ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" жовтня 2021 р. м. Ужгород Справа № 907/635/21

Господарський суд Закарпатської області у складі судді Пригузи П.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "БЛАГОГАЗ ЗБУТ", вул.Стрийська, 86В, кв.1 м.Львів,

до відповідача: Комунальної установи "Управління спільною власністю територіальних громад" Закарпатської обласної ради, пл.Ш.Петефі, 14 м.Ужгород,

про стягнення 86 805,46 грн,

секретар судового засідання Штундер Д.Л.

За участю представників сторін:

від позивача Морганюк О.Є., адвокат, довіреність № 28/04-02 від 28.04.2021 (в режимі ВКЗ);

від відповідача Новак О.О., в порядку самопредставництва;

в с т а н о в и в

Товариство з обмеженою відповідальністю "БЛАГОГАЗ ЗБУТ" звернулось до суду із позовною заявою до Комунальної установи "Управління спільною власністю територіальних громад" Закарпатської обласної ради про стягнення 86805,46 грн. штрафних санкцій та 2270,00 грн судового збору.

Ухвалою суду від 09 серпня 2021 року відкрито провадження у справі, постановлено розглянути спір за правилами спрощеного позовного провадження, встановлено строки для подання учасниками справи заяв по суті спору та призначено судове засідання за участю представника позивача в режимі відеоконференції.

Відповідачем 27.08.2021 подано до відділу діловодства та забезпечення судового процесу відзив на позов №01.3-03/1268 від 26.08.2021 з доказами надіслання його копії позивачу, який відповідає вимогам ст. 165 ГПК України, який прийнято судом до розгляду та долучено до матеріалів справи.

Ухвалою суду від 02.09.2021 року розгляд справи відкладено на 21.09.2021, в якому судом оголошувалася перерва до 05.10.2021 року.

До справи 17.09.2021 позивачем надано відповідь на відзив та заяву про уточнення позовних вимог, які прийняті судом до розгляду та долучено до справи.

В судовому засіданні 05.10.2021 спір розглянуто по суті, після чого суд видалився до нарадчої кімнати для ухвалення рішення, вступна та резолютивна частини рішення не проголошувалися.

І. Виклад позиції позивача

Товариство з обмеженою відповідальністю «Благогаз Збут», з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, звернулось до суду із позовною заявою до Комунальної установи "Управління спільною власністю територіальних громад" Закарпатської обласної ради про стягнення збитків у сумі 67607,72грн. та штрафних санкцій за перебір замовлених потужностей у розмірі 19197,74грн., а також 2270,00 грн. судового збору.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказує, що між ним та відповідачем 10 січня 2020 було укладено Договір № 1 на постачання природного газу. 05.01.2021 сторонами було укладено Додаткову угоду №6 на продовження строку дії договору в обсязі, що не перевищує 20% суми, визначеної в початковому договорі про закупівлі, укладеному в попередньому році на строк достатній для проведення тендерної процедури. Строк дії договору продовжено з 31.12.2020 до 11.01.2021 року. Сторонами було укладено Додаткову угоду №9 від 22.02.2021, якою строк дії договору продовжено до 24.01.2021р.

Відповідно до п.2.6. Договору №1 від 10.10.2020 Сторони домовились про те, що допускається зменшення або перевищення місячних обсягів споживання природного разу у поточному місяці, встановлених у пункті 2.2. в розмірі, що не перевищує 10%.

Вважаючи, що відповідачем перевищено об`єми споживання планових обсягів постачання газу помісячно відповідно п. 2.2. договору, позивач вимагає від відповідача відшкодування збитків за перевищення об`єму (обсягу) природного газу, посилаючись на умови п.7.1.1. Договору №1 від 10.10.2020, згідно якого якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний об`єм (обсяг) постачання природного газу Споживачу Постачальником буде перевищувати підтверджений обсяг природного газу на цей період, Постачальник має право вимагати від Споживача відшкодування збитків за перевищення об`єму(обсягу) природного газу, що розраховується за встановленою у Договорі формулою.

У заяві про уточнення позовних вимог позивач зазначив, що відшкодування збитків - основний вид господарсько-правової відповідальності. За його твердженнями збитки за перевищення об`єму природного газу у період жовтень-грудень 2020 та січень- березень 2021 становлять 67 607,72 грн. Штрафні санкції за перебір замовлених потужностей у період жовтень-грудень 2020 та січень- березень 2021 становлять 19 197,74 грн.

Обґрунтовуючи свою поведінку щодо нескладання та ненадання відповідачеві Акту-претензії, позивач вважає, що його складання не є обов`язковим, вважає, що складених позивачем Рахунків-фактур про сплату штрафу за небаланс об`єму газу та штрафу за перебір замовлених потужностей. Цим самим вважає, що порядок досудового врегулювання спору ним дотримано, не порушено порядку відшкодування збитків, встановленому Правилами.

ІІ. Виклад заперечень відповідача

Відповідач в надісланому на адресу суду відзиві на позовну заяву від 27.08.2021 (а.с.84) проти позову заперечує в повному обсязі, просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтуванні заперечень зазначає, що між Комунальною установою "Управління спільною власністю територіальних громад" Закарпатської обласної ради та ТОВ «Благогаз Збут» дійсно існують договірні відносини щодо постачання природного газу, але вважає, що між сторонами врегульовано усі питання щодо об`ємів постачання природного газу у спірні місяці, які усунуті шляхом укладання додаткових угод, зокрема посилається на Додаткову угоду №9 від 22.02.2021, згідно якої сторонами внесено зміни до Договору №1 від 10.01.2020, де сторони змінили обсяги постачання газу по місяцям, включаючи жовтень 2020 січень 2021, зокрема за спірні місяці встановлено планові обсяги на рівні фактично спожитого відповідачем газу. З цих підстав відповідач вважає, що позивачем не завдано збитків позивачеві, а позивач не довів їх завдання відповідачем, отже, вважає, що позов в цій частині є необґрунтованим, задоволенню не підлягає.

Заперечуючи також проти позову в частині стягнення штрафних санкцій за перебір замовлених потужностей у період лютий-березень 2021 в сумі 19 197,74 грн., позивач зазначив, що Договором між сторонами за січень місяць не регулюється умовами договору

Відповідач зазначає, що сума збитків за березень 2021 року розрахована позивачем безпідставно, оскільки Договір на постачання природного газу №03-10/7 від 25.01.2021 був припинений у зв`язку із спливом строку його дії, який відповідно до пункту 13.1. закінчився 28.02.2021 року.

Також, позивач стверджує, що позивачем порушено досудовий порядок врегулювання спорів, який встановлено законодавством. Так, пунктом 3 розділу VII Правил передбачено, за результатами виявлених порушень представником постачальника складається акт-претензія. У Акті-претензії зазначаються підстави та розмір нарахованих збитків, складається в двох примірниках, один з яких надсилається (надається) споживачу (з позначкою про вручення), а споживач зобов`язаний протягом двадцяти робочих днів з моменту його отримання відшкодувати постачальнику завдані збитки або написати мотивовану відмову від їх повного або часткового відшкодування.

Однак, матеріали справи не містять актів-претензій складених позивачеві або доказів їх надіслання відповідачу, у зв`язку з чим можна стверджувати про порушення відповідачем порядку відшкодування збитків, встановленому Правилами.

Позивачем також було надано суду копії платіжних доручень як доказ понесення ним і збитків. Відповідач вважає такий доказ неналежним, оскільки з наданих платіжних доручень неможливо встановити, що вказані суми були сплачені позивачем внаслідок неправомірних дій відповідача. Такі докази також не можуть бути прийняті до уваги судом, оскільки не містять обов`язкових реквізитів: печатки банку або електронного підпису.

ІІІ. Мотивувальна частина рішення.

Судом встановлено, що між сторонами спору, ТОВ «Благогаз Збут» та Комунальною установою "Управління спільною власністю територіальних громад" Закарпатської обласної ради та існують договірні відносини, що ґрунтуються на укладеному між ними 10 січня 2020 Договорі № 1 на постачання природного газу (а.с. 9). Відповідно цього договору Позивач зобов`язався постачати Відповідачеві на умовах цього договору певні об`єми газу природного, встановивши планові обсяги постачання по місяцях з січня 2020 по грудень 2020 року включно (п. 2.2. Договору).

Сторонами 22.02.2021 року було укладено Додаткову угоду №9 до вказаного договору, якою сторони домовилися розповсюдити дію договору на січень місяць 2021 року та встановили нові планові об`єми постачання газу (а.с. 14). Зокрема Додатковою угодою №9 до Договору №1 від 10.01.2020 сторони змінили пункт 2.2., в якому визначили, що планові обсяги постачання гару по місяцях становлять:

За жовтень 2020 року - 11606, 31 куб.м.;

За листопад 2020 року - 47794, 57 куб.м.;

За грудень 2020 року - 50 655, 56 куб.м.;

За січень 2021 року - 57754, 54 куб.м.;

Як встановлено судом та підтверджується змістом позовної заяви та поясненнями представника позивача, що фактичне споживання відповідача за відповідні місяці має такі показники:

За жовтень 2020 року -11, 60637 куб.м.;

За листопад 2020 року - 47, 79457 куб.м.;

За грудень 2020 року - 50, 65556 куб.м.;

За січень 2021 року - 61, 3071 куб.м.

При цьому, судом встановлено, що сторонами змінено і п. 11.1. Договору та встановлено, що цей договір діє в частині постачання газу з 01.01.2020 року по 24.01.2021 року, а в частині проведення розрахунків до 28.02.2021 року.

За таких обставин суд погоджується з твердженнями відповідача, що умовами договору між сторонами, з урахуванням ретроспективної юридичної сили Додаткової угоди №9 від 22.02.2021, якою сторони скорегували об`єми планового постачання та споживання природного газу за Договором №1 від 10.01.2020 року, передбачено такі об`єми газу, які фактично спожито відповідачем.

Таким чином, різниця між поставленим та фактично спожитим обсягом природного газу за відповідні попередні місяці за домовленістю сторін було відкориговано. Це надало можливість сторонам поставити фактичне споживання природного газу відповідача у межі похибки, визначеної п. 2.6. Договору - 10% відсотків допустимого зменшення або перевищення обсягів споживання газу.

За таких обставин суд зазначає, що розділ 7 Договору «Відповідальність сторін» його підпункт 7.1.1 пункт 2 не застосовується.

Отже, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення вимог позивача щодо стягнення збитків за жовтень-грудень 2020 та січень 2021 року, оскільки об`єми споживання ним природного газу здійснено у межах запланованих об`ємів за договором.

Також судом встановлено, що згідно договору №03-10/7 від 25.01.2021 року на постачання природного газу (а.с.30-34) Позивач зобов`язався поставити з 25.01.2021 по 28.02.2021 року такі об`єми природного газу: за січень 20000, м.куб; в лютому 2021 21935,48м.куб газу.

При цьому, у п. 2.6. договору сторонами передбачено, що допускається зменшення або перевищення об`ємів споживання газу без обмеження. При цьому, згідно розділу 7, п. 71.1. та п. 7.2. цього Договору відповідальність споживача передбачена лише за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань перед постачальником.

Частинами 1, 6 статті 265 Господарського кодексу України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. Реалізація суб`єктами господарювання товарів негосподарюючим суб`єктам здійснюється за правилами про договори купівлі-продажу. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Відносини, які виникають між постачальниками та споживачами природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи/газотранспортної системи регулюються Законом України "Про ринок природного газу", Кодексами газорозподільних та газотранспортної систем, Правилами постачання природного газу, затвердженими Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2496 із змінами та доповненнями, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 06.12.2015 за № 1382/27827.

Зокрема, приписами пункту 1 статті 12 Закону України "Про ринок природного газу" встановлено, що постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором.

Відповідно до пункту 3 розділу 1 Правил постачання природного газу, затверджених Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 24963, постачання природного газу споживачу здійснюється на підставі договору постачання природного газу між постачальником та споживачем, який укладається відповідно до вимог цих Правил, та після включення споживача до Реєстру споживачів постачальника в інформаційній платформі Оператора ГТС у відповідному розрахунковому періоді в порядку, визначеному Кодексом газотранспортної системи. Договір постачання природного газу між іншими споживачами та їх постачальниками укладається відповідно до вимог чинного законодавства України.

Судом встановлено, що правовідносини сторін врегульовано договором, умови якого відповідачем не порушено, позивачем не доведено тих обставин, на які він посилався як на підставу позовних вимог.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За змістом статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77 ГПК України).

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

На підставі викладеного, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

ІV. Розподіл судових витрат

Судові витрати на підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на позивача.

Керуючись статтями 2, 13, 73, 74, 81, 129, 236, 238 Господарського процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

1. У задоволенні позову відмовити повністю.

2. Судові витрати у справі покласти на позивача.

Рішення набирає законної сили в порядку ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду у строк, визначений ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та підписано 07.10.2021.

Суддя П.Д. Пригуза