ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" вересня 2021 р. Справа№ 920/1160/15

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Коробенка Г.П.

суддів: Козир Т.П.

Кравчука Г.А.

за участю секретаря судового засідання Огірко А.О.

за участю представника(-ів): згідно з протоколом судового засідання від 28.09.2021

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "СКАТ"

на ухвалу Господарського суду Сумської області

від 09.06.2021(повний текст складено та підписано 14.06.2021)

у справі №920/1160/15 (головуючий суддя Джепа Ю.А., судді Резніченко О.Ю, Заєць С.В.)

за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "СКАТ" на бездіяльність старшого державного виконавця Зарічного відділу державної виконавчої служби у м. Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Калусенко А.

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІМІК"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "СКАТ"

за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: Управління капітального будівництва Сумської обласної державної адміністрації

про стягнення 563280,90 грн,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 09.06.2021 у справі №920/1160/15 у задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "СКАТ" від 08.04.2021 б/н (вх. № 1606с від 08.04.2021) на бездіяльність старшого державного виконавця Зарічного відділу державної виконавчої служби у м. Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Калусенко А. у справі № 920/1160/15 відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні скарги, Господарський суд Сумської області виходив з недоведеності та необґрунтованості даної скарги, зважаючи на те, що дії державного виконавця щодо повернення виконавчого документу стягувачу вжиті в межах Закону України "Про виконавче провадження"; скаржником не доведено в розумінні статей 76-78 ГПК України наявність правових підстав для зняття арешту з майна боржника.

Не погоджуючись з даною ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю "СКАТ" звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Сумської області від 09.06.2021 та прийняти нове рішення, яким визнати бездіяльність старшого державного виконавця Зарічного відділу державної виконавчої служби у м. Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Калусенко А. щодо невиконання вимог статей 18, 37, 38, 39 Закону України "Про виконавче провадження", пункту 2 частини першої статті 22 Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 № 606-ХІV в редакції Закону станом на день відкриття виконавчого провадження щодо невинесення постанови про скасування арешту майна, а саме арешту, що накладений на 2/100 частин нежитлового приміщення, що розташоване за адресою: м. Суми, вул. Герасима Кондратьєва, 143 площею 166,4 кв.м та належить Товариству з обмеженою відповідальністю "СКАТ" () протиправною та зобов`язати старшого державного виконавця Зарічного відділу державної виконавчої служби у м. Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Калусенко А. поновити порушене право Товариства з обмеженою відповідальністю "СКАТ" () шляхом винесення постанови про скасування арешту майна, а саме: 2/100 частин нежитлового приміщення, що розташоване за адресою: м. Суми, вул. Герасима Кондратьєва, 143 площею 166,4 кв.м за наказом Господарського суду Сумської області № 920/1160/15 у виконавчому провадженні № 50598905 від 23.03.2016.

Підставою для скасування ухвали суду скаржник зазначив порушення судом норм матеріального та процесуального права. В апеляційній скарзі скаржником викладено обставини, на яких ґрунтуються вимоги, аналогічні тим, які викладено у скарзі на бездіяльність старшого державного виконавця Зарічного відділу державної виконавчої служби у м. Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) у справі № 920/1160/15. Також скаржник вказував на те, що судом першої інстанції в порушення вимог ст. 334 ГПК України (з власної ініціативи) залучено до участі у справі Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛІМІК" як правонаступника позивача - Приватного підприємства "ЛІМІК".

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.08.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "СКАТ" на ухвалу Господарського суду Сумської області від 09.06.2021 у справі №920/1160/15; призначено до розгляду апеляційну скаргу.

У відзиві на апеляційну скаргу старший державний виконавець Зарічного відділу державної виконавчої служби у м. Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Калусенко А. просить залишити ухвалу суду Господарського суду Сумської області від 09.06.2021 у справі №920/1160/15 без змін, апеляційну скаргу - без задоволення, посилаючись на те, що мотиви та підстави, зазначені в ній щодо скасування ухвали суду є безпідставними та необґрунтованими, а ухвалу суду постановлено у відповідності до вимог чинного законодавства. Також у відзиві викладено клопотання про здійснення розгляду апеляційної скарги за відсутності представника органу виконання судових рішень.

В судове засідання апеляційної інстанції 28.09.2021 представники стягувача, органу виконання судових рішень не з`явились.

Колегія суддів звертає увагу на те, що учасники у справі належним чином повідомлені про місце, дату і час судового розгляду, що підтверджується наявними в матеріалах справи повідомленнями про вручення поштового відправлення учасникам справи.

З огляду на викладене, а також враховуючи те, що явка представників учасників справи в судове засідання не була визнана обов`язковою, судочинство здійснюється, серед іншого, на засадах рівності та змагальності сторін і учасники судового провадження на власний розсуд користуються наданими ним процесуальними правами, зокрема, правом на участь у судовому засіданні, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про можливість здійснення розгляду апеляційної скарги у даній справі за відсутності представників стягувача, органу виконання судових рішень.

В судовому засіданні апеляційної інстанції 28.09.2021 представник боржника підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, просив її задовольнити, скасувати ухвалу Господарського суду Сумської області від 09.06.2021 та прийняти нове рішення, яким задовольнити скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "СКАТ" на бездіяльність старшого державного виконавця Зарічного відділу державної виконавчої служби у м. Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Калусенко А.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового акту, дійшов до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Рішенням Господарського суду Сумської області від 17.12.2015 у справі №920/1160/15 позов задоволено; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "СКАТ" на користь Приватного підприємства "ЛІМІК" заборгованість в сумі 563280,90 грн, а також 11265,69 грн відшкодування витрат зі сплати судового збору.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 16.02.2016 рішення Господарського суду Сумської області від 17.12.2015 у справі №920/1160/15 залишено без змін.

29.02.2016 на примусове виконання рішення Господарського суду Сумської області від 17.12.2015 у справі № 920/1160/15 виданий відповідний судовий наказ.

12.07.2016 постановою Вищого господарського суду України постанову Харківського апеляційного господарського суду від 16.02.2016 у справі №920/1160/15 залишено без змін.

08.04.2021 до Господарського суду Сумської області від Товариства з обмеженою відповідальністю "СКАТ" надійшла скарга від 08.04.2021 б/н (вх. № 1606с від 08.04.2021) на бездіяльність старшого державного виконавця Зарічного відділу державної виконавчої служби у м. Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Калусенко А. у справі №920/1160/15, в якій заявник просить суд визнати бездіяльність старшого державного виконавця Зарічного відділу державної виконавчої служби у м. Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Калусенко А. щодо невиконання вимог статей 18, 37, 38, 39 Закону України "Про виконавче провадження", пункту 2 частини першої статті 22 Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 № 606-ХІV в редакції Закону станом на день відкриття виконавчого провадження щодо невинесення постанови про скасування арешту майна, а саме арешту, що накладений на 2/100 частин нежитлового приміщення, що розташоване за адресою: м. Суми, вул. Герасима Кондратьєва, 143 площею 166,4 кв.м та належить Товариству з обмеженою відповідальністю "СКАТ" () протиправною та зобов`язати старшого державного виконавця Зарічного відділу державної виконавчої служби у м. Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Калусенко А. поновити порушене право Товариства з обмеженою відповідальністю "СКАТ" () шляхом винесення постанови про скасування арешту майна, а саме: 2/100 частин нежитлового приміщення, що розташоване за адресою: м. Суми, вул. Герасима Кондратьєва, 143 площею 166,4 кв.м за наказом Господарського суду Сумської області № 920/1160/15 у виконавчому провадженні № 50598905 від 23.03.2016.

В обґрунтування вищезазначеної скарги боржник зазначає, що в провадженні Зарічного ВДВС м. Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) знаходиться виконавче провадження ВП № 50598905 (відкрито 23.03.2016), в якому державним виконавцем 21.10.2016 здійснено опис нежитлового приміщення, площею 166,4 кв.м, яке розташоване за адресою: м. Суми вул. Г. Кондратьєва, 143 та винесено постанову про арешт нерухомого майна, а саме нежитлового приміщення, що розташоване за адресою: м. Суми, вул. Г. Кондратьєва, 143 та належить ТОВ "СКАТ" в розмірі 2/100 частин та вказаний арешт накладено на забезпечення виконання наказу Господарського суду Сумської області № 920/1160/15, за яким стягувачем є Приватне підприємство "Лімік" (ідентифікаційний код 22591059), що підтверджується копією Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме мано від 01.02.2021; і згідно Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 03.04.2017 припинено юридичну особу стягувача.

Посилаючись на положення пункту 3 частини першої статті 39 Закону України "Про виконавче провадження", якою встановлено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, представник боржника зазначає, що як вбчається із Виписки з ЄДР - Приватне підприємство "ЛІМІК" припинено 03.04.2017 та відомості про правонаступників в реєстрі відсутні. Як вбачається з інформації в Автоматизованій системі виконавчого провадження від 07.04.2021 - виконавче провадження № 50598905 від 23.03.2016 завершено. В зв`язку з викладеними обставинами з метою відновлення порушених прав, представником боржника на адресу ВДВС направлений адвокатський запит від 04.02.2021 з проханням винести постанову про закінчення виконавчого провадження та зняти арешт з нерухомого майна, що належить ТОВ "СКАТ" та внести відповідну інформацію в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно, Реєстр прав власності на нерухоме майно, Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. Листом від 08.02.2021 № 22-13304 державний виконавець повідомила, що 11.10.2019 винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі пункту 2 частини першої статті 37 Закону України "Про виконавче провадження", яка передбачає повернення виконавчого документу без виконання у зв`язку з тим, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Оскільки, арешт з майна у ВП № 50598905 не було знято, представник боржника повторно звернувся до ВДВС з адвокатським запитом та вимогою виконати приписи закону щодо зняття арешту з майна на підставі того, що виконавче провадження по примусовому виконанню наказу відкрите 23.03.2016, тобто до набрання чинності 05.10.2016 Законом України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VIII, таким чином, в даному випадку необхідно застосовувати норми Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 № 606-ХІV, а саме приписи пункту 2 частини першої статті 22 Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 № 606-ХІV, яким встановлено строки пред`явлення виконавчих документів до виконання та зазначено, що строк виконання судових рішень настає з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення; та було зазначено про те, що на даний час існує ситуація, коли, навіть, з врахуванням строку переривання строку на пред`явлення виконавчого документу на виконання, стягувачем пропущено такий строк, який сплинув, а тому відповідно до частин другої, третьої статті 39 ЗУ "Про виконавче провадження", що діє на даний час, державним виконавцем має бути прийнята постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, а саме в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини. У випадках, передбачених пунктами 1-3, 5-7, 9-12, 14, 15 частини першої цієї статті, виконавчий документ надсилається разом із постановою про закінчення виконавчого провадження до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав.

29.03.2021 на адресу адвоката, який представляє інтереси боржника надійшла відповідь від державного виконавця № 22/21942 від 19.03.2021 (відправлена поштовим відправленням 26.03.2021, що підтверджується поштовим штемпелем на поштовому конверті та отримана представником боржника 29.03.2021, що підтверджується роздруківкою тренінгу 886 ДП "Укрпошта"), в якому державний виконавець повідомила, що 11.10.2019 державним виконавцем на підставі п. 2 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу, підстави для зняття арешту з майна боржника під час винесення постанови - відсутні, зазначила, що ПП "ЛІМІК" припинено 03.04.2017, визначено правонаступником ТОВ "ЛІМІК" та запропонувала відповідно до ч. 4 ст. 59 ЗУ "Про виконавче провадження" звернутись до суду, що підтверджується копією такого листа.

Посилання державного виконавця на норму ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження", боржник вважає безпідставним та необґрунтованим, оскільки, вказаною нормою Закону встановлено порядок зняття арешту з майна та визначено право особи, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Право власності на майно ТОВ "СКАТ" ніким не оспорюється, а державний виконавець діє в порушення закону, направляючи на адресу представника боржника необґрунтовані відповіді, чим допускає бездіяльність, що порушує право власності боржника.

У письмових поясненнях органу виконання судових рішень, наданих суду першої інстанції, Зарічний відділ державної виконавчої служби у м. Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) зазначав про відсутність підстав у державного виконавця для зняття арешту з майна боржника під час винесення постанови про повернення виконавчого документу стягувачу. При цьому, орган виконання судових рішень зазначав, що відповідно до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Приватне підприємство "ЛІМІК" припинено 03.04.2017, згідно запису №7000119 та визначено правонаступником Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛІМІК". У зв`язку з чим, орган виконання судових рішень просив відмовити скаржнику в задоволенні скарги.

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 22.04.2020 у справі №920/1160/15 постановлено залучити до участі у справі №920/1160/15 Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛІМІК" (01024, м. Київ, вул. Лютеранська, буд. 27-29, офіс 25, ідентифікаційний код 22591059) як правонаступника позивача - Приватного підприємства "ЛІМІК" (42700, Сумська область, м. Охтирка, пров. Друкарський, буд. 1, ідентифікаційний код 22591059).

Колегія суддів не вбачає процесуальних порушень при залученні судом до участі у справі №920/1160/15 Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІМІК", оскільки під час вчинення даної процесуальної дії суд керувався положеннями статті 52 ГПК України, у відповідності до якої суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу. При цьому, виконання судового рішення є завершальною стадією судового процесу.

В письмових запереченнях на скаргу, стягувач просив відмовити у задоволенні вищезазначеної скарги в повному обсязі, посилаючись на те, що рішення Господарського суду Сумської області від 17.12.2015 у справі № 920/1160/15 набрало законної сили 16.02.2016, добровільно боржником не виконано, у зв`язку з чим стягувачем пред`явлено виконавчий документ до примусового виконання та 23.03.2016 державним виконавцем Зарічного відділу ДВС в м. Суми Бондаренко В.М. відкрито виконавче провадження № 50598905 про примусове виконання наказу Господарського суду Сумської області від 29.02.2016 у справі № 920/1160/15. 11.10.2019 старшим державним виконавцем Зарічного відділу ДВС міста Суми Калусенко А.І. при здійсненні виконавчих дій по виконавчому провадженні № 50598905 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, відповідно до якої наказ Господарського суду Сумської області №920/1160/15 від 29.02.2016 повернуто стягувачу Приватному підприємству "ЛІМІК" (ідентифікаційний код 22591059). Посилаючись на положення частини п`ятої статті 37 Закону України "Про виконавче провадження" стягувач зазначав, що він не обмежений та має процесуальне право повторно пред`явити виконавчий документ у строк до 11.10.2022 до примусового виконання. При цьому, стягувач зазначав, що арешт на майно боржника - ТОВ "СКАТ" накладено 25.12.2015 слідчим суддею Зарічного районного суду м. Суми у кримінальній справі № 591/8670/15-к, а також 11.08.2016 накладено арешт нерухомого майна боржника Зарічним відділом ДВС відповідно до постанови про арешт № 50598905 від 15.07.2016, винесеної державним виконавцем Стебловською Ю.О. в рамках зведеного виконавчого провадження № ЄДРВП 51783148, відкритого 08.07.2016, до складу якого входять інші боргові зобов`язання ТОВ "СКАТ". Стягувач вказував, що боржником не надано суду копії судового рішення, яке набрало законної сили, щодо скасування арешту накладеного на майно підприємства органами прокуратури в межах кримінального провадження № 0000123 від 13.09.2013 за фактом заволодіння та розтрати протягом 2011 - 2012 років службовими особами Управління капітального будівництва Сумської облдержадміністрації та ТОВ "СКАТ" бюджетних коштів у сумі понад 1 млн гривень під час проведення будівельних робіт у Центральній районній лікарні м. Охтирка; ТОВ "СКАТ" не надано суду доказів того, що ним повністю погашено боргові зобов`язання у рамках зведеного виконавчого провадження.

Відповідно до ст.339 Господарського процесуального кодексу України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження", рішення, дії, бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

За приписами статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій її території.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Згідно ч. 1 ст. 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини рішення від 13.12.2012 р. №18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п. 3 мотивувальної частини рішення від 25.04.2012 р. №11-рп/2012).

Таким чином, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

З урахуванням викладеного, відповідно до вимог Конституції України, рішення Господарського суду Сумської області від 17.12.2015 у справі №920/1160/15, яке набрало законної сили, є обов`язковим до виконання та має бути виконане.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Виходячи зі змісту частини першої статті 3 Закону України "Про виконавче провадження", відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

23.03.2016 державним виконавцем Зарічного відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції Бондаренко В.М. відкрито виконавче провадження № 50598905 за наказом Господарського суду Сумської області №920/1160/15 від 29.02.2016 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "СКАТ" на користь Приватного підприємства "ЛІМІК" боргу у розмірі 563280,90 грн, а також 11265,69 грн судових витрат, а всього на загальну суму 574546,59 грн.

08.07.2016 заступником начальника Зарічного відділу державної виконавчої служби м. Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області Стебловською Ю.О. винесено постанову про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження. Відповідно до зазначеної постанови об`єднано у одне виконавче провадження № 51783148 виконавче провадження № 50598905, відкрите за наказом Господарського суду Сумської області № 920/1160/15 від 29.02.2016 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "СКАТ" на користь Приватного підприємства "ЛІМІК" боргу на загальну суму 574 546,59 грн.

Під час примусового виконання наказу Господарського суду Сумської області № 920/1160/15 від 29.02.2016 державним виконавцем було встановлено, що боржник ТОВ "СКАТ" є власником двох легкових автомобілів та нежитлового приміщення загальною площею - 166,4 кв.м, розташоване за адресою: м. Суми, вул. Г. Кондратьєва, 143, загальною вартістю більше 1 000 000,00 грн.

Також, на виконанні у Зарічному відділі державної виконавчої служби м. Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області перебуває зведене виконавче провадження № ЄДРВП 51783148 відносно боржника ТОВ "СКАТ" (), яке розпочато 26.07.2016.

До складу зведеного виконавчого провадження входять наступні виконавчі документи: наказ № 920/214/15 від 20.10.2015, виданий Господарським судом Сумської області про стягнення з ТОВ "СКАТ" на користь ДПІ у м. Суми заборгованості по судовим витратам у розмірі 944,63 грн, який надійшов на виконання 10.11.2015 (ЄДРВП 49322709); виконавчий лист № 818/2593/15 від 29.10.2015, виданий Сумським окружним адміністративним судом про стягнення з ТОВ "СКАТ" на користь Державної фінансової інспекції Сумської області заборгованості у розмірі 10 905,49 грн, який надійшов на виконання 13.11.2015 (ЄДРВП 49344000); наказ № 920/1160/15 від 29.02.2016, виданий Господарським судом Сумської області про стягнення з ТОВ "СКАТ" на користь ПП "ЛІМІК" заборгованості у розмірі 632 066,24 грн, який надійшов на виконання 23.03.2016 (ЄДРВП 50598905). Загальний розмір суми, що підлягає стягненню за зведеним виконавчим провадженням відносно ТОВ "СКАТ" складає 645 036,32 грн з урах В ході здійснення виконавчого провадження державним виконавцем встановлено, що у боржника відкриті розрахункові рахунки у Сумській філії ПАТ КБ "ПриватБанк", на які 26.05.2016 державним виконавцем накладено арешт на суму 632 066,24 грн. Як зазначає представник органу ДВС у своїх запереченнях, відповідь щодо залишку коштів на арештованих рахунках до теперішнього часу йому не надходила.

Крім того, державним виконавцем встановлено, що за боржником зареєстровані два транспортних засоби: ГАЗ 33076 1993 р.в. ДНЗ НОМЕР_1 , бежевого кольору та ГАЗ 2705 "Комби" 2002 р.в. ДНЗ НОМЕР_2 білого кольору та 2/100 від загальної площі нежитлового приміщення, що складає 166,4 кв.м, яке розташоване за адресою: м. Суми вул. Г. Кондратьєва, 143. На зазначене рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику на праві власності 15.07.2016 державним виконавцем накладено арешт.

Під час здійснення виконавчого провадження державним виконавцем встановлено, що на території нежитлового приміщення, що належить на праві власності ТОВ "СКАТ" знаходиться магазин канцелярських товарів.

01.09.2016 державним виконавцем до банківських установ направлено платіжні вимоги про списання грошових коштів з арештованих рахунків, однак на час постановлення ухвали суду від 18.01.2017 у справі № 920/1160/15 кошти на рахунок відділу з обліку депозитних сум не надходили.

21.10.2016 державним виконавцем здійснено опис нежитлового приміщення, площею 166,4 кв.м, що належить боржнику, яке розташоване за адресою: м. Суми вул. Г. Кондратьєва, 143.

При цьому, колегією суддів встановлено, що ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 25.12.2015 на дане приміщення накладено арешт в межах кримінального провадження №0000218. Також 11.08.2016 державним виконавцем в межах зведеного виконавчого провадження, відкритого 08.07.2016 накладено арешт на вказане нерухоме майно.

03.11.2016 державним виконавцем винесено постанову про розшук транспортних засобів боржника.

Відповідно до листа Управління превентивної діяльності Головного управління Національної поліції в Сумській області транспортні засоби, що належать боржнику ТОВ "СКАТ" оголошено в розшук.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом, на балансі ТОВ "СКАТ" перебуває нежитлове приміщення, площею 166,4 кв.м, яке розташоване за адресою: м. Суми вул. Г. Кондратьєва 143, на яке, відповідно до рішення Зарічного районного суду м. Суми (від 25.12.2015 № 591/8670815-к) накладено обтяження в інтересах держави в особі Прокуратури Сумської області (номер запису про обтяження 12858954).

В листі Прокуратури Сумської області від 05.01.2017 вих №05/1-7вих17, надісланого начальнику Зарічного відділу державної виконавчої служби м. Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області зазначено про відсутність підстав для зняття арешту з 2/100 від загальної площі нежитлового приміщення, що складає 166,4 кв.м, яке розташоване за адресою: м. Суми вул. Г. Кондратьєва, 143 та належить боржнику, що в свою чергу перешкоджає державному виконавцеві реалізувати вказане майно через прилюдні торги.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 22.04.2021, державним реєстратором здійснено державну реєстрацію припинення юридичної особи позивача у справі - Приватного підприємства "ЛІМІК" (ідентифікаційний код 22591059), 03.04.2017, згідно запису № 7000119 в результаті його реорганізації та визначено правонаступником Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛІМІК" (ідентифікаційний код 22591059), місцезнаходження: 01024, м. Київ, вул. Лютеранська, буд. 27-29, офіс 25.

Отже, помилковими є посилання боржника на положення пункту 3 частини першої статті 39 Закону України "Про виконавче провадження", у відповідності до якого закінчення виконавчого провадження може відбутися виключно лише коли сторона виконавчого провадження припинилася без правонаступництва, як обов`язкової умови такого припинення.

Відповідно до частин першої, четвертої, п`ятої статті 12 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років. Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення суду строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення стягувачу.

11.10.2019 державним виконавцем, на підставі пункту 2 статті 37 Закону України "Про виконавче провадження", відповідно до якого виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними, винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу.

При цьому, у відповідності до частини третьої статті 37 Закону України "Про виконавче провадження" у разі повернення виконавчого документа з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, стягувачу повертаються невикористані суми внесеного ним авансового внеску. На письмову вимогу стягувача виконавцем надається звіт про використання авансового внеску. У разі повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої цієї статті арешт з майна знімається.

Отже, як вірно зазначив суд першої інстанції, підстави у державного виконавця для зняття арешту з майна боржника під час винесення постанови про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі пункту 2 статті 37 Закону України "Про виконавче провадження", посилаючись на вищезазначену статтю, відсутні.

Відповідно до частини п`ятої статті 37 Закону України "Про виконавче провадження" повернення виконавчого документа стягувачу з підстав передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

Отже, ТОВ "ЛІМІК" не обмежене та має процесуальне право повторно пред`явити виконавчий документ у строк до 11.10.2022 до його примусового виконання.

Як встановлено судом, виконавчий документ разом із заявою стягувача повторно пред`явлено на виконання 30.04.2021.

30.04.2021 державним виконавцем на підставі статей 17, 19, 21, 25, 31 Закону України "Про виконавче провадження" винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

06.05.2021 з метою забезпечення реального виконання рішення державним виконавцем в порядку статті 56 Закону України "Про виконавче провадження" винесено постанову про арешт майна боржника у межах зведеного виконавчого провадження.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що скаржником не доведено в розумінні статей 76-78 ГПК України, що вищезазначені дії державного виконавця щодо повернення виконавчого документу стягувачу, здійснені останнім з порушенням норм Закону України "Про виконавче провадження", а також наявність правових підстав для зняття арешту з майна боржника.

Враховуючи те, що обставини щодо бездіяльності старшого державного виконавця Зарічного відділу державної виконавчої служби у м. Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Калусенко А., викладені у скарзі, не знайшли свого підтвердження в ході її розгляду, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правомірно відмовлено у задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "СКАТ" на бездіяльність державного виконавця.

Відповідно до ст. ст. 73, 74, 77 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у рішенні суду, питання вичерпності висновків господарського суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції ураховує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у контексті конкретних обставин справи.

Вищевикладені обставини справи спростовують доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, та на які він посилається як на підставу скасування судового рішення, а тому відхиляються судом.

Відповідно до ч.1 ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків місцевого господарського суду, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судові витрати за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника у відповідності до вимог ст. 129, 344 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 129, 255, 267-270, 273, 275-276, 281-284, 342-344 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "СКАТ" залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Сумської області від 09.06.2021 у справі №920/1160/15 залишити без змін.

Витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на скаржника.

Матеріали справи №920/1160/15 повернути Господарському суду Сумської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 08.10.2021.

Головуючий суддя Г.П. Коробенко

Судді Т.П. Козир

Г.А. Кравчук