ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2021 року м. ОдесаСправа № 923/974/20
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Філінюка І.Г.,

суддів: Бєляновського В.В., Богатиря К.В.

секретар судового засідання - Чеголя Є.О.

за участю представників учасників процесу:

від ТОВ «ОРІЯНА-АГРО» - адвокат Гапіна Н.В., ордер серії ВТ № 1015350;

від ОСОБА_1 - адвокат Казанцева С.А., ордер серії ВТ № 1015375 від 09.07.2021;

Особисто арбітражний керуючий - Глуховський О.Ю., посвідчення № 641 від 29.03.2013;

від АТ «ПРОКРЕДИТ БАНК» - адвокат Лисенко А.В, довіреність, б/н від 30.03.2021

Інші представники учасників провадження у справі про банкрутство в судове засідання не з`явилися. Про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлялися належним чином.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги

Акціонерного товариства «ПРОКРЕДИТ БАНК» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Новокаховський завод плавлених сирів»

на ухвалу Господарського суду Херсонської області від 13.04.2021

по справі №923/974/20

за заявою ініціюючого кредитора: ОСОБА_1

до боржника: Товариства з обмеженою відповідальністю «Новокаховський завод плавлених сирів»

розпорядник майна - арбітражний керуючий: Глуховський Олексій Юрійович

про визнання банкрутом

суддя суду першої інстанції - Гридасов Ю.В.

місце винесення ухвали: м. Херсон, Господарський суд Херсонської області, вул. Театральна, 18.

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Херсонської області із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Новокаховський завод плавлених сирів».

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 12.10.2020 заяву ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Новокаховський завод плавлених сирів» задоволено, відкрито провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Новокаховський завод плавлених сирів». Введено процедуру розпорядження майном боржника. Призначено розпорядником майна Боржника - арбітражного керуючого Глуховського Олексія Юрійовича.

Дата офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство 19.10.2020.

17.11.2020 Акціонерне Товариство «Прокредит Банк» звернулось до суду із заявою у якій просить визнати та внести у реєстр вимог кредиторів боржника грошові вимоги у розмірі 9 579 255,50 грн., у тому числі: 4204,00 грн. судовий збір, основний борг (капітал) - 8 146 260,86 грн., проценти за простроченим капіталом - 806 666,66 грн., проценти за фактичне користування простроченим капіталом - 622 123,98 грн.

17.11.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю «Оріяна-Агро» звернулось до суду із заявою у якій просить визнати грошові вимоги ТОВ «Оріяна-Агро» до ТОВ «Новокаховський завод плавлених сирів» на загальну суму 66 126 440,30 грн. та 4204,00 грн. судових витрат і включити грошові вимоги ТОВ «Оріяна-Агро» до реєстру вимог кредиторів у четверту чергу.

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 13.04.2021, зокрема визнано кредиторами у справі №923/974/20 до боржника:

1. Акціонерне товариство «Прокредит Банк» з грошовими вимогами на суму 9579255,15 грн., з яких:

- судові витрати у сумі 4204, 00 грн., віднесено до першої черги;

- основний борг, який забезпечений заставою майна боржника, що складають суму вартості іпотечного майна у розмірі 9575051,15 грн. (за оцінкою майна на день укладення договору іпотеки).

2. Товариство з обмеженою відповідальністю «Оріяна-Агро» з грошовими вимогами на суму 66130644,30 грн., з яких:

- основний борг у сумі 59039105,00 грн. віднесено до четвертої черги;

- штрафні санкції у сумі 336657,00 грн. віднесені до шостої черги;

- судові витрати у сумі 4204,00 грн., віднесені до першої черги;

- відмовлено у визнанні кредиторських вимог у сумі 6750678,30 грн. штрафних санкцій;

Не погодившись із вказаною ухвалою, Акціонерне товариство «ПРОКРЕДИТ БАНК» звернулося до Південно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить:

1. Змінити ухвалу Господарського суду Херсонської області від 13.04.2021 по справі №923/974/20 в частині розгляду грошових вимог Акціонерного товариства «ПРОКРЕДИТ БАНК», виклавши останній абзац мотивувальної частини в наступній редакції:

«За вказаних обставин судом повністю визнаються грошові вимоги АТ «ПРОКРЕДИТ БАНК» на суму 9 579 255, 50 грн., з яких судові витрати у сумі 4 204, 00 грн. відносяться до першої черги, 3 553 460, 00 грн. - вимоги забезпечені заставою майна боржника, основний борг у сумі 6 021 591, 50 грн. - четверта черга задоволення вимог кредиторів».

2. Змінити ухвалу Господарського суду Херсонської області від 13.04.2021 по справі №923/974/20 в частині розгляду грошових вимог Акціонерного товариства «ПРОКРЕДИТ БАНК», виклавши абзац 4 частини 1 резолютивної частини в наступній редакції:

«Акціонерне товариство «ПРОКРЕДИТ БАНК» (ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 21677833), дата подання до суду письмової заяви з вимогами до боржника - 11.11.2020, з грошовими вимогами на суму 9 579 255, 15, з яких: 3 553 460, 00 грн. - вимоги забезпечені заставою майна боржника, 6 021 591, 50 грн. основного боргу - четверта черга задоволення вимог кредиторів 4204, 00 грн. судового збору - перга черга задоволення вимог кредиторів.»

3. Змінити резолютивну частину ухвали Господарського суду Херсонської області від 13.04.2021 по справі №923/974/20 відносно кредитора Товариства з обмеженою відповідальністю «ОРІЯНА-АГРО», шляхом викладення в наступній редакції:

«Грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ОРІЯНА АГРО» (ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань: 33005220) - відхилити повністю.»

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Новокаховський завод плавлених сирів» 6 306, 00 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Узагальнені доводи апеляційної скарги АТ «ПРОКРЕДИТ БАНК».

По-перше, вимоги АТ «ПРО КРЕДИТ БАНК» аргументовані наступним.

15 червня 2018 року між Банком та позичальником ПАТ «Новокаховський завод плавлених сирів», правонаступником якого є боржник ТОВ «НКЗПС», було укладено рамкову кредитну yroдy·№FW501.1332.

В межах Рамкової кредитної угоди №FW501.1332 від 15.06.2018 між АТ «ПРОКРЕДИТ БАНК» та боржником укладено договори, за якими останнім було порушено виконання грошових зобов`язань.

З метою забезпечення виконання боржником своїх зобов`язань за вищезазначеними кредитними договорами та Рамковою кредитною угодою між Банком та боржником було укладено:

Договір іпотеки №398435-ІДl від 15.06.2018 Предметом іпотеки виступив об`єкт нерухомого майна, розташований за адресою: Херсонська обл., м. Нова Каховка, м. Таврійськ, вул. Промислова, буд.2, заставною вартістю 22 167 180,00 грн.

Договір застави рухомого майна №398435-Д31 від 15.06.2018, за умовами якого предметом застави виступили дві одиниці обладнання загальною заставною вартістю 1 122 250,00 грн. (п. 2.2 Договір застави №398435-Д31).

Договір застави рухомого майна №398435-Д32 від 02.10.2019, за умовами якого предметом застави виступили п`ятнадцять одиниць обладнання загальною заставною вартістю 2 431 210,00 грн.

10.09.2020 на підставі іпотечного застереження, зазначеного у пункті 7.1.1 розділу 7 договору іпотеки №398435-ІДl від 15.06.2018, АТ «ПРОКРЕДИТ БАНК» було здійснено державну реєстрацію права власності на предмет іпотеки - Комплекс, виробничі будівлі заводу плавлених сирів, загальна площа - 9630, 1 кв.м.

Відповідно до абзацу 2 пункту 7.1.1 договору іпотеки №398435-ІДІ від 15.06.2018 ринкову вартість вказаного предмета іпотеки було визначено незалежним суб`єктом оціночної діяльності - ТОВ «Українська оціночна компанія» у розмірі 15 808 800,00 грн.

Скаржник зазначає, що за рахунок набуття Банком права власності на предмет іпотеки, була погашена повністю заборгованість ТОВ «НКЗПС» за кредитними договорами №501.48779/ FW501.1332 від 05.09.2019, №501.47468/ FW501.1332 від 14.09.2018, №501.47361/ FW501.1332 від 25.06.2018, а також відбулось часткове задоволення вимог кредитора на суму основного боргу 6 853 739,14 грн. за договором про відкриття кредитної лінії №501.47271/ FW501.1332 від 15.06.2018.

З посиланням на статтю 17 Закону України «Про іпотеку», скаржник зазначає, що у вересні 2020 договір іпотеки №398435-ІД1 від 15.06.2018 було припинено.

Оскільки за рахунок іпотеки було задоволено вимоги кредитора не по всім кредитам, АТ «ПРОКРЕДИТ БАНК» заявлено грошові вимоги до боржника в частині заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії №501.47271/ FW501.1332 від 15.06.2018 всього на суму 9 575 051,50 грн., у тому числі:

8 146 260,86 грн. - залишок основного боргу за результатами погашення за рахунок предмета іпотеки (15 ООО 000,00 грн. - 6 853 739,14 грн.);

806 666,66 грн. - проценти за простроченим капіталом за період з 18.06.2018 по 30.06.2020, (підтверджується випискою з поточного рахунку Позичальника про нарахування процентів доданою до заяви кредитора);

622 123,98 грн. - проценти за фактичне користування простроченим капіталом за період з 02.07.2020 по 12.10.2020.

Враховуючи, що іпотеку було припинено, виконання зобов`язань боржника перед кредитором за договором про відкриття кредитної лінії №501.47271/ FW501.1332 від 15.06.2018 забезпечується Договорами застави рухомого майна №398435-Д31 від 15.06.2018 та №398435-Д32 від 02.10.2019. Загальна заставна вартість предметів застави за цими договорами складає 3 553 460,00 грн.

Абзацом 3 ч. 2 ст. 45 КУзПБ визначено, що якщо вартості застави недостатньо для покриття всієї вимоги, кредитор повинен розглядатися як забезпечений лише в частині вартості предмета застави. Залишок вимог вважається незабезпеченим.

Так, Банк зазначає, що, ззагальна вартість предметів застави, узгоджена кредитором АТ «ПРО КРЕДИТ БАНК» та заставодавцем (позичальником) ТОВ «НКЗПС» у договорах застави, що забезпечують виконання боржником своїх зобов`язань за кредитом, становить 3 553 460,00 грн. Отже, вимоги Банку є забезпеченими лише в сумі 3 553 460,00 грн., а залишок вимог в сумі 6 021591,50 грн. вважається незабезпеченим і підлягає віднесенню до четвертої черги задоволення вимог кредиторів.

Скаржник стверджує, що у порушення вимог статті 238 ГПК України в мотивувальній частині оскаржуваної ухвали суд першої інстанції не зазначивши жодної норми права, якими він керувався при розгляді грошових вимог АТ «ПРО КРЕДИТ БАНК».

Висновки суду не відповідають обставинам справи, вищезгаданим положенням Закону України «Про іпотеку», КУзПБ, висновкам Верховного Суду, оскільки станом на дату відкриття провадження у справі про банкрутство боржника договір іпотеки №398435-Шl від 15.06.2018 було припинено і застосування судом оцінки майна, зазначеної в договорі іпотеки є неправомірним.

Помилково порівнявши розмір грошових вимог кредитора з оцінкою майна за припиненим договором іпотеки, замість порівняння з заставною вартістю предметів застави за договорами застави, суд дійшов невірного висновків про те, що грошові вимоги кредитора АТ «ПРО КРЕДИТ БАНК» в сумі 9 575 051, 15 грн. є повністю забезпеченими заставою майна боржника.

По-друге, щодо грошових вимог ТОВ «ОРІЯНА-АГРО» скаржник зазначає наступне.

Так, в запереченнях на заяву ТОВ «ОРІЯНА-АГРО», Банк зазначав, що частина грошових вимог ТОВ «ОРІЯНА-АГРО» обґрунтовується наявністю заборгованості боржника за договором позики (поворотної фінансової допомоги) №Ф-01/07 від 01.07.2020 на суму 15 525 000, 00 грн.

Пунктом 4.1. договору позики № Ф-01/07 від 01.07.2020 визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позику позикодавцю протягом одного календарного року з моменту надходження суми позики на банківський рахунок позичальника.

Відповідно до пункту 2.1. договору позики № Ф-01/07 від 01.07.2020 сума позики становить 15 525 000, 00 грн.

Згідно з платіжним дорученням №2703 від 18.08.2020 кредитором перераховано боржнику останню частину поворотної фінансової допомоги у розмірі 995 000, 00 грн.

На думку скаржника, відповідно до умов, викладених у пунктах 2.1, 2.2., 4.1 договору позики №Ф-01/07 від 01.07.2020, моментом надходження всієї суми позики на банківський рахунок позичальника є 18.08.2020.

Таким чином, за твердженням скаржника строк виконання ТОВ «НКЗПС» зобов`язань з повернення грошових коштів за договором позики № Ф-01/07 від 01.07.2020 настане 18.08.2021, тобто після відкриття провадження у справі про банкрутство боржника.

У розумінні положень ст.1, ч.4 ст.60 КУзПБ грошові вимоги ТОВ «ОРІЯНА-АГРО» на суму 15 524 450, 00 грн. за договором позики № Ф-01/07 від 01.07.2020 є поточними, розглядаються господарським судом у ліквідаційній процедурі, тому не підлягають визнанню у попередньому засіданні.

Також, не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, Товариство з обмеженою відповідальністю «Новокаховський завод плавлених сирів» звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду Херсонської області від 13.04.2021 по справі №923/974/20 в частині - визнання та включення до реєстру задоволення вимог кредиторів вимоги АТ «ПРОКРЕДИТ БАНК» в розмірі 9 579 255, 15 грн. скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити АТ «ПРРОКРЕДИТ БАНК» в задоволенні заяви з грошовими вимогами до боржника ТОВ «Новокаховський завод плавлених сирів» на суму 9 579 255, 50 грн.

Узагальнені доводи апеляційної скарги.

Обгрунтовуючи апеляційну скаргу, скаржник зазначає, що судом першої інстанції під час винесення оскаржуваної ухвали не було враховане те, що кредитор АТ «ПРОКРЕДИТ БАНК» мав в заставі (іпотеці) майно, що належало боржнику на загальну вартість 24 720 640, 00 грн.

Рішенням Державного реєстратора №54036743 від 14.09.2020 зареєстровано за АТ «ПРОКРЕДИТ БАНК» право власності на комплекс: виробничі будівлі заводу плавлених сирів, що розташований за адресою: Херсонська область, м.Нова Каховка, м.Таврійськ, вул. Промислова, буд.2.

Скаржник зазначає, що станом на 10.09.2020 року - на день, коли від Боржника до АТ «ПРОКРЕДИТ БАНК» перейшло право власності на предмет іпотеки, ринкова вартість нерухомого майна, становить 24 766 500, 00 грн. без ПДВ та 29 719 800, 00 грн. з урахуванням ПДВ, що підтверджується звітом ТОВ «Міжнародна юридична компанія «СОЛОМОН-ГРУП» на дату оцінки (03.03.2020 року).

Отже, на думку скаржника враховуючи розмір заборгованості боржника перед АТ «ПРОКРЕДИТ БАНК» та вартість предмета іпотеки, право власності на який перейшло до АТ «ПРОКРЕДИТ БАНК», грошові вимоги Банку до ТОВ «НКЗПС» вважаються такими, що задоволені (погашені) повністю.

Узагальнені доводи інших учасників провадження по справі.

08.07.2021 до Південно-західного апеляційного господарського суду від арбітражного керуючого Глуховського Олексія Юрійовича надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому посилається на те, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції була прийнята з додержанням норм матеріального та процесуального права просить апеляційну скаргу ТОВ «Новокаховський завод плавлених сирів» щодо відхилення вимог АТ «ПРОКРЕДИТ БАНК» залишити без задоволення, а ухвалу суду залишити без змін.

Процесуальний рух справи у суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 25.05.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «ПРОКРЕДИТ БАНК» на ухвалу Господарського суду Херсонської області від 13.04.2021 у справі №923/974/20.

Призначено справу №923/974/20 до розгляду на 13.07.2021 о 12:00 год.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 14.06.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Новокаховський завод плавлених сирів».

Призначено розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Новокаховський завод плавлених сирів» по справі № 923/974/20 до сумісного розгляду з апеляційною скаргою Акціонерного товариства «ПРОКРЕДИТ БАНК» на 13.07.2021 о 12:00 год.

29.06.2021 до Південно-західного апеляційного господарського суду від представника Акціонерного товариства «ПРОКРЕДИТ БАНК» - адвоката Лисенко А.В. надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, в якому просив забезпечити можливість участі представника АТ «ПРОКРЕДИТ БАНК» адвоката Лисенко А.В. в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, електронного цифрового підпису та системи відеоконференцзв`язку «EasyСon» за зареєстрованою адресою: .

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 07.07.2021 клопотання представника Акціонерного товариства «ПРОКРЕДИТ БАНК» - адвоката Лисенко А.В. про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, за допомогою комплексу «EasyCon» по справі №923/974/20, розгляд якої призначено на 13.07.2021 о 12:00 год. задоволено. Надано можливість представнику Акціонерного товариства «ПРОКРЕДИТ БАНК» - адвокату Лисенко А.В. взяти участь у судовому засіданні, яке призначене на 13.07.2021 о 12:00 год. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою комплексу технічних засобів та програмного забезпечення «EasyCon» за зареєстрованою на офіційному веб-порталі судової влади України електронною адресою - .

12.07.2021 до суду апеляційної інстанції надійшло клопотання Боржника про призначення судової експертизи.

У судовому засіданні Південно - західного апеляційного господарського суду 13.07.2021 оголошено перерву до 14.07.2021 о 15:00 год.

У судовому засіданні Південно - західного апеляційного господарського суду 14.09.2021 оголошено перерву до 05.10.2021 о 16:00 год.

В судовому засіданні 05.10.2021 представник АТ «ПРОКРЕДИТ БАНК» підтримав доводи апеляційної скарги, та заперечував щодо задоволення апеляційної скарги Боржника.

Арбітражний керуючий - Глуховський О.Ю. заперечував щодо задоволення апеляційних скарг, просив ухвалу суду залишити без змін.

Представники ТОВ «ОРІЯНА-АГРО» та ОСОБА_1 підтримали доводи апеляційної скарги Боржника та заперечували щодо доводів апеляційної скарги АТ «ПРОКРЕДИТ БАНК».

В судовому засіданні 05.10.2021 відмовлено у клопотання боржника про призначення судової експертизи з підстав наведених у мотивувальній частині даної постанови (ухвала в протокольній формі).

Інші представники учасників провадження у справі про банкрутство в судове засідання не з`явилися. Про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлялися належним чином.

Колегія суддів звертає увагу, що 15.04.2021 на сайті Південно-західного апеляційного господарського суду опубліковано повідомлення за посиланням (https://swag.court.gov.ua/sud4872/pres-centr/news/1106396/) про зупинення відправки судової кореспонденції, у зв`язку з відсутністю асигнувань на оплату послуг з відправки поштової кореспонденції та надсилання учасникам судових проваджень процесуальних документів виключно засобами електронного зв`язку.

Отже, ухвали Південно-західного апеляційного господарського суду у даній справі були направлені представникам учасників справи № 923/974/20 на електронні адреси, що були зазначені сторонами у поданих до суду та долучених до матеріалів справи документах,

Крім того, для належного повідомлення учасників справи про дату судового засідання, розміщено на веб-сайті суду інформацію щодо дати, часу та місця проведення розгляду апеляційних скарг Акціонерного товариства «ПРОКРЕДИТ БАНК» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Новокаховський завод плавлених сирів» на ухвалу Господарського суду Херсонської області від 13.04.2021 по справі №923/974/20.

Статтею 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно статті 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази по справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 ГПК України, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Фактичні обставини справи встановлені судом першої інстанції.

Предметом цього апеляційного провадження, є ухвала Господарського суду Херсонської області від 13.04.2021 в частині вимог АТ «ПРОКРЕДИТ БАНК» та ТОВ «ОРІЯНА-АГРО». В іншій частині ухвала від 13.04.2021 в апеляційному порядку не оскаржується. Відтак, відповідно до положень статті 269 ГПК України, апеляційні скарги розглядається в межах доводів та вимог скаржників.

За приписами частини 1 статті 3 ГПК України, судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

21.10.2019 введено в дію Кодекс України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ). З дня введення в дію цього Кодексу визнано таким, що втратив чинність, зокрема, Закон України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Статтею 1 КУзПБ встановлено, що кредитор - юридична або фізична особа, а також контролюючий орган, уповноважений відповідно до Податкового кодексу України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень, та інші державні органи, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника; забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких до боржника або іншої особи забезпечені заставою майна боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли після відкриття провадження у справі про банкрутство.

Порядок виявлення кредиторів та осіб, які мають бажання взяти участь у санації боржника визначений статтею 45 Кодексу України з процедур банкрутства.

В силу положень частин 1, 2 цієї статті, конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство. Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Кредитор, за заявою якого відкрито провадження у справі, має право заявити додаткові грошові вимоги до боржника у межах строку, встановленого частиною першою цієї статті.

Забезпечені кредитори зобов`язані подати заяву з грошовими вимогами до боржника під час провадження у справі про банкрутство в частині вимог, що є незабезпеченими, або за умови відмови від забезпечення.

Забезпечені кредитори можуть повністю або частково відмовитися від забезпечення. Якщо вартості застави недостатньо для покриття всієї вимоги, кредитор повинен розглядатися к забезпечений лише в частині вартості предмета застави. Залишок вимог вважається незабезпеченим.

Склад і розмір грошових вимог кредиторів визначаються в національній валюті України. Якщо зобов`язання боржника визначені в іноземній валюті, то склад і розмір грошових вимог кредиторів визначаються в національній валюті за курсом, встановленим Національним банком України на дату подання кредитором заяви з грошовими вимогами до боржника.

Відповідно до частини другої статті 47 КУзПБ у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, що надійшли протягом строку, передбаченого частиною першою статті 45 цього Кодексу, у тому числі щодо яких були заперечення боржника або розпорядника майна. За результатами попереднього засідання господарський суд постановляє ухвалу, в якій зазначаються: розмір та перелік усіх визнаних судом вимог кредиторів, що вносяться розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів; розмір та перелік не визнаних судом вимог кредиторів; дата проведення зборів кредиторів та комітету кредиторів; дата підсумкового засідання суду, на якому буде постановлено ухвалу про санацію боржника чи постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, чи ухвалу про закриття провадження у справі про банкрутство, чи ухвалу про продовження строку процедури розпорядження майном та відкладення підсумкового засідання суду, яке має відбутися у строки, встановлені частиною другою статті 44 цього Кодексу. Розпорядник майна за результатами попереднього засідання вносить до реєстру вимог кредиторів відомості про кожного кредитора, розмір його вимог за грошовими зобов`язаннями, наявність права вирішального голосу в представницьких органах кредиторів, черговість задоволення кожної вимоги. Ухвала попереднього засідання є підставою для визначення кількості голосів, які належать кожному конкурсному кредитору під час прийняття рішення на зборах (комітеті) кредиторів.

Щодо визначення розміру забезпечених вимог Акціонерного товариства «ПРОКРЕДИТ БАНК» та визначення їх черговості, колегія суддів зазначає наступне.

11.11.2020 Акціонерне товариство «ПроКредит Банк» звернулось до боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю «Новокаховський завод плавлених сирів» з вимогами до боржника на загальну суму 9 579 255, 50 грн. (заява відправлена кредитором в межах 30-денного строку з дати публікації оголошення про банкрутство).

Вимоги AT «ПроКредит Банк» ґрунтуються на наступному.

В межах рамкової угоди № FW501.1332 від 15.06.2018 між Банком та Боржником було укладено наступні договори, за якими останнім було порушено виконання зобов`язань: Договір про відкриття кредитної лінії №501.47271/ FW501.1332 від 15.06.2018, за яким сума кредиту складає 15 000 000,00грн.; Кредитний договір №501.47361/ FW501.1332 від 25.06.2018, за яким сума кредиту складає 5 000 000,00грн.; Кредитний договір №501.48779/ FW501.1332 від 05.09.2019, за яким сума кредиту складає 5 240 000,00грн.; Кредитний договір №501.47468/ FW501.1332 від 14.09.2018, за яким сума кредиту складає 1 500 000,00грн.

З метою забезпечення виконання Боржником своїх зобов`язань за рамковою кредитною угодою ПАТ «Новокаховський завод плавлених сирів» було передано у заставу банку:

- дві одиниці обладнання загальною заставною вартістю 1 122 250,00 грн. на підставі договору застави рухомого майна № 398435-Д31 від 15.06.18;

- п`ятнадцять одиниць обладнання загальною заставною вартістю 2 431 210,00 грн. - на підставі договору застави рухомого майна № 398435-Д32 від 02.04.2019;

- комплекс, виробничі будівлі заводу плавлених сирів загальною площею 9630,1 кв. м., за адресою Херсонська обл., м. Нова Каховка, м. Таврійськ, вул. Промислова, 2, на підставі договору іпотеки № 398435-ІД1 від 15.06.2018.

У зв`язку із невиконанням Боржником своїх зобов`язань за вищенаведеними кредитними договорами, Банком, на підставі договору іпотеки № 398435-ІД1 від 15.06.2018, було набуто у власність нерухомості - Комплекс, виробничі будівлі заводу плавлених сирів, загальна площа - 9630,1 кв. м.. реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 7, місцезнаходження: Херсонська обл., м. Нова Каховка, м. Таврійськ, вул. Промислова, буд. 2. Ринкову вартість вказаного об`єкту нерухомості було визначено незалежним суб`єктом оціночної діяльності - ТОВ "Українська оціночна компанія" у розмірі 15 808 800,00 грн.

З урахуванням вказаної ринкової вартості предмету іпотеки, відбулось погашення грошових зобов`язань Боржника перед Банком у наступному порядку: за договором про відкриття кредитної лінії №501.47271/FW501.1332 від 15.06.2018 - 6 853 739,14грн.(основний борг за кредитною лінією); за кредитним договором №501.47361/FW501.1332 від 25.06.2018 - 2 223 534,96грн. (основний борг за кредитом) та 68 549,45грн. (прострочені проценти за кредитом); за кредитним договором №501.48779/FW501.1332 від 05.09.2019 - 5 240 000,00грн. (основний борг за кредитом) та 323 570,00грн. (прострочені проценти за кредитом); за кредитним договором №501.47468/FW501.1332 від 14.09.2018 - 1 043 459,07грн. (основний борг за кредитом) та 55 947,38грн. (прострочені проценти за кредитом). На підтвердження факту погашення грошових зобов`язань Боржника у вказаному вище порядку, AT «ПроКредит Банк» надано суду виписку з рахунку за 23.09.2020.

Так, Великою Палатою Верховного Суду 15.05.2018 було прийнято постанову у справі №902/492/17, в якій викладено правову позицію щодо порядку розрахунку вартості майна, що є предметом застави кредитора у справі про банкрутство, яке підлягає окремому включенню до реєстру вимог кредиторів.

Зокрема, Верховний Суд зазначив, що забезпеченими зобов`язаннями в розумінні статті 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та, відповідно, вимогами забезпеченого кредитора, які включаються до реєстру вимог кредиторів у справі про банкрутство, є всі вимоги кредитора, які існують за основним зобов`язанням (кредитним договором), і є дійсними на момент визнання вимог та можуть бути задоволені за рахунок майна банкрута, що є предметом забезпечення відповідно до умов забезпечувального договору та чинного законодавства.

Господарські суди, визначаючи розмір забезпечених кредиторських вимог та включаючи їх окремо до реєстру, повинні застосовувати положення статті 19 Закону України «Про заставу» та статті 7 Закону України «Про іпотеку» та встановити на підставі належних та допустимих доказів, які саме вимоги кредитора, зазначені в його заяві, забезпечені заставою майна, а також склад та розмір цих вимог.

Великою Палатою Верховного Суду у даній справі зазначено, що оцінка предмета забезпечення (майна) сторонами на момент укладення договору не впливає на обсяг забезпечених вимог у разі звернення стягнення на предмет забезпечення. Закон про банкрутство не містить іншого порядку та способу визначення забезпечених вимог, ніж наведені вище положення законодавства, не пов`язує визначення вимог, забезпечених заставою (іпотекою) майна боржника, для включення їх до реєстру вимог, із договірною вартістю предметів забезпечення.

В той же час, колегія суддів зазначає, що з набранням чинності Кодексу України з процедур банкрутства (з 21.10.2019) порядок визначення забезпечених вимог було конкретизовано законодавцем в ч. 2 ст. 45 Кодексу та визначено, що кредитор є забезпеченим лише в частині вартості предмета застави. Таким чином, законодавцем чітко встановлено, що вартістю заставного майна є вартість предмета застави.

Однак, на думку Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду викладену у справі № 904/1360/19 розмір погодженого сторонами в забезпечувальному договорі вартості предмета застави (іпотеки) не завжди відповідає дійсній вартості цього предмету як на час визначення розміру вимог, так і на момент реалізації майна задля задоволення вимог заставного кредитора (може бути значно вищою чи нижчою).

Статтею 37 «Про іпотеку» визначена передача іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки.

Так, Іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання.

Право власності іпотекодержателя на предмет іпотеки виникає з моменту державної реєстрації права власності іпотекодержателя на предмет іпотеки на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя чи відповідного застереження в іпотечному договорі (ч. 3 статті 37 Закону України «Про іпотеку»).

Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності. У разі набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержатель зобов`язаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя. (ч. 5 ст. 37 Закону України «Про іпотеку»).

Відповідно до умов Договору Іпотеки від 15.06.2018 № 398435-ІД1 предметом якого є Комплекс, виробничі будівлі заводу плавлених сирів загальною площею 9630,1 кв. м., за адресою Херсонська обл., м. Нова Каховка, м. Таврійськ, вул. Промислова, 2, визначено наступні умови:

Пункт 2. 2 Договору - заставна вартість предмету Іпотеки - 22 167 180,00 грн;

Пункт 2.3. Договору - вказана п. 2.2. Заставна вартість Предмета іпотеки встановлена станом на дату укладення Договору та визначена за погодженням Сторін на підставі Акта оцінки від 15.06.2018. Сторони погоджують, що протягом дії Договору Заставна вартість може бути змінена, про що складається новий Акт оцінки, де визначається та відображається нова Заставна вартість Предмета іпотеки.

Пункт 7.1 Договору - Іпотекодержатель вправі на власний вибір задовольнити свої вимоги за рахунок Предмета іпотеки шляхом: набуття права власності на предмет іпотеки; продажу предмета іпотеки будь-якій особі.

Пункт 7.1.1. Договору - Іпотекодержатель вправі самостійно визначити суб`єкта оціночної діяльності та укласти з ним відповідний договір, для встановлення вартості Предмета іпотеки, за якою Предмет іпотеки переходить у власність Іпотекодержателя.

10.09.2020 на підставі іпотечного застереження, зазначеного у пункті 7.1.1 розділу 7 Договору іпотеки №398435-ІДl від 15.06.2018, АТ «ПРОКРЕДИТ БАНК» здійснено державну реєстрацію права власності на предмет іпотеки - Комплекс, виробничі будівлі заводу плавлених сирів, загальна площа - 9630,1 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 7, місцезнаходження: Херсонська обл., м. Нова Каховка, м. Таврійськ, вул. Промислова, буд. 2 (номер запису про право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 38159053).

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ринкова вартість предмета іпотеки визначена відповідно до абзацу 2 пункту 7.1.1 договору іпотеки №398435-ІДІ від 15.06.2018 незалежним суб`єктом оціночної діяльності - ТОВ «Українська оціночна компанія» у розмірі 15 808 800,00 грн. (звіт про оцінку вартості майна №ПКБ-190-20-1 від 28.07.2020).

Судовою колегією не приймаються заперечення боржника викладених в апеляційній скарзі, що станом на 10.09.2020 року - на день, коли від Боржника до АТ «ПРОКРЕДИТ БАНК» перейшло право власності на предмет іпотеки, ринкова вартість нерухомого майна, становить 24 766 500, 00 грн. без ПДВ та 29 719 800, 00 грн. з урахуванням ПДВ, що підтверджується звітом ТОВ «Міжнародна юридична компанія «СОЛОМОН-ГРУП» на дату оцінки (03.03.2020 року).

Так, при укладені Договору Іпотеки від 15.06.2018 № 398435-ІД1 сторони на власний розсуд визначили умови набуття права власності на Предмет іпотеки, зокрема надано право Іпотекодержателю самостійно визначити суб`єкта оціночної діяльності для встановлення вартості Предмета іпотеки, за якою Предмет іпотеки переходить у власність Іпотекодержателя.

У частині 1 статті 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» встановлено, що звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності.

За змістом статті 3 зазначеного Закону оцінка майна - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами з оцінки майна, і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності.

Пунктом 3 частини 2 статті 4 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» передбачено, що однією із форм оцінки майна є рецензування звіту про оцінку майна (акту оцінки майна), яке полягає в їх критичному розгляді та наданні висновків щодо їх повноти, правильності виконання та відповідності застосованих процедур оцінки майна вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, в порядку, визначеному цим Законом та нормативно-правовими актами з оцінки майна.

Відповідно до статті 13 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна) здійснюється на вимогу особи, яка використовує оцінку майна та її результати для прийняття рішень, у тому числі на вимогу замовників (платників) оцінки майна, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, судів та інших осіб, які мають заінтересованість у неупередженому критичному розгляді оцінки майна, а також за власною ініціативою суб`єкта оціночної діяльності. Підставою для проведення рецензування є письмовий запит до осіб, які відповідно до цієї статті мають право здійснювати рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна).

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні докази звернення з боку Боржника до уповноважених органів із запитом про рецензування звіту про оцінку майна проведену Банком у відповідності до умов п. 7.1.1. Договору Іпотеки, незгода Боржника із розміром вартості майна не є підставою для проведення нової експертизи, яка подана Боржником, у зв`язку з чим, колегія суддів також відмовляє у задоволення клопотання про призначення у даній справі судової експертизи оцінки майна предмету іпотеки.

Таким чином, за рахунок набуття АТ «ПРОКРЕДИТ БАНК» права власності на предмет іпотеки, була погашена повністю заборгованість Боржника за кредитними договорами №501.48779/ FW501.1332 від 05.09.2019, №501.47468/ FW501.1332 від 14.09.2018, №501.47361/ FW501.1332 від 25.06.2018, а також відбулось часткове задоволення вимог кредитора на суму основного боргу 6 853 739,14 грн. за договором про відкриття кредитної лінії №501.47271/ FW501.1332 від 15.06.2018.

Пунктом 9.1 договору іпотеки №398435-ІДl від 15.06.2018 визначено, що договір вступає в силу з моменту його нотаріального посвідчення, після підписання сторонами і діє протягом усього часу дії ліміту строку кредитування та до моменту. який наступить пізніше: припинення дії Рамкової угоди, належного виконання Основних зобов`язань, задоволення вимог Іпотекодержателя.

Статтею 17 Закону України «Про іпотеку» визначено підстави припинення іпотеки, зокрема підставою для припинення іпотеки є набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки.

Отже, у відповідності до положення статті 17 Закону України «Про іпотеку» у вересні 2020 року Договір іпотеки №398435-ІД1 від 15.06.2018 іпотека припинилась.

Оскільки за рахунок іпотеки було задоволено вимоги кредитора не по всім кредитним договорам, АТ «ПРОКРЕДИТ БАНК» заявлено грошові вимоги до ТОВ «НКЗПС» в частині заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії №501.47271/ FW501.1332 від 15.06.2018 всього на суму 9 575 051,50 грн., у тому числі:

8 146 260,86 грн. - залишок основного боргу за результатами погашення за рахунок предмета іпотеки (15 ООО 000,00 грн. - 6 853 739,14 грн.);

806 666,66 грн. - проценти за простроченим капіталом за період з 18.06.2018 по 30.06.2020;

622 123,98 грн. - проценти за фактичне користування простроченим капіталом за період з 02.07.2020 по 12.10.2020.

Розрахунок заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії №501.4727/ FW501.1332 від 15.06.2018 міститься в матеріалах справи.

Враховуючи, що іпотеку було припинено, виконання зобов`язань боржника перед кредитором за договором про відкриття кредитної лінії №501.47271/ FW501.1332 від 15.06.2018 забезпечується:

Договором застави рухомого майна №398435-Д31 від 15.06.2018;

Договором застави рухомого майна №398435-Д32 від 02.10.2019.

Загальна заставна вартість предметів застави за цими договорами складає 3 553 460,00 грн.

Колегія суддів розглянувши кредиторські вимоги АТ «ПРОКРЕДИТ БАНК», застосовує до спірного питання положення Кодексу України з процедур банкрутства (статті 1, 45, 47, 64) та дійшла висновку, що до реєстру вимог кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю «Новокаховський завод плавлених сирів» підлягають внесенню окремо визнані господарським судом вимоги АТ «ПРОКРЕДИТ БАНК» у частині вартості предмету застави рухомого майна у розмірі 3 553 460,00 грн., якими забезпечені його грошові вимоги до боржника, а залишок вимог 6 021 591,50 грн. є такими, що не забезпечені заставою боржника, оскільки іпотека припинена, та підлягають включенню до реєстру у черговості, визначеній у порядку частини першої статті 64 КУзПБ, як конкурсні.

Щодо кредиторських вимог ТОВ «ОРІЯНА-АГРО» до боржника на загальну суму 66 130 440,30 грн, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про визнання їх частково на суму 59379966,00 грн.

Як встановлено місцевим господарським судом, вимоги ТОВ «Оріяна-Агро» ґрунтуються на наступному:

07.03.2017 між ТОВ «Оріяна-Агро» та ПАТ «Новокаховський завод плавлених сирів», правонаступником якого є ТОВ «Новокаховський завод плавлених сирів», укладено договір поворотної фінансової допомоги № 5728 строком до 31.12.2019, на підставі якого Боржником отримано від ТОВ «Оріяна-Агро» поворотну фінансову допомогу у сумі 680 000 грн. Перерахування коштів підтверджується роздруківкою по рахунку ТОВ «Оріяна-Агро». Зазначена сума коштів у встановлений договором строк Боржником не повернута.

22.03.2017 між ТОВ «Оріяна-Агро» та ПАТ «Новокаховський завод плавлених сирів», правонаступником якого є ТОВ «Новокаховський завод плавлених сирів», укладено договір поворотної фінансової допомоги № 5768 строком до 31.12.2019, на підставі якого Боржником отримано від ТОВ «Оріяна-Агро» поворотну фінансову допомогу у сумі 686 000 грн. Перерахування коштів підтверджується копією платіжного доручення. Зазначена сума коштів у встановлений договором строк Боржником не повернута.

29.03.2017 між ТОВ «Оріяна-Агро» та ПАТ «Новокаховський завод плавлених сирів», правонаступником якого є ТОВ «Новокаховський завод плавлених сирів», укладено договір поворотної фінансової допомоги № 5783 строком до 31.12.2019, на підставі якого Боржником отримано від ТОВ «Оріяна-Агро» поворотну фінансову допомогу у сумі 540 000 грн. Перерахування коштів підтверджується копією платіжного доручення. Зазначена сума коштів у встановлений договором строк Боржником не повернута.

03.04.2017 між ТОВ «Оріяна-Агро» та ПАТ «Новокаховський завод плавлених сирів», правонаступником якого є ТОВ «Новокаховський завод плавлених сирів», укладено договір поворотної фінансової допомоги № 5790 строком до 03.04.2017, на підставі якого Боржником отримано від ТОВ «Оріяна-Агро» поворотну фінансову допомогу у сумі 307 000 грн. Перерахування коштів підтверджується копією платіжного доручення. Зазначена сума коштів у встановлений договором строк Боржником не повернута.

12.04.2017 між ТОВ «Оріяна-Агро» та ПАТ «Новокаховський завод плавлених сирів», правонаступником якого є ТОВ «Новокаховський завод плавлених сирів», укладено договір поворотної фінансової допомоги № 5809 строком до 31.12.2019, на підставі якого Боржником отримано від ТОВ «Оріяна-Агро» поворотну фінансову допомогу у сумі 630 000 грн. Перерахування коштів підтверджується копією платіжного доручення. Зазначена сума коштів у встановлений договором строк Боржником не повернута.

21.06.2019 між ТОВ «Оріяна-Агро» та ПАТ «Новокаховський завод плавлених сирів», правонаступником якого є ТОВ «Новокаховський завод плавлених сирів», укладено договір поворотної фінансової допомоги № 6637 строком до 21.06.2020, на підставі якого Боржником отримано від ТОВ «Оріяна-Агро» поворотну фінансову допомогу у сумі 3 228 180,00 грн. Перерахування коштів підтверджується копіями платіжних доручень. Зазначена сума коштів у встановлений договором строк Боржником не повернута.

01.07.2020 між ТОВ «Оріяна-Агро» та ТОВ «Новокаховський завод плавлених сирів» укладено договір поворотної фінансової допомоги № Ф-01/07 строком на один рік з моменту надходження суми позики на банківський рахунок, на підставі якого Боржником отримано від ТОВ «Оріяна-Агро» поворотну фінансову допомогу у сумі 15 524 450,00 грн. Перерахування коштів підтверджується копіями платіжних доручень. На дату відкриття провадження у справі про банкрутство зазначена сума коштів Боржником не повернута.

24.07.2020 між ТОВ «Оріяна-Агро» та ТОВ «Новокаховський завод плавлених сирів» укладено договір поворотної фінансової допомоги № Ф-24/07 строком до 10.10.2020, на підставі якого Боржником отримано від ТОВ «Оріяна-Агро» поворотну фінансову допомогу у сумі 37 443 475,00 грн. Перерахування коштів підтверджується копіями платіжних доручень. Зазначена сума коштів у встановлений договором строк Боржником не повернута.

Таким чином, загальна сума позики за договорами поворотної фінансової допомоги, укладеними між ТОВ «Оріяна-Агро» та ТОВ «Новокаховський завод плавлених сирів», становить 59 039 105,00 грн.

Щодо нарахування суми пені за порушення строків повернення суми позики.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня (ч. 2 ст. 343 ГК України).

Як вірно зауважено судом першої інстанції, пеня за порушення ТОВ «Новокаховський завод плавлених сирів» строків повернення суми позики розраховується відповідно до формули: сума боргу х 2 х облікова ставка НБУ у відповідному періоді / 365 х кількість днів прострочки: сума пені за договором № 5728 від 07.03.2017 р. становить 46 203.00 грн. (680 000 х 2 х 10 % / 365 х 13 = 4 844,00 грн., 680 000 х 2 х 8 %/365 х 48 = 14 308,00 грн., 680 000x2x6%/365x 121 =27 051,00 грн.); сума пені за договором № 5769 від 22.03.2017 р. становить 46 610,00 грн. (686 000 х 2 х 10 %/ 365 х 13 = 4 886,00 грн., 686 000 х 2 х 8 %/365 х 48 = 14 434,00 грн., 686 000 х 2 х 6 % / 365 х 121 = 27 290,00 грн.); сума пені за договором № 5783 від 29.03.2017 р. становить 36 690,00 грн. (540 000 х 2 х 10 % / 365 х 13 = 3 846,00 грн., 540 000 х 2 х 8 % / 365 х 48 = 11 362,00 грн., 540 000 х 2 х 6 %/365 х 121 = 21 482,00 грн.); сума пені за договором № 5790 від 03.04.2017 р. становить 20 860.00 грн. (307 000 х 2 х 10 %/365 х 13 = 2 187,00 грн., 307 000 х 2 х 8 %/365 х 48 = 6 460,00 грн., 307 000 х 2 х 6 % / 365 х 121 = 12 213,00 грн.); сума пені за договором № 5809 від 12.04.2017 р. становить 42 806,00 грн. (630 000 X 2 X 10 %/365 X 13 = 4 488,00 грн., 630 000 х 2 х 8 %/365 х 48 = 13 256,00 грн., 630 000 х 2 X 6 % / 3&5 х 121 = 25 062,00 грн.); сума пені за договором № 6637 від 21.06.2019 р. становить 118 868.00 грн. (3 228 180 х 2 х 6 %/365 х і 12 = 118868,00 грн., сума пені за договором № Ф-24/07 від 24.07.2020 р. становить 24 620,00 грн., 37 443 475 х 2 х 6 % / 365 х 2 = 24620,00 грн.).

За договором № Ф-01/07 від 01.07.2020 нарахування пені є безпідставним, у зв`язку з тим, що строк виконання зобов`язань за зазначеним договором позики не настав.

Таким чином, загальна сума пені за договорами позики, укладеними між ТОВ «Оріяна-Агро» та ТОВ «Новокаховський завод плавлених сирів», становить 336 657, 00 грн., що є підставою для відмови у визнанні грошових вимог у сумі 6 750 678 грн. 30 коп. штрафних санкцій.

Розпорядником майна ТОВ «Новокаховський заводі плавлених сирів» вимоги ТОВ «Оріяна-Агро» визнані частково, включені до реєстру вимог кредиторів ТОВ «Новокаховський завод плавлених сирів» і на підставі ст. 64 Кодексу України з процедур банкрутства віднесені до вимог: І черги (витрати, пов`язані з провадженням у справі про банкрутство в господарському суді) у розмірі 4 204, 00 грн.; IV черги (вимоги, не забезпечені заставою) у розмірі 59 039 105, 00 грн.; VI черги (інші вимоги) у розмірі 336 657, 00 грн.

Боржником за результатами розгляду заяви кредитора (у відзиві) у повному обсязі визнані заявлені вимоги ТОВ «ОРІЯНА-АГРО» за основними зобов`язанням: договором № 5728 від 07.03.2017 року, договором № 5768 від 22.03.2017 року, договором № 5783 від 29.03.2017 року, договором № 5790 від 03.04.2017 року, договором № 5809 від 12.04.2017 року, договором № 6637 від 21.06.2019 року, договором № Ф-01/07 від 01.07.2020 року, договором № Ф-24/07 від 24.07.2020 р. в розмірі грошових вимог 59 039 010 грн. - основний борг, строк виконання яких настав станом на дату відкриття провадження у справі про банкрутство та частково визнаються заявлені вимоги по пені в сумі 336 657, 00 грн., а всього 59 375 762 грн.

Перерахування ТОВ "Оріяна-Агро" на користь Боржника позик за договорами: договором № 5768 від 22.03.2017, договором № 5783 від 29.03.2017, договором № 5790 від 03.04.2017, договором № 5809 від 12.04.2017 - платіжне доручення № 706 від 12.04.2017 - підтверджено належними та допустимими доказами.

У платіжному дорученні № 2633 від 27.07.2020 року в призначенні платежу ТОВ «Оріяна-Агро» було допущено технічну помилку (описку), а саме: замість вірної дати укладення з боржником договору № Ф-01/07 від 01.07.2020 « 01.07.2020» помилково була зазначена дата « 01.07.2019». У платіжному дорученні № 5 та № 6 від 31.08.2020 року в призначенні платежу ТОВ «Оріяна-Агро» було допущено технічну помилку (описку), а саме: замість вірної дати укладення з боржником договору № Ф-24/07 від 24.07.2020 р. « 24.07.2020» помилково була зазначена дата « 27.07.2019». Однак дана інформація в призначенні платежу в зазначених платіжних дорученнях була виправлена шляхом обміну відповідними листами між ТОВ «Оріяна-Агро» та ТОВ «Новокаховський завод плавлених сирів», якими було уточнено призначення платежу.

Щодо доводів апеляційної скарги АТ «ПРОКРЕДИТ БАНК», що строк виконання ТОВ «НКЗПС» зобов`язань з повернення грошових коштів за договором позики № Ф-01/07 від 01.07.2020 настане 18.08.2021, тобто після відкриття провадження у справі про банкрутство боржника, колегія суддів зазначає, що дійсно відповідно до п. 4.1. Договору визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позику позикодавцю протягом одного календарного року з моменту надходження суми позики на банківський рахунок позичальника.

Водночас матеріали справи (Том 7 а.с. 165) містять Додатковий договір № 1 від 01.07.2020 до Договору позики №Ф-01/07, відповідно до умов якого сторони прийшли до згоди викласти п. 4.1. Договору в наступній редакції: « 4.1. Строк позики становить до 01.10.2020 року. ПОЗИЧАЛЬНИК зобов`язується повернути позику в зазначений в цьому пункті строк.».

Отже, сторони в договорі шляхом укладання додаткової угоди узгодили строк повернення отриманої боржником позики - до 01.10.2020.

Стосовно доводів апеляційної, що Кінцевим бенефіціарним власником (контролером) боржника ТОВ «НКЗПС» є ОСОБА_2 . Згідно з відомостями з ЄДР ОСОБА_2 з 07.12.2011 і по теперішній час є керівником кредитора ТОВ "ОРІЯНА-АГРО". В період укладення між ТОВ "ОРІЯНА-АГРО" та ТОВ "НКЗПС" перших семи договорів поворотної фінансової допомоги (з 07.03.2017 і до 01.07.2020) засновником ТОВ «ОРІЯНА-АГРО» виступав ОСОБА_3 , який також виступав засновником ПАТ «НКЗПС». А в момент укладення договору позики №Ф-24/07 від 24.07.2020 ОСОБА_3 залишався засновником ТОВ «ОРІЯНА-АГРО» і мав опосередкований вплив на ТОВ «НКЗПС» через учасників останнього ТОВ "АГРОФІРМА «СОЛЕКС» (засновник ОСОБА_3 ) та ПП «Базіс -95» (засновник ОСОБА_3 ). Викладене вище, на думку кредитора - АТ "ПРОКРЕДИТ БАНК", вказує на те, що укладення всіх спірних договорів відбувалось між взаємопов`язаними та взаємозацікавленими юридичними особами, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно із частинами другою та третьою статті 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Цивільно-правовий договір не може використовуватися учасниками цивільних відносин для уникнення сплати боргу або виконання судового рішення (в тому числі, вироку) про стягнення коштів, що набрало законної сили. Тому правопорядок не може залишати поза реакцією такі дії, які хоч і не порушують конкретних імперативних норм, але є очевидно недобросовісними та зводяться до зловживання правом. Як наслідок, не виключається визнання договору недійсним, направленого на уникнення звернення стягнення на майно боржника, на підставі загальних засад цивільного законодавства (пункт 6 статті 3 ЦК України) та недопустимості зловживання правом (частина третя статті 13 ЦК України).

Позивач вправі звернутися до суду із позовом про визнання договору недійсним, як такого, що направлений на уникнення звернення стягнення на майно боржника, на підставі загальних засад цивільного законодавства (пункт 6 статті 3 Цивільного кодексу України) та недопустимості зловживання правом (частина третя статті 13 Цивільного кодексу України), та послатися на спеціальну норму, що передбачає підставу визнання правочину недійсним, якою може бути як підстава, передбачена статтею 234 Цивільного кодексу України, так і інша, наприклад, підстава, передбачена статтею 228 Цивільного кодексу України (відповідна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 369/11268/16-ц).

Визнання правочину недійсним є одним з передбачених законом способів захисту цивільних прав та інтересів за статтею 16 ЦК України, статтею 20 ГК України. Загальні вимоги щодо недійсності правочину встановлені статтею 215 цього Кодексу.

Відповідно до статей 16, 203, 215 ЦК України для визнання судом оспорюваного правочину недійсним необхідним є: пред`явлення позову однією із сторін правочину або іншою заінтересованою особою; наявність підстав для оспорення правочину; встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду.

Таке розуміння способу захисту як визнання правочину недійсним є усталеним у судовій практиці, що підтверджується висновками, які містяться у постановах Верховного Суду України від 25.12.2013 у справі № 6-78цс13, від 11.05.2016 у справі № 6-806цс16, постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 28.11.2019 у справі № 910/8357/18, від 17.06.2020 у справі № 910/12712/19, від 20.01.2021 у справі № 910/8992/19 (910/20867/17), від 16.03.2021 у справі № 910/3356/20, від 18.03.2021 у справі № 916/325/20, від 19.02.2021 у справі № 904/2979/20 та ін.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі № 2-383/2010 зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презуицію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

Натомість матеріали справи не містять доказів визнання недійсними правочинів, з посиланням на які кредитор - ТОВ «ОРІЯНА-АГРО» обґрунтовує свої грошові вимоги до боржника, а тому вони є обов`язковими до виконання сторонами. Саме лише посилання скаржника на наявність у вищезгаданих договорів ознак фраудаторних правочинів не свідчить про їх недійсність до моменту доведення зворотного.

У разі, якщо скаржник вважає, що його права і законні інтереси порушені безпосередньо внаслідок укладення договорів, заборгованість за якими включена до складу кредиторських вимог ТОВ «ОРІЯНА-АГРО» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Новокаховський завод плавлених сирів», скаржник має право звернутися до суду в межах цієї справи про банкрутство із позовом (заявою) про визнання недійсними вказаних правочинів чи правочину для відновлення своїх прав чи інтересів. Саме під час розгляду такого позову (заяви) підлягають доведенню наявність чи відсутність обставин, з якими закон пов`язує визнання господарським судом оспорюваного правочину недійсним, факту порушення прав чи інтересів кредитора з боку боржника укладенням спірних договорів позики і настання певних юридичних наслідків.

Зазначено правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 31.08.2021 по справі №914/2552/20.

Таким чином, з урахуванням того, що в даній справі ТОВ «ОРІЯНА-АГРО» надало суду документи, які підтверджують право вимоги до боржника, у тому числі докази банківських виписок з поточного рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю «Новокаховський завод плавлених сирів», суд першої інстанції дійшов правильного та обґрунтованого висновку, що ТОВ «ОРІЯНА-АГРО» довело належними і допустимими доказами наявність у боржника заборгованості перед ним у розмірі, вказаному в оскарженому судовому рішенні. Доводи апеляційної скарги Банка наведеного не спростовують.

Висновки суду апеляційної інстанції.

Стаття 277 ГПК України встановлює підстави для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення.

1. Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

У даному випадку ухвалу було прийнято з неправильним застосуванням норм матеріального права, при невідповідності висновків, викладених в ухвалі суду першої інстанції, обставинам справи, щодо визначення черговості вимог Акціонерного товариства «ПРОКРЕДИТ БАНК», а тому апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Новокаховський завод плавлених сирів» не підлягає задоволенню, а апеляційна скарга Акціонерного товариства «ПРОКРЕДИТ БАНК» підлягає частковому задоволенню, у зв`язку з чим ухвала Господарського суду Херсонської області від 13.04.2021 по справі № 923/974/20 підлягає зміні в частині черговості вимог Акціонерного товариства «ПРОКРЕДИТ БАНК».

Судові витрати.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Новокаховський завод плавлених сирів» покладаються на скаржника.

Судові витрати Акціонерного товариства «ПРОКРЕДИТ БАНК» в частині оскарження ухвали Господарського суду Херсонської області від 13.04.2021 по справі № 923/974/20 щодо кредиторських вимог Банка покладаються на Товариства з обмеженою відповідальністю «Новокаховський завод плавлених сирів».

Судові витрати Акціонерного товариства «ПРОКРЕДИТ БАНК» в частині оскарження ухвали Господарського суду Херсонської області від 13.04.2021 по справі № 923/974/20 щодо кредиторських вимог Товариство з обмеженою відповідальністю «Оріяна-Агро» покладаються на Акціонерне товариство «ПРОКРЕДИТ БАНК».

Так, відповідно до статті 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Підпунктами 8-10 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" визначено перелік заяв у справі про банкрутство, за подання яких справляється судовий збір, зокрема, заяви кредиторів, які звертаються з грошовими вимогами до боржника після оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), а також після повідомлення про визнання боржника банкрутом; - 2 розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.п. 10).

Ставки судового збору з апеляційних скарг, що подаються на судові рішення, винесені у справі про банкрутство за наслідками розгляду вказаних заяв і скарг, встановлено підпунктом 4 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір", а саме: 150% ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

В даному випадку, Акціонерного товариства «ПРОКРЕДИТ БАНК» оскаржував ухвалу Господарського суду Херсонської області в частині кредиторських вимог ТОВ «ОРІЯНА-АГРО» та Акціонерного товариства «ПРОКРЕДИТ БАНК», то судовий збір за подання апеляційної скарги підлягав сплаті у відсотковому співвідношенні від ставки судового збору, яка підлягала до сплати кожним з 2-х кредиторів при зверненні з майновими вимогами до боржника у справі про банкрутство.

Частиною 3 статті 47 Кодексу з процедур банкрутства передбачено, що ухвала господарського суду, постановлена за результатами попереднього засідання, може бути оскаржена стороною у справі про банкрутство лише в частині конкретних вимог кредиторів.

Отже, звертаючись з апеляційною скаргою на ухвалу Господарського суду Херсонської області від 13.04.2021 Акціонерному товариству «ПРОКРЕДИТ БАНК» належало сплатити судовий збір у розмірі 12612 грн. (4204 грн. х 2 кредитора х 150%), водночас скаржником сплачено судовий збір лише 6306,00 грн.

Враховуючи позицію Верховного Суду, яка викладена у постанові від 10.10.2018 у справі № 916/3256/17, що встановивши вже на стадії розгляду справи по суті, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених статтях 162, 164, 172 ГПК України, суд здійснює розгляд справи по суті, а судові витрати, пов`язані з розглядом справи, розподіляє за результатами такого розгляду відповідно до статті 129 ГПК України. Такий підхід до вирішення даного питання узгоджується із принципом верховенства права та завданнями господарського судочинства, закріпленими у статтях 2, 11 ГПК України, та з огляду на наведені обставини є справедливим та таким, що виправдовує правомірні сподівання особи на розгляд її справи судом у розумний строк. Водночас інший підхід був би виявом надмірного формалізму та міг би розцінюватись як обмеження особи в доступі до суду.

У зв`язку з чим з Акціонерного товариства «ПРОКРЕДИТ БАНК» підлягає до стягнення на користь Державного бюджету України судовий збір у розмірі 6306,00 грн. у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції кредиторських вимог Товариство з обмеженою відповідальністю «Оріяна-Агро».

Керуючись ст. ст. 269, 270, 275, 276, 281- 283

Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «ПРОКРЕДИТ БАНК» - задовольнити частково.

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Новокаховський завод плавлених сирів» - залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Херсонської області від 13.04.2021 по справі № 923/974/20 - змінити в частині черговості вимог Акціонерного товариства «ПРОКРЕДИТ БАНК» у розмірі 9579255,15 грн. та викласти в наступній редакції:

Визнати вимоги Акціонерного товариства «ПРОКРЕДИТ БАНК» на загальну суму 9579255,15 грн. та включити їх до реєстру вимог кредиторів боржника в наступній черговості:

4 204,00 грн. - перша черга,

6 021 591,50 грн. - четверта черга;

3 553 460,00 грн. - як такі, що забезпечені заставою (іпотекою) майна боржника.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Новокаховський завод плавлених сирів» на користь Акціонерного товариства «ПРОКРЕДИТ БАНК» 6306,00 грн. відшкодування судового збору за подання апеляційної скарги.

Стягнути з Акціонерного товариства «ПРОКРЕДИТ БАНК» в дохід державного бюджету 6306,00 грн. (отримувач коштів: ГУК в Од.обл./Приморський р-н/22030101; код отримувача 37607526; рахунок: UA2015758) за розгляд апеляційної скарги в частині оскарження ухвали Господарського суду Херсонської області від 13.04.2021 щодо кредиторських вимог Товариство з обмеженою відповідальністю «Оріяна-Агро».

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у строки, передбачені статтею 288 ГПК України.

Повний текст постанови складено 07.10.2021.

Головуючий суддя І.Г. Філінюк

Суддя В.В.Бєляновський

Суддя К.В.Богатир