РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

20.09.2021Справа № 910/10655/21

Господарський суд міста Києва, в складі судді Баранова Д.О., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Аркс" (04070, м. Київ, вул. Іллінська, буд. 8; ідентифікаційний код 20474912)

до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Еталон" (03057, м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 33-Б, 2 під`їзд; ідентифікаційний код 20080515)

про стягнення 28 515, 50 грн

без повідомлення (виклику) учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулось Приватне акціонерне товариство Страхова компанія "Аркс" з позовом до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Еталон", в якому позивач просить суд стягнути з відповідача за полісом № ЕР/200727039 суму страхового відшкодування в розмірі 28 515, 50 грн, яка була виплачена позивачем страхувальнику за договором в результаті завданої в ДТП шкоди.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.07.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.

Суд вказує, що ухвала від 08.07.2021 направлялася на адресу відповідача поштовим повідомленням № 053 та відповідно 20.07.2021 була отримана представником останнього.

Однак, у встановлений ухвалою суду від 08.07.2021 п`ятнадцятиденний строк відзиву на позовну заяву до суду не надійшло.

Таким чином, приймаючи до уваги, що відповідач належним чином повідомлявся про відкриття провадження у справі, а матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи, відповідно до ч. 5, 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої сторони про інше. При розгляді справи у порядку спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи

Розглянувши подані до суду матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

19.03.2020 між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Аркс" (страховик) та Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Євроніс Україна" (страхувальник) укладено договір добровільного страхування наземного транспорту "Все включено" № 392а0к5, відповідно до умов якого застраховано майнові інтереси страхувальника пов`язані із володінням, користуванням і розпорядженням наземними транспортними засобами та іншим майном згідно додатку № 2 до договору, в тому числі транспортний засіб Fiat, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

26.10.2020 в м. Київ, вул. Лабораторна сталася дорожньо-транспортна пригода за участю: автомобіля Fiat, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував водій ОСОБА_1 (власник автомобіля - ПрАТ "СК "Євроніс Україна") та автомобіля Volkswagen, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким керував водій ОСОБА_2 , цивільно-правова відповідальність якого згідно полісу № ЕР/200727039 (франшиза 2 600 грн, ліміт за шкоду майну 130 000, 00 грн) застрахована у Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Еталон".

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено автомобіль Fiat, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Згідно постанови Голосіївського районного суду міста Києва від 01.12.2020 у справі № 752/22017/20 зазначена дорожньо-транспортна пригода сталося внаслідок порушення водієм ОСОБА_2 ПДР України (ст. 124 КпАП України).

Страхувальник повідомив позивача про ДТП, яка сталася 26.10.2020 та звернувся до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування.

Відповідно до рахунку ТОВ "Ніколь Моторс" № НМРФ-0002302 від 30.10.2020 вартість ремонту автомобіля склала 29 765, 50 грн (разом з ПДВ).

Згідно з наданою позивачем калькуляцією № 1.003.20.0 від 03.11.2020 вартість ремонту пошкодженого автомобіля склала 29 765, 50 грн (разом з ПДВ).

Також згідно рахунку ТОВ "Прайм - Авто" № 179-20-12-21 від 21.12.2020 вартість наклейки логотипу на лівий борт автомобіля становить 550, 00 грн., а згідно рахунку-фактури ФОП Лазоренко Б.В. № СФ-0000036 від 16.12.2020 вартість наліпки на авто становить 800, 00 грн.

Згідно наданого позивачем звіту № 2941 від 14.11.2020 вартість відновлювального ремонту автомобіля Fiat, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 становить 32 729, 62 грн.

Відтак на підставі розрахунків страхового відшкодування, позивачем було складено страхові акти № ARX2651324 від 04.11.2020 року, страхового акту № ARX2715078 від 08.02.2021 року, страхового акту № ARX2715079 від 08.02.2021 та на виконання умов договору добровільного страхування № 392а0к5 від 19.03.2020 було виплачено страхувальнику на рахунок СТО - ТОВ "Ніколь Моторс", ТОВ "Прайм - Авто" та ФОП Лазаренко Б.В. суму страхового відшкодування в розмірі 31 115, 50 грн. згідно платіжними дорученнями № 719576 від 05.11.2020, № 749595 від 09.02.2021 та № 749597 від 09.02.2021.

Судом встановлено, що оплачені позивачем роботи повністю відповідають відновленню автомобіля, а саме ремонту та відновленню деталей, які було пошкоджено під час ДТП згідно акту № 2941 від 28.10.2020.

Відтак, позивач у зв`язку з тим, що ним було виплачено суму страхового відшкодування в розмірі 31 115, 50 грн за збитки, які були завдані страхувальником відповідача зазначає, що до нього перейшло право вимоги до відповідача на вказану суму як до особи відповідальної за заподіяний збиток в розмірі 28 515, 50 із врахуванням розміру франшизи (2 600, 00 грн).

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно частини 2 статті 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п. 1, 3 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Відтак, вина водія ОСОБА_2 встановлена у судовому порядку та підтверджується постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 01.12.2020 у справі № 752/22017/20.

Відповідно до частини 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України вирок суду в кримінальному провадженні або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

Згідно ч. 1 статті 16 Закону України "Про страхування" за договором страхування страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Нормами статті 5 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно ст. 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень,зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на

стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Згідно ст. 512, 514 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом.

Таким законом, зокрема, є норми ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування", відповідно до яких до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Тобто у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов`язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого у деліктному зобов`язанні.

Відповідно до п. 12.1 ст. 12 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

З огляду на викладене вище, виходячи із доказів, які наявні в матеріалах справи, судом встановлено, що до позивача перейшло право вимоги до страховика винної особи (відповідача) за полісом № ЕР/200727039 в розмірі 28 515, 50 грн (враховуючи встановлений ліміт за майнову шкоду та розмір франшизи-2 600,00 грн) у зв`язку з тим, що позивачем було виплачено страхувальнику суму страхового відшкодування в розмірі 31 115, 50 грн згідно платіжних доручень № 719576 від 05.11.2020, № 749595 від 09.02.2021 та № 749597 від 09.02.2021.

При цьому суд зазначає, що звіт про оцінку транспортного засобу, в тому числі і калькуляція є лише попереднім оціночним документом, у якому зазначається можлива, але не кінцева сума, що витрачена на відновлення транспортного засобу. Реальним же підтвердженням виплати суми страхового відшкодування страхувальнику є саме платіжне доручення, яким оплачена виставлена станцією технічного обслуговування сума вартості відновлювального ремонту транспортного засобу.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 25.07.2018 у справі № 922/4013/17.

Також суд зазначає, що позивач двічі звертався до відповідача із заявами про виплату суми страхового відшкодування за вих. № СУ/008813/3 від 06.01.2021 та № СУ/008813/3/2 від 15.04.2021, однак всупереч тому, що вказані заяви відповідачем було отримано станом на дату звернення до суду з позовом кошти сплачено не було.

Підсумовуючи викладене вище, враховуючи те, що позивачем виплачено суму страхового відшкодування, а також з огляду на відсутність з боку відповідача доводів на спростування позиції позивача, суд дослідивши матеріали справи дійшов висновку, що з відповідача підлягає стягненню сума страхового відшкодування в розмірі 28 515, 50 грн, а відтак вимоги позивача підлягають задоволенню.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Аркс" - задовольнити.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Еталон" (03057, м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 33-Б, 2 під`їзд; ідентифікаційний код 20080515) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Аркс" (04070, м. Київ, вул. Іллінська, буд. 8; ідентифікаційний код 20474912) суму страхового відшкодування - 28 515 (двадцять вісім тисяч п`ятсот п`ятнадцять) грн 50 коп. та витрати по сплаті судового збору - 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено: 20.09.2021

Суддя Д.О. Баранов