Господарський суд
Житомирської області
________________________________________________________________________
_______________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" жовтня 2021 р. м. Житомир Справа № 906/794/21

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Лозинської І.В.Ю.,

секретаря судового засідання Стретович Н.К.

без участі представників сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Чуб Агроконцепт" (Полтавська область, Полтавський район, с. Щербані)

до Приватного підприємства "Слободище" (Житомирська область, Бердичівський район, с. Слободище)

про стягнення 77987,40 грн.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Чуб Агроконцепт" звернулось до Господарського суду Житомирської області з позовом до Приватного підприємства "Слободище" про стягнення 7105,87 євро 87 євроцентів та 76340,20 грн, з яких 7105,87 євро основний борг, 22167,35 грн пеня, 16163,75 грн інфляційні втрати, 38009,10 грн 24 % річних, а також понесені судові витрати.

Позовні вимоги обгрунтовані неналежним виконанням відповідачем обов`язку щодо своєчасної оплати за отриманий товар згідно з умовами договору поставки №25/20 від 09.07.2020.

Ухвалою від 20.07.2021 господарський суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі, постановив здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження; призначив підготовче засідання суду на 09.08.2021 о 10:30; витребував від сторін відповідні документи (а. с. 76).

Відповідними ухвалами від 09.08.2021 господарський суд постановив:

- закрити провадження в частині стягнення 7105,87 євро основного боргу за відсутністю предмету спору; вважати заявленим до розгляду спір про стягнення з відповідача 77987,40 грн, з яких: 22807,05 грн пені, 16163,75 грн інфляційних, 39016,00 грн 24% річних, а також понесених судових витрат (а. с. 102);

- повернути позивачу з Державного бюджету України частину судового збору у розмірі 3432,92 грн. (а. с. 103);

- відкласти розгляд справи в підготовчому провадженні на 09.09.2021 о 11:30 та направити копії цієї ухвали сторонам (а. с. 104).

Ухвалою від 09.09.2021 господарський суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 07.10.2021 о 11:30 (а. с. 109).

Представники сторін в засідання суду не прибули.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

1. Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин.

09.07.2020 між ТОВ "Чуб Агроконцепт" (постачальник/позивач) і ПП "Слободище" (покупець/відповідач) укладено договір поставки №25/20 (далі - договір) за п. 1 якого постачальник зобов`язався продати (поставити), а покупець - прийняти та оплатити товар - автонапувалку Альма ПРО на 120 телят за ціною 1096704,00 грн., в т. ч. ПДВ - 182784,00 грн., що є еквівалентом 35840 євро/за курсом продажу євро в ПАТ "Креді Агріколь Банк" на дату, що передує даті укладення даного договору: 30,60 грн за 1 євро; остаточна вартість товару підлягає коригуванню, виходячи зі змін ринкового курсу продажу євро в ПАТ "Креді Агріколь Банк" на час проведення розрахунків по даному договору згідно з підписаною сторонами специфікацією №1, що є додатком №1 до договору та його невід`ємною частиною; у разі порушення покупцем строків виконання грошового зобов`язання, для коригування остаточної вартості товару застосовується найбільший курс продажу євро до гривні в ПАТ "Креді Агріколь Банк", що був встановлений протягом періоду з останнього дня, погодженого сторонами строку виконання грошового зобов`язання до дня оплати включно (а. с. 11 - 15).

За п. 2.1 договору основні умови оплати товару (форма, розміри, строки оплати) визначаються в специфікації №1 до договору, що є його невід`ємною частиною.

Згідно з п. 3.1 договору поставка обладнання покупцю здійснюється на умовах DDP: Україна, 13330, Житомирська область, Бердичівський район, с. Слободище, вул. Карпенка, буд. 1, (місце поставки) згідно ІНКОТЕРМС 2010.

Датою поставки вважатиметься дата, коли представник покупця, який діє на підставі належним чином оформленої довіреності, оглянув і прийняв обладнання, а також підписав видаткову накладну на обладнання (п. 3.2 договору).

Згідно з п. 4.1 договору прийняття обладнання покупцем за якістю та кількістю здійснюється в момент поставки на підставі видаткової накладної та/або товарно-транспортних накладних в місці поставки.

09.07.2020 сторони підписали специфікацію №1 до договору, в якій вказано товар (автонапувалка Урбан Альма Про на 120 голів: промисловий комп`ютер з сенсорним екраном; програма управління; 4 станції для паралельного випоювання; 120 транспондерів; дозатор рідких добавок (5-літрова ємність з міксером); система підключення до смартфону, комп`ютера через WiFi; WiFi антена 12 dBi, вкл. кабель 8м) та визначено умови оплати, передбачивши, що оплата вартості товару здійснюється в гривнях, виходячи з ринкового курсу продажу євро в ПАТ "Креді Агріколь Банк" на день, що передує дню здійснення платежу: перший платіж - 10% - 3584 євро до 14.07.2020; другий платіж - 20% - 7168 євро до 20.08.2020; третій платіж - 10% - 3584 євро до 25.12.2020; четвертий платіж - 20% - 7168 євро до 28.02.2021; п`ятий платіж - 20% - 7168 євро до 31.03.2021 7168 євро; шостий платіж - 20% - 7168 євро до 30.04.2021 з відповідними еквівалентами цих сум (а. с. 16, 17).

Також специфікацією передбачено, що поставка обладнання покупцю здійснюється на умовах DDP: Україна, 13330 Житомирська область, Бердичівський район, с. Слободище, вул. Карпенка, буд. 1, (місце поставки) згідно ІНКОТЕРМС 2010 до 30.08.2020 за умови виконання покупцем своїх зобов`язань.

Позивач зазначив, що у зв`язку з порушенням покупцем строків виконання грошових зобов`язань, строк поставки товару змінено з 30.08.2020 на 29.09.2020.

Так, 29.09.2020 позивачем здійснено поставку товару на загальну суму 1096704,00 грн., в тому числі ПДВ - 182784,00 грн, що підтверджується підписаною між сторонами видатковою накладною №279 від 29.09.2020 (а. с. 19).

У зв`язку з невиконанням відповідачем обов`язку щодо оплати за отриманий товар, позивач звернувся до господарського суду з позовом про стягнення з відповідача 81803,14 грн., з яких 67320,00 грн. основного боргу, 11682,33 грн. пені, 1726,00 грн. 3 % річних, 1074,81 грн. інфляційних втрат.

Під час розгляду справи відповідач погасив 67320,00 грн. основного боргу.

Ухвалою від 09.08.2021 господарський суд закрив провадження в частині стягнення 7105,87 євро основного боргу за відсутністю предмету спору; постановив вважати заявленим до розгляду спір про стягнення з відповідача 77987,40 грн., з яких: 22807,05 грн. пені, 16163,75 грн. інфляційних втрат, 39016,00 грн. 24% річних, а також понесених судових витрат (а. с. 102).

2. Норми права (нормативно - правові акти), які застосував господарський суд.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 ГК України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч. 1,2 ст. 193 ГК України).

Беручи до уваги зміст правовідносин та характер зобов`язань, суд дійшов висновку, що між сторонами виникли правовідносини з договору поставки.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним або домашнім використанням, а покупець - прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати у зумовлені строки другій стороні - покупцеві товар, а покупець - прийняти вказаний товар і сплатити за нього певну грошову суму.

За ч. 1 та ч. 2 ст. 664 ЦК України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Якщо з договору купівлі-продажу не випливає обов`язок продавця доставити товар або передати товар у його місцезнаходженні, обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент здачі товару перевізникові або організації зв`язку для доставки покупцеві.

У відповідності із ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

За ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).

Згідно із ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За ч.1 ст.1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність" від 16.07.1999 № 996-XIV (зі змінами та доповненнями) первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

За ч. 1 ст. 9 цього ж Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

3. Щодо обґрунтованості позовних вимог в частині стягнення 22807,05 грн. пені.

Згідно із ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою (ч. 1 ст. 546 ЦК України).

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; зокрема, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 ЦК України).

Згідно із ст. ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за невиконання грошового зобов`язання" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язань припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

У п. 6.2 договору сторони погодили, що за порушення покупцем термінів оплати, визначених п. 2.1 договору, покупець сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу, за кожен день прострочки оплати.

Як вбачається з розрахунку пені, викладеному у заяві про зменшення розміру позовних вимог (а. с. 80 - 86), позивач заявив до стягнення 22807,05 грн. пені.

За період з липня 2020 р. до 26.07.2021 на виконання договору від відповідача надійшло 1179183,20 грн. Позивач визначив такі періоди та суми боргу: з 14.07.2020 до 19.08.2020 - 896 грн; з 20.08.2020 до 27.09.2020 - 235648 грн; з 25.12.2020 до 29.12.2020 - 122572,80 грн; з 30.12.2020 до 27.02.2021 - 179,00 грн; з 28.02.2021 до 04.03.2021 - 243819,00грн; з 05.03.2021 до 25.03.2021 - 243819,00 грн; з 26.03.2021 до 30.03.2021 - 213819,50 грн.; з 31.03.2021 до 04.04.2021 - 449933,40 грн.; з 05.04.2021 до 06.04.2021 - 419933,00 грн.; з 07.04.2021 до 15.04.2021 - 349933,00 грн; з 16.04.2021 до 29.04.2021 - 349933,00 грн; з 30.04.2021 до 05.05.2021 - 591853,00 грн.; з 06.05.2021 до 12.05.2021 - 491853,40 грн; з 13.05.2021 до 20.05.2021 - 461853,40 грн; з 21.05.2021 до 02.06.2021 - 411853,00 грн; з 03.06.2021 до 17.06.2021 - 361853,00 грн; з 18.06.2021 до 11.07.2021 - 311853,00 грн; з 12.07.2021 до 13.07.2021 - 241853,00 грн; з 14.07.2021 до 14.07.2021 - 191853,00грн; з 15.07.2021 до 22.07.2021 - 121853,44 грн; з 23.07.2021 до 25.07.2021 - 121853,00 грн.

Судом перевірено розрахунок пені та встановлено його правильність, тому задоволенню підлягає сума пені у заявленому розмірі 22807,05 грн.

4. Щодо обґрунтованості позову в частині стягнення 16163,75 грн інфляційних втрат за липень 2020 року до травня 2021 року згідно з розрахунками позивача, наведеними у заяві про зменшення розміру позовних вимог (а. с. 80 - 86).

За ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за час прострочення та 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи із положень цієї норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та відсотки річних, не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та сплати неустойки.

Суд перевіривши розрахунок інфляційних втрат дійшов висновку про їх обгрунтованісь та правильність, тому заявлена сума підлягає задоволенню.

5. Щодо обґрунтованості позову в частині стягнення 39016,60 грн 24% річних за період з 14.07.2020 до 25.07.2021 згідно з розрахунками позивача, наведеними у заяві про зменшення розміру позовних вимог (а. с. 80 - 86).

У п. 6.2 договору сторонами погоджено, що на вимогу постачальника, покупець зобов`язаний сплатити суму боргу урахуванням індексу інфляції та 24 % річних за користування чужими грошовими коштами. Сплата штрафних санкцій не звільняє сторони від виконання договірних зобов`язань.

Як вбачається з розрахунку відсотків за користування чужими грошовими коштами, викладеному у заяві про зменшення розміру позовних вимог (а. с. 80 - 86), позивач заявив до стягнення 39016,60 грн 24% річних за такі ж періоди та суми боргу.

Статтею 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.

Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 547 ЦК України правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Суд перевіривши розрахунок 24 % річних дійшов висновку про їх обгрунтованісь та правильність, тому заявлена сума підлягає задоволенню.

6. Висновок господарського суду за результатами розгляду позовної заяви.

За ч. 2, 3 ст. 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 73 ГПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Позивачем доведено суду обґрунтованість заявлених позовних вимог належними та допустимими доказами у справі.

Відповідачем не надано суду доказів сплати заявленої суми нарахувань.

З огляду на викладене, позов підлягає задоволенню на суму 77987,40 грн, з яких 22807,05 грн пені, 16163,75 грн інфляційних втрат, 39016,60 грн 24% річних.

7. Розподіл сплаченого судового збору між сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розподіл судових витрат врегульовано ст. 129 ГПК України, згідно з п. 2 ч. 1 якої судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Ухвалою від 09.08.2021 господарський суд повернув позивачу з Державного бюджету України частину судового збору у розмірі 3432,92 грн.

У зв`язку з задоволенням позову витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Приватного підприємства "Слободище" (13330, Житомирська область, Бердичівський район, село Слободище, вул. Карпенка, буд. 1, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Чуб Агроконцепт" (36008, Полтавська область, Полтавський район, село Щербані, вул. Світла, буд. 11, ):

- 22807,05 грн. пені;

- 16163,75 грн. інфляційних втрат;

- 39016,60 грн. 24% річних;

- 1169,77 грн. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 11.10.21

Суддя Лозинська І.В.

Віддрукувати:

1 - в справу

2,3 - сторонам