номер провадження справи 35/134/21
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
06.10.2021 Справа № 908/2224/21
м.Запоріжжя Запорізької області
Господарський суд Запорізької області у складі судді Топчій О.А.,
за участю секретаря судового засідання Шолохової С.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Магістральна 107» про ухвалення додаткового рішення у справі №908/2224/21
про стягнення коштів
за участю представників сторін:
від позивача: Шевченко О.І., ордер АР №1056402 від 30.07.2021;
від відповідача: не з`явився.
Рішенням Господарського суду Запорізької області від 22.09.2021 у справі №908/2224/21 задоволено позовні вимоги Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Магістральна 107» та стягнуто з Пологівської міської ради Пологівського району Запорізької області заборгованість по внесках на утримання будинку та прибудинкової території в сумі 25 788,63 грн (двадцять п`ять тисяч сімсот вісімдесят вісім гривень 63 коп.) за період з липня 2018 року по липень 2021 року включно, 1 156,26 грн (одна тисяча сто п`ятдесят шість гривень 26 коп.) 3% річних, 2 785,60 грн (дві тисячі сімсот вісімдесят п`ять гривень 60 коп.) інфляційних втрат, судовий збір у розмірі 2 270,00 грн (дві тисячі двісті сімдесят гривень 00 коп.).

28.09.2021 від позивача Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Магістральна 107» надійшла заява про ухвалення у справі №908/2224/21 додаткового рішення про стягнення з відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 11 000,00 грн.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 28.09.2021, заяву про ухвалення додаткового рішення у справі №908/2224/21 передано на розгляд судді Топчій О.А.

Ухвалою суду від 29.09.2021 заяву прийнято розгляду, судове засідання призначено на 06.10.2021.

06.10.2021 на електронну адресу суду від відповідача надійшли заперечення по суті заяви (з ЕЦП). Відповідач вважає, що заявлена до стягнення сума витрат на правничу допомогу є неспівмірною зі складністю справи. Крім того, позивачем до закінчення судових дебатів не було зроблено заяву про стягнення витрат на правничу допомогу, що порушує принцип диспозитивності та змагальності.

В судове засідання 06.10.2021 представник відповідача не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

За приписами п.п. 3,4 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Суд вважає за можливе розглянути заяву без участі представника відповідача.

Дослідивши заяву ОСББ «Магітсральна 107» та матеріали справи, суд дійшов висновку про її часткове задоволення виходячи з наступного.

В позовній заяві позивачем було викладено вимогу про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу. Відповідно до попереднього розрахунку вартість наданих послуг становить 8000,00 грн, а також передбачено понесення витрат за участь адвоката в судових засіданнях залежно від кількості судових засідань.

До позовної заяви додано копії наступних документів: договір про надання професійної правничої допомоги №2/07 від 02.07.2021, укладений між адвокатом Шевченко О.І. та ОСББ «Магістральна 107»; акт №1 від 30.07.2021 надання послуг на суму 8000,00 грн; квитанція до прибуткового касового ордеру №2/07 від 30.07.2021.

Відповідно до п. 1.1. договору, предметом даного договору є надання адвокатом усіма законними методами та способами правової допомоги клієнту у справі, яка пов`язана чи може бути пов`язана із захистом та відновленням порушених, оспорюваних, невизнаних його прав та законних інтересів.

Розділом 4 договору сторони узгодили, що на визначення розміру гонорару адвоката впливають строки та результати вирішення спірних правовідносин, ступінь важкості справи, обсяг правових послуг, необхідних для досягнення бажаного результату та належного виконання окремих доручень клієнта. Обсяг правової допомоги враховується при визначенні обґрунтованого розміру гонорару (п. 4.1). гонорар адвоката узгоджується за взаємною згодою сторін та оформлюється додатковою угодою до цього договору.

В додатковій угоді №1 до договору сторони визначили, що у справі про стягнення заборгованості по внесках на утримання будинку надаються послуги:

- Правовий аналіз документів клієнта на предмет визначення відповідача за позовом про стягнення заборгованості по внесках на утримання будинку та прибудинкової території 1500,00 грн;

- Підготовка та подання позовної заяви з додатками до Господарського суду Запорізької області (в т.ч. підготовка документів, надсилання копій позовної заяви з додатками учасникам справи) 6500,00 грн;

- Представництво інтересів клієнта в суді (за 1 засідання) 1500,00 грн.

30.07.2021 адвокатом та ОСББ підписано акт №1 про надання послуг на суму 8000,00 грн (правовий аналіз та підготовка і подання позову).

Оплата наданих послуг підтверджується квитанцією від 30.07.2021 на суму 8000,00 грн.

В заяві про ухвалення додаткового рішення позивачем заявлено про стягнення з відповідача витрат на оплату правової допомоги у розмірі 11000,00 грн.

До заяви додано копії наступних документів: договір про надання професійної правничої допомоги від 10.09.2021, укладений між адвокатом Мажарою О.О. та ОСББ «Магістральна 107»; додаткова угода №1 до договору; акт прийому-передачі наданих послуг від 22.09.2021; рахунок №1 на суму 3000,00 грн; платіжне доручення №81 від 23.09.2021, а також детальний розрахунок понесених позивачем витрат на правову допомогу.

Відповідно до п. 1.1. договору, предметом даного договору є надання адвокатом усіма законними методами та способами правової допомоги клієнту у справі, яка пов`язана чи може бути пов`язана із захистом та відновленням порушених, оспорюваних, невизнаних його прав та законних інтересів.

Розділом 4 договору сторони узгодили, що на визначення розміру гонорару адвоката впливають строки та результати вирішення спірних правовідносин, ступінь важкості справи, обсяг правових послуг, необхідних для досягнення бажаного результату та належного виконання окремих доручень клієнта. Обсяг правової допомоги враховується при визначенні обґрунтованого розміру гонорару (п. 4.1). гонорар адвоката узгоджується за взаємною згодою сторін та оформлюється додатковою угодою до цього договору.

В додатковій угоді №1 до договору сторони визначили, що у справі про стягнення заборгованості по внесках на утримання будинку надаються послуги:

- Представництво інтересів клієнта в суді (за 1 засідання) 1500,00 грн.

22.09.2021 адвокатом та ОСББ підписано акт прийому-передачі наданих послуг (правової допомоги) на суму 3000,00 грн (участь в судових засіданнях 14.09.2021 та 22.09.2021).

Оплата наданих послуг підтверджується платіжним дорученням №81 від 23.09.2021 на суму 3000,00 грн.

Проаналізувавши доводи сторін в обґрунтування своїх вимог та заперечень, дослідивши надані докази на їх підтвердження, суд дійшов про часткове задоволення вимог позивача виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 221 Господарського процесуального кодексу України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно із ч. ч. 3, 4 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Відповідно до ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу та з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

За приписами ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

За приписами п. 2 ч. 4 ст. 129 ГПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 4 ст. 126 ГПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат, згідно із приписами ч. 5 ст. 126 ГПК України, суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Відповідно до ч. 3 ст. 30 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відшкодування витрат, пов`язаних з оплатою ними послуг адвоката з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригінала ордеру адвоката, виданого відповідним адвокатським об`єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій.

Частинами 5, 6 ст. 126 ГПК України передбачено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У розумінні положень ч. 5 ст. 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим адвокатом на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Така позиція викладена в постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.

Об`єднана палата у вказаній постанові зазначає, що загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Верховним Судом у своїх постановах неодноразово зауважувалося, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України").

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Разом із тим згідно зі статтею 15 ГПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами 5-7, 9 статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та постанові Верховного Суду від 08.04.2020 у справі №922/2685/19.

Суд зазначає, що спірні правовідносини між сторонами у справі виникли у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем зобов`язань щодо оплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території як співвласник майна, тобто, даний спір є незначної складності.

Крім того, великої кількості законів і підзаконних нормативно-правових актів, які підлягають дослідженню адвокатом і застосуванню, спірні правовідносини не передбачають.

За таких обставин, керуючись передбаченим статтею 2 Господарського процесуального кодексу України завданням щодо справедливого вирішення судом спорів, а також встановленими статтею 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства, серед яких справедливість, добросовісність та розумність, враховуючи складність справи, строк розгляду справи, загальний обсяг підтверджених доказами наданих послуг з правничої допомоги, та при цьому виходячи із критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, враховуючи обставини справи № 908/2224/21, суд доходить висновку, що в загальній кількості достатніми, об`єктивними і співмірними зі складністю справи, є витрати позивача на професійну правничу допомогу в розмірі 6000,00 грн.

Враховуючи вищевикладене, заява позивача підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 129, 233, 236 -238, 240, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Магістральна 107» про ухвалення додаткового рішення у справі №908/2224/21 задовольнити частково.

Стягнути з Пологівської міської ради Пологівського району Запорізької області (70608, Запорізька обл., м. Пологи, вул. Єдності, б. 24, ідентифікаційний код юридичної особи 20516504) на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Магістральна 107» (70600, Запорізька обл., м. Пологи, вул. Магістральна, б. 107, ідентифікаційний код юридичної особи 40611878) суму витрат на професійну (правничу) допомогу у розмірі 6 000,00 грн (шість тисяч гривень 00 коп.).

Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

В іншій частині заяви відмовити.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст додаткового рішення складено 11 жовтня 2021 року.

Суддя О.А. Топчій