуг споживачам АТ "ОГС "Харківгаз".

Згідно з ст.4 Закону України Про природні монополії державне регулювання діяльності суб`єктів природних монополій у сферах, визначених у статті 5 цього Закону, здійснюється національними комісіями регулювання природних монополій.

Будучи суб`єктом природної монополії АТ "ОГС "Харківгаз" обмежений у своєму праві здійснення інших видів господарської діяльності, зважаючи, що діяльність з розподілу природного газу здійснюється ним в умовах імперативного державного регулювання, в тому числі, в частині встановлення тарифів на транспортування природного газу газорозподільними мережами (ст.4 Закону Про ринок природного газу, ст.ст.4, 8-10 Закону Про природні монополії - загальні норми, які вказують що розподіл газу монополія та, що державну політику на ринку газу визначають та здійснюють органи державної влади, зокрема, НКРЕКП), тариф на розподіл природного газу є основним джерелом фінансування діяльності позивача.

Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг - державний колегіальний орган, що здійснює державне регулювання діяльності суб`єктів природних монополій.

Діяльність НКРЕКП спрямована на виконання основних завдань, визначених Законом України Про природні монополії, зокрема: формування цінової і тарифної політики в сферах електроенергетики, теплопостачання та нафтогазовому комплексі.

Так, відповідно до ст.1 Закону України Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - Регулятор), є постійно діючим центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, який утворюється Кабінетом Міністрів України.

Ст.3 Закону України Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг передбачає, що Регулятор здійснює державне регулювання з метою досягнення балансу інтересів споживачів, суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, і держави, забезпечення енергетичної безпеки, європейської інтеграції ринків електричної енергії та природного газу України. Регулятор здійснює державне регулювання, зокрема, шляхом формування цінової і тарифної політики у сферах енергетики та комунальних послуг та реалізації відповідної політики у випадках, коли такі повноваження надані Регулятору законом.

В зв`язку з тим, що на протязі чотирьох років (2016-2019) Регулятор - НКРЕКП України не переглядав тариф для АТ "ОГС "Харківгаз", в Компанії існує накопичена заборгованість перед: АТ НАК Нафтогаз України та АТ УКТРАНСГАЗ у сумі ,37 грн.

Можливість АТ "ОГС "Харківгаз" розрахуватись за природний газ для потреб ВТВ перед постачальниками прямо залежить від затвердженого граничного допустимого розміру ВТВ. З 2016 по 2019 роки АТ "ОГС "Харківгаз" неодноразово зверталось до НКРЕКП із заявами про встановлення (перегляду) тарифу, а також щодо включення до тарифу на послуги розподілу природного газу компенсації дефіциту коштів, який виник внаслідок тарифної політики НКРЕКП протягом 2016-2019 років, за якою до тарифу не було включено компенсацію різниці в цінах на ВТВ та недоотриманої тарифної виручки.

15.05.2019 року Шостим апеляційним адміністративним судом по справі №826/9826/18 прийнято постанову, якою зобов`язано НКРЕКП встановити для АТ "ОГС "Харківгаз" економічно обґрунтований тариф на транспортування природного газу розподільними трубопроводами, включивши до складу такого тарифу обсяги природного газу для потреб ВТВ, а саме: компенсацію вартості ВТВ за 2014-2015 року в розмірі 230385,7 тис. грн. без ПДВ, компенсацію вартості ВТВ за 2016-2017 роки в розмірі 124048,5 тис. грн. без ПДВ, вартість газу для потреб виробничо-технологічних витрат та нормованих втрат на період 2018 року в розмірі 235335тис.грн. без ПДВ.

Крім того, у постанові Шостого апеляційного адміністративного суду від 15.05.2019 року №826/9826/18 суд зазначив, що допущена НКРЕКП бездіяльність щодо затвердження (перегляду) тарифу на транспортування природного газу розподільними газопроводами у бік економічного обґрунтованого не забезпечує Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз відшкодування його обґрунтованих витрат в частині компенсації витрат природного газу для потреб ВТВ минулих періодів 2014 - 2018 років.

Постановою Верховного Суду від 21.11.2019 року по справі №826/9826/18 встановлено, що допущена Нацкомісією бездіяльність щодо затвердження (перегляд) тарифу на транспортування природного газу розподільними газопроводами у бік економічно обґрунтованого, не забезпечує позивачу відшкодування його обґрунтованих витрат в частині компенсації витрат природного газу для потреб ВТВ минулих періодів 2014-2018 років (п.48).

Крім того, Верховний Суд у своїй постанові від 21.11.2019 року у справі №826/9826/18 дійшов до таких висновків, що п.51. ... АТ Харківгаз поніс за спірний період реальні збитки, то вони мають бути відшкодовані шляхом включення до складу економічно обґрунтованого тарифу обсягів природного газу для потреб ВТВ, розрахованих відповідно до Методики ВТВ №264, Методики втрат №264.

В липні 2019 державним виконавцем Відділу примусового виконання Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відкрито виконавче провадження № 59625562 з примусового виконання виконавчого листа №826/9826/18 виданого 05.07.2019 року щодо зобов`язання НКРЕКП встановити для АТ Харківгаз економічно обґрунтований тариф на транспортування природного газу розподільними трубопроводами, включивши до складу такого тарифу обсяги природного газу для потреб ВТВ.23.03.2020 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рубель І.В. прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження №59625562.

В 2020-2021 роках в адміністративному суді в межах справи №640/9998/20 було розглянуто питання законності/незаконності дій головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, в частині прийняття постанови про закінчення виконавчого провадження від 23.03.2020 року за №59625562, а також визнання протиправною та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження від 23.03.2020 року №59625562 головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України .

Рішенням Окружного адміністративного суду м.Києва від 06.07.2020 року позов задоволено повністю. Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.02.2021 року в задоволенні апеляційної скарги НКРЕКП відмовлено. Рішення Окружного адміністративного суду від 06.07.2020 року залишено без змін.

На сьогоднішній день рішення адміністративного суду у справі №826/9826/18 не виконано.

Відповідно до прийнятної постанови №3044 від 24.12.2019 року, встановивши новий тариф на розподіл природного газу з 01.01.2020 року по 30.06.2020 року, в якому передбачено збільшення тарифу від діючого в 2019 році (2019 рік - 0,72 грн. за м.куб, а з 01.01.2020 року по 30.06.2020 року - 1,03 грн. за м.куб), але елемент витрат планової річної тарифної виручки "Компенсації витрат за попередні періоди" не передбачений.

З 01.07.2020 року по 31.12.2020 року в тариф був доданий елемент витрат планової річної тарифної виручки "Компенсації витрат за попередні періоди" в сумі 46135,2 тис. грн.

Згідно з постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.12.2020 року №2782 Про встановлення тарифу на послуги розподілу природного газу для АТ Харківгаз (далі Постанова №2782) встановлено АТ Харківгаз тариф на послуги розподілу природного газу - у розмірі 1,90 грн. за 1м3 на місяць (без урахування ПДВ); структуру тарифу на послуги розподілу природного газу згідно з додатком;

Відповідно до Додатка Постанови №2782 до структури тарифу включено компенсацію витрат за попередні періоди у розмірі 64291,3 тис.грн.

Але, Постановою від 30.01.2021 року №133 НКРЕКП внесла зміни до постанови НКРЕКП від 30.12.2020 року №2782 та встановило Компенсацію витрат за попередні періоди на 2021 рік на рівні 18 001,6 тис, грн.

Отже, протягом 2020 року діяли наступні тарифи на розподіл природного газу:

- з 01.01.2020 року - 1,03 грн (без ПДВ) за 1 куб.м, розподілу природного газу (постанова НКРЕКП № 3044 від 24.12.19);

- з 01.07.2020 року 1,13 грн (без ПДВ) за 1 куб.м, розподілу природного газу

(постанова НКРЕКП №3044 від 24.12.19 у редакції №1182 від 24.06.20).

Вищезазначеними постановами передбачено чистий дохід протягом 2020 року у розмірі 811731,70 тис.грн., однак, зазначеного доходу підприємство не отримало за рахунок невідповідності обсягів планової річної замовленої потужності розподілу природного газу, які передбачені тарифом на рівні 752481,90 тис. куб.м., фактичним обсягам, які склали 630094,23 тис. куб.м, розподілу природного газу, тобто фактичні обсяги на 16,3% менше ніж планові. Значне зниження фактичних обсягів річної замовленої потужності призвело до зменшення чистого доходу на 131,33 млн.грн.

Окрім того, встановлення економічно необґрунтованого тарифу та значне падіння обсягів розподілу стало причиною дефіциту коштів за наступними елементами витрат тарифу: вартість газу на нормативні та виробничо-технологічні втрати/витрати природного газу та власні потреби - за рахунок передбачення необґрунтованих обсягів та ціни на природний газ в структурі тарифу призвело до дефіциту (збитку) коштів в розмірі 180,19 млн.грн.

Вартість матеріалів та послуг - дефіцит коштів складає 60,71 млн.грн.

Витрати на оплату праці та Нарахування на заробітну плату дефіцит коштів створився виключно за рахунок падіння обсягів у розмірі 31,20 млн.грн.

Амортизація - витрати на капітальні вкладення для відновлення газових мереж дефіцит коштів складає 10,59 млн.грн.

Загальний дефіцит фінансування вищезазначених витрат у розмірі 282,69млн.грн. був покритий за рахунок елементи витрат планової річної тарифної виручки Прибуток у розмірі 54,14 млн.грн. та є причиною тарифного збитку у розмірі 228,55 млн.грн.

Тобто, за підсумками 2020 року за напрямком діяльності з розподілу природного газу АТ Харківгаз отримало збиток у розмірі 228,55 млн.грн.

Постановою НКРЕКП від 25.02.2016 року №236 передбачено можливість включення компенсації витрат за попередні періоди в складі елементу витрат Прибуток планової річної тарифної виручки.

У зв`язку з тим, що протягом 2020 року АТ Харківгаз отримало збиток за напрямком діяльності з розподілу природного газу, тому компенсацію витрат (збитків), як складової частини прибутку, не було отримано.

Крім того, на розгляді в господарських судах знаходяться справи за позовами власника природного газу та Оператора ГТС про стягнення з АТ "Харківгаз" ,67 грн.

Бездіяльність НКРЕКП, яка призвела до збитків АТ Харківгаз також встановлюється Сертифікатом №6077 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) від 29.03.2016 року, виданим Торгово-промисловою палатою України.

Зазначеним сертифікатом засвідчено форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), зокрема, підтверджено дїї/бездіяльність третіх осіб/органів державної влади, що призвели до неможливості оплати АТ Харківгаз придбаного протягом 2014-2015 років природного газу в частині обсягів виробничо-технологічних витрат та нормованих втрат, які не були враховані при встановленні тарифів на розподіл природного газу, у розмірі 32,288 млн.куб.м за Договором №13-228-ВТВ на купівлю-продаж природного газу, укладеного 04.01.2013 року між АТ Харківгаз та АТ НАК Нафтогаз України.

Відповідно до Сертифікату дата настання форс-мажорних обставин - 01 травня 2014 року, та станом на сьогоднішній день такі обставини продовжують тривати.

Відповідно до Звіту про фінансові результати АТ Харківгаз (Звіту про сукупний дохід) за 2019-2020 роки та Балансу (Звіт про фінансовий стан) за 2019-2020 роки: чистий збиток АТ Харківгаз за 2019 рік склав 528,194 млн. грн.; дебіторська заборгованість за продукцію, товари роботи послуги (код рядка Балансу 1125) перед АТ Харківгаз за 2019 рік становила 11089 млн. грн.;

- поточна кредиторська заборгованість за довгостроковими зобов`язаннями (код рядка Балансу 1610 та 1615) становила 1441428 млн. грн.;

- чистий збиток АТ Харківгаз за 2020 рік склав 237 872 млн. грн.;

- дебіторська заборгованість за продукцію, товари роботи послуги (код рядка Балансу 1125) перед АТ Харківгаз за 2020 рік становила 22162 млн. грн.;

- поточна кредиторська заборгованість за довгостроковими зобов`язаннями (код рядка Балансу 1610 та 1615) становила 1 568 917 млн. грн.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав заяви про відстрочку виконання рішення, суд виходить з наступного.

Положенням ст.331 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) передбачено, зокрема, що підставою для відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (винятковий випадок). Вирішуючи питання про відстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору, тощо. Відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

В обґрунтування заяви про надання відстрочення виконання рішення заявник (боржник) посилається на важке економічне становище, збитковість підприємства, обмеженість матеріальних ресурсів, а також на те, що обставини, які спричинили виникнення заборгованості перед позивачем зумовлені невідповідністю тарифів на ринку газу реаліям сьогодення.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20 липня 2004 року по справі "Шмалько проти України" (заява № 60750/00) зазначено, що для цілей ст. 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду. У рішенні від 17 травня 2005 року по справі "Чіжов проти України" (заява №6962/02) Європейський суд з прав людини зазначив, що позитивним обов`язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб переконатися, що неналежне зволікання відсутнє та що система ефективна і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії §1 ст.6 Конвенції. Затримка у виконанні рішення може бути виправдана за виняткових обставин. Але затримка не повинна бути такою, що позбавляє сутності право, яке захищається п.1 ст. 6 Конвенції ("Іммобільяре Саффі проти Італії", заява № 22774/93, §74, ЄСПЛ 1999-V).

Так, судом встановлено, що несвоєчасне погашення заборгованості заявника (боржника) перед стягувачем сталося не з його вини. Єдиним джерелом для оплати послуг по розподілу та поставці природного газу є кошти, отримані в якості оплати з боку населення, бюджетних установ та госпрозрахункових підприємств. Надані боржником звіти про фінансові результати свідчать, що останні роки для боржника закінчились із чистим фінансовим результатом у вигляді збитку.

При цьому зазначає, що саме по собі скрутне фінансове становище боржника не є винятковою обставиною, за наявності якої може бути надано відстрочення виконання рішення.

Проте, в даному випадку винятковою обставиною за цією справою є бездіяльність НКРЕКП, яка виразилась у незатвердженні (перегляді) тарифу на транспортування природного газу розподільними газопроводами у бік економічного обґрунтованого, що зазначено у справі №826/9826/18, окрім зазначеного, винятковим випадком можуть бути й наслідки, до яких може призвести примусове виконання судового рішення (зокрема арешт, накладений на кошти боржника) для боржника і його споживачів (населення, бюджетних організації тощо).

Так, заявник (боржник), який займає монопольне становище на ринку, самостійно не має права встановлювати тарифи на свої послуги, оскільки вони є державно регульованими, а діючі тарифи, встановлені НКРЕКП, і про що вказує боржник, є збитковими (внаслідок невідповідності обсягів виробництва теплової енергії в затверджених тарифах фактичному виробництву), що і стало основною причиною незадовільного фінансового стану та виникнення різниці в тарифах, яка на сьогодні є не нарахованою та не погашеною, що призводить до накопичення кредиторської заборгованості перед основним постачальником енергоресурсів АТ "НАК Нафтогаз України".

Вказані обставини підтверджені у справі №826/9826/18, зокрема у Постанові Шостого апеляційного адміністративного суду від 15.05.2019 року суд зазначив, що допущена НКРЕКП бездіяльність щодо затвердження (перегляду) тарифу на транспортування природного газу розподільними газопроводами у бік економічного обґрунтованого не забезпечує Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" відшкодування його обґрунтованих витрат в частині компенсації витрат природного газу для потреб ВТВ минулих періодів 2014 - 2018 років, що призвело до зростання заборгованості за договором купівлі-продажу природного газу №13-228-ВТВ від 04 січня 2013 року з незалежних від дій та волі підприємства (боржника) причин. Постанова НКРЕКП не містить компенсації витрат, що виникли внаслідок неврахування НКРЕКП в тарифах 2014-2016 років необхідних обсягів природного газу для потреб виробничо-технологічних витрат та нормативних втрат для різниці в тарифах на ВТВ і недоотримання тарифної виручки у зв`язку із зменшенням обсягів розподілу газу в розмірі 223730,5 тис.грн. (без ПДВ), про які заявлено у заяві про перегляд (встановлення) тарифу. Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" понесло за вказаний період реальні збитки, які повинні бути відшкодовані шляхом включення до складу економічно обґрунтованого тарифу обсяги природного газу для ВТВ, розраховані відповідно до Методики визначення питомих виробничо-технологічних втрат природного газу …. а саме компенсацією ВТВ за 2014-2015 роки у розмірі 230385,7 тис.грн. без ПДВ, компенсацією ВТВ за 2016-2017 роки у розмірі 124048,5 тис.грн. без ПДВ, вартість газу для потреб виробничо-технологічних витрат та нормативних втрат на період 2018 р. в розмірі 235335 тис.грн.

В 2020-2021 роках в адміністративному суді в межах справи №640/9998/20 було розглянуто питання законності/незаконності дій головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рубель Інни Вікторівни в частині прийняття постанови про закінчення виконавчого провадження від 23.03.2020 року за №59625562, а також визнання протиправною та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження від 23.03.2020 року №59625562 головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рубель Інни Вікторівни.

Рішенням Окружного адміністративного суду м.Києва від 06.07.2020 року позов задоволено повністю. Під час апеляційного перегляду суд апеляційної інстанції вказав на наявність справи №826/9826/18 в якій НКРЕКП зобов`язано встановити для боржника (заявника за даною заявою) економічно обґрунтований тариф на транспортування природного газу розподільними трубопроводами, включивши до складу такого тарифу обсяги природного газу для потреб ВТВ, розраховані відповідно до Методики визначення питомих виробничо-технологічних витрат природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами, затвердженої наказом Міністерства палива та енергетики України від 30.05.2003 року №264, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 09.07.2003 року за №570/7891, Методики визначення питомих виробничо-технологічних витрат природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами, затвердженої наказом Міністерства палива та енергетики України 09 липня 2003 року за №570/7892, а саме:

- компенсацію вартості ВТВ за 2014-2015 роки в розмірі 230 385,7 грн. без ПДВ;

- компенсацію вартості ВТВ за 2016-2017 роки в розмірі 124 048,5 тис грн. без ПДВ;

- вартість газу для потреб виробничо-технологічних витрат та нормованих втрат на період 2018 роу в розмірі 235335 тис. грн. без ПДВ. Відповідно до прийнятної постанови № 3044 від 24.12.2019 року направлено стягувачу у встановлені чинним законодавством строки.

Відсутність вини боржника також встановлена судом апеляційної інстанції під час розгляду справи №922/2381/16 про стягнення основної заборгованості відповідача за договором №13-228-ВТВ, в результаті чого позивачем нараховані штрафні санкції у справі №922/1281/19. В постанові суд зазначив, що заборгованість відповідача перед позивачем утворилась впродовж 2014-2015 року у зв`язку з неможливістю відповідачем виконувати умови договору через відсутність в тарифі на розподіл природного газу, який встановлює НКРЕКП, компенсації виробничо-технологічних витрат та нормованих втрат ПАТ Харківгаз, оскільки протягом 2014 - 2015 років при формуванні та затвердженні гранично допустимого розміру ВТВ та тарифу на розподіл природного газу Міненерго та НКРЕКП не було враховано обсяги витрат газу на покриття ВТВ.

При цьому, судом апеляційної інстанції у справі №922/2381/16 застосовано приписи статті 75 ГПК України та враховані преюдиційні обставини, встановлені у постанові Шостого апеляційного адміністративного суду від 15.05.2019 року у справі №826/9826/18, яку залишено без змін постановою Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 21.11.2019 у справі № 826/9826/18, щодо того, що допущення Нацкомісією бездіяльність стосовно затвердження (перегляд) тарифу на транспортування природного газу розподільними газопроводами у бік економічно обґрунтованого, не забезпечує позивачу (у справі №828/9826/18 - ПАТ Харківгаз) відшкодування його обґрунтованих витрат в частині компенсації витрат природного газу для потреб ВТВ минулих періодів 2014-2018 років. Вказане призводить до зростання заборгованості позивача (у справі №828/9826/18 - ПАТ Харківгаз) перед власником природного газу за договором купівлі-продажу природного газу № 13-228-ВТВ для потреб ВТВ, укладеним між ПАТ Харківгаз та ПАТ НАК Нафтогаз України.

Тобто, у справі №922/2381/16 апеляційним господарським судом встановлено відсутність вини відповідача у виникненні заборгованості за договором №13-228-ВТВ (за неналежне виконання якого у справі №922/1281/19 заявлені до стягнення пеня, 3% річних, інфляційні).

Частиною 2 ст.13 Закону України Про судоустрій і статус суддів визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість (преюдиційність) судових рішень для інших судів встановлена законом.

Так, згідно з частиною 4 статті 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Зазначеною нормою встановлено, що факти, які містяться у прийнятих раніше судових рішеннях мають для суду преюдиціальний характер. Преюдиціальність означає обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набуло законної сили, в одній справі для суду при розгляді інших справ.

Таким чином, в силу приписів статті 75 ГПК України судом вважається доведеним факт відсутності вини у відповідача щодо виникнення заборгованості за договором №13-228-ВТВ, у зв`язку з чим, в задоволенні позовних вимог щодо стягнення пені, як неустойки за порушення господарського зобов`язання, у справах №922/2381/16 та №922/1281/19 судами було відмовлено.

Судом при розгляді заяви враховано, що боржник визнає наявність обов`язку виконання рішення у даній справі, не відмовляється та не ухиляється від такого виконання, а навпаки шукає способи погашення заборгованості перед стягувачем. Натомість, стягувачем не надано доказів, які підтверджують понесенням ним збитків або можливості їх понесення у зв`язку з несвоєчасним виконанням боржником прийнятих на себе зобов`язань за спірним договором.

Додатково судом враховано й ту обставину, що відкриття виконавчого провадження матиме наслідком нарахування державним/приватним виконавцем виконавчого збору, що стане додатковим тягарем для заявника (боржника), враховуючи розмір заборгованості, з якої буде вираховуватись виконавчий збір, з урахуванням того, що боржник має заборгованість перед кредитором, яка утворилась внаслідок неналежних тарифів, які він не в змозі самостійно корегувати, а державний орган на якого покладеного такий обов`язок (НКРЕКП) на даний час тариф не скорегував, що підтверджується вище наведеними судовими рішеннями.

Підлягає врахуванню при розгляді даної заяви й та обставина, що незважаючи на те, що заявник (боржник) є господарюючим суб`єктом, основною метою виробничої діяльності якого є розподіл та/або постачання природного газу, спрямованої на надійне та безперебійне забезпечення споживачів природним газом. Специфіка роботи підприємства полягає в тому, що основними споживачами послуги з розподілу природного газу є бюджетні підприємства та населення області, які мають постійну значну заборгованість за здійснений розподіл природного газу.

Таким чином, боржник зобов`язаний здійснювати розподіл та/або постачання теплової енергії незалежно від зовнішніх факторів, тому що його господарська діяльність направлена на забезпечення життєдіяльності Харківської області, і останній позбавлений права відмовити у наданні послуг певним категоріям споживачів, які не своєчасно та не у повному обсязі сплачують за надані послуги. Зупинення або обмеження оператора газорозподільної системи вкрай негативно позначиться перш за все на споживачах, в тому числі й тих, які вчасно сплачують за здійснений розподіл природного газу .

Тобто вищевикладені обставини, на думку суду, свідчать, що боржник не уникає свого обов`язку перед стягувачем, шукає шляхи та вживає заходи для погашення боргу, однак не має змоги виконати рішення суду негайно. Вказані вище обставини підтверджують відсутність на даний момент можливості у заявника (боржника) виконати постанову Східного апеляційного господарського суду та рішення по цій справі та свідчать про значне погіршення фінансового стану підприємства-боржника та реальну загрозу його банкрутства, тобто є винятковим випадком, який підпадає під норми ст. 331 ГПК України.

АТ Харківгаз є суб`єктом природної монополії та на підставі ліцензії виданої відповідно до постанови НКРЕКП №809 від 19.09.2017 року (зі змінами) та статуту Товариства, здійснює господарську діяльність з розподілу природного газу в межах території Харківської області.

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України Про природні монополії сферами діяльності суб`єктів природних монополій, серед іншого є розподіл природного і нафтового газу трубопроводами.

Відповідно до Статуту АТ Харківгаз створене з метою задоволення попиту споживачів на послуги розподілу природного газу.

При розгляді заяви судом взято до уваги, що стягувачем не надано суду відомостей про фінансовий стан підприємства, зокрема наявність (відсутність) збитків, наявність заборгованості з податків або заробітної плати тощо. Стягувачем не доведено суду, що відстрочення виконання рішення суду в даній справі призведе до понесення ним додаткових фінансових витрат та негативно вплине на його платоспроможність. АТ "НАК "Нафтогаз України" має стратегічне значення для економіки і безпеки держави, однак, останнім не надано суду жодних доказів того, що його фінансовий стан є гіршим за фінансовий стан боржника.

Предметом спору у дані справі є стягнення з боржника 3% річних та інфляційних витрат (похідних від суми боргу за рішенням суду по справі №922/2381/16).

Отже, загальна значна сума до стягнення може привести до банкрутства підприємства відповідача (заявника, боржника) і поставить під загрозу можливість відновлення становища та, як наслідок, зупинення надання послуги з розподілу природного газу Харківському регіону.

На думку суду, надання відстрочки виконання судового рішення надасть заявнику (боржнику) можливість погашення присуджених до стягнення сум без значного одноразового фінансового навантаження, а стягувачу - можливість реального отримання грошових коштів.

Відтак, представлені заявником (боржником) в обґрунтування своєї заяви доводи свідчать про винятковість розглядуваного випадку та наявність об`єктивних обставин, що виключали б можливість боржника (заявника) належним чином виконати свої зобов`язання за договором.

Відповідно до приписів ст.3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є судовий захист цивільного права та інтересу, справедливість, добросовісність та розумність.

Суд звертає увагу на Постанову Великої Палати Верховного Суду по справі №607/4316/17-ц від 25.03.2019 року. У вказаній Постанові суд застосував недискримінаційний підхід та принцип неупередженості (Рішення Конституційного Суду України в рішенні від 02.11.2004 року №15-рп/2004у), який також підлягає застосуванню судом у справі, що розглядається.

Обов`язок суду мотивувати прийняття або відхилення доводів сторін полягає у відображенні в судовому рішенні висновків суду про те, що саме дало йому підстави прийняти та/чи відхилити аргументи сторін щодо суті спору, з посиланням на з`ясовані у справі обставини та норми матеріального чи процесуального права, що підлягають застосуванню до правовідносин, що склалися.

Оцінивши вказані обставини та проаналізувавши докази, надані заявником (боржником) в обґрунтування своєї позиції, врахувавши інтереси стягувача, суд вважає, що соціальний статус заявника (боржника), його матеріальний стан та відсутність вини у несвоєчасному погашенні заборгованості перед стягувачем, а також встановлення НКРЕКП економічно обґрунтованого тарифу, що в подальшому призведе до отримання боржником грошових коштів, якими останній зможе покрити заборгованість перед кредитором (стягувачем), надають суду достатньо підстав для задоволення заяви боржника про відстрочення виконання рішення.

Аналіз у сукупності представлених боржником (заявником) доказів відносно ступеню його вини у виникненні цього спору, розмір спірних нарахувань поряд із сумою основного боргу та його фінансовий стан, враховуючи, що відстрочка виконання рішення суду здійснюється з метою недопущення погіршення економічної ситуації боржника, а також з метою недопущення невиконання рішення суду на користь стягувача, зумовлює загальний висновок про те, що відстрочення виконання рішення у даній справі не призведе до істотного порушення гарантованих ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950 року прав позивача на отримання коштів і тим самим захисту майнового права та його інтересу. Тобто справедливий баланс інтересів сторін у цій справі дотриманий. Відповідна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 16.04.2018 року у справі № 920/199/16.

Приймаючи до уваги викладене, фінансове становище стягувача та його матеріальні інтереси, зважаючи на вид господарської діяльності, який здійснює боржник, а також з урахуванням часу розгляду даної справи, суд дійшов висновку про доцільність відстрочення у справі № 922/1281/19 виконання рішення, залишеного без змін постановою Східного апеляційного господарського суду на рік, внаслідок чого заява Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" підлягає частковому задоволенню з обмеженням терміну її надання.

Щодо заявленого боржником строку відстрочення виконання судового рішення, слід звернути увагу на те, що у відповідності до приписів ч.5 ст.331 ГПК України, відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня його ухвалення.

Згідно з ч.5 ст.240 ГПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Резолютивну та вступну частини рішення суду у даній справі було проголошено 12.05.2021 року в судовому засіданні у присутності представників сторін.

А тому, заявлений боржником строк відстрочення виконання судового рішення суду тривалістю до 22.09.2022 року є безпідставним і необґрунтованим, оскільки з огляду на день ухвалення постанови апеляційної інстанції (21.09.2021 року) максимально строк, протягом якого суд може надати відстрочку виконання судового рішення, складає один рік з дня його ухвалення, тобто до 12.05.2022 року, що зумовлює часткове задоволення заяви боржника.

При цьому суд звертає увагу, що передбачена процесуальним законом можливість відстрочення виконання судового рішення жодним чином не звільняє сторону боржника від виконання взятих на себе зобов`язань та виконання безспірних вимог стягувача, проте надає сторонам можливість врегулювати фінансові питання зі зменшенням ризику негативних наслідків для обох сторін, а саме: для боржника - загроза неможливості подальшого виконання своїх зобов`язань, а для стягувача - загроза можливості неотримання одразу протягом тривалого часу присудженої до стягнення суми коштів.

Керуючись статтями 42, 232-236, 240, 331 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд Харківської області,-

УХВАЛИВ:

Заяву Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" про відстрочення виконання судового рішення задовольнити частково.

Відстрочити виконання рішення господарського суду Харківської області від 12.05.2021 року по справі №922/1281/19 на один рік з дня ухвалення рішення - до 12.05.2022 року.

В решті заяви відмовити.

Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Східного апеляційного господарського суду в порядку, встановленому ст.ст.254-257 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Перехідних положень ГПК України.

Повний текст ухвали складено 11.10.2021 року

Суддя К.В. Аріт

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі - http://reyestr.court.gov.ua.