УХВАЛА

05 жовтня 2021 року

м. Київ

Справа № 13/197-10

Суддя Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду Зуєв В.А.

розглянувши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1

на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 25.05.2021 (у складі колегії суддів: Кузнецова І.Л. (головуючий), Кощеєв І.М., Чус О.В.)

за позовом Закритого акціонерного товариства "Еколенд"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фактор Д"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2

за участю Дніпровської міської ради

про визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

15.09.2021 до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 25.05.2021 (повний текст складено 07.06.2021) у справі № 13/197-10, подана 18.08.2021 через Центральний апеляційний господарський суд.

Розглянувши матеріали касаційної скарги, Суд вирішив залишити зазначену скаргу без руху, виходячи з наступного.

Статтею 290 Господарського процесуального кодексу України передбачені вимоги до форми і змісту касаційної скарги.

Згідно з пунктом 2 частини четвертої статті 290 Господарського процесуального кодексу України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

За змістом підпункту 5 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду необхідно сплатити 200 % ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Як вбачається з матеріалів касаційної скарги, позов було подано у 2010 році.

За нормами статті 44, частини першої статті 46 Господарського процесуального кодексу України, у редакції, яка була чинною станом на момент подання позовної заяви (2010 рік), судові витрати складаються, зокрема, з державного мита. Державне мито сплачується чи стягується в доход державного бюджету в порядку і розмірі, встановлених законодавством України.

Порядок і розмір сплати державного мита в Україні було встановлено Декретом Кабінету Міністрів України "Про державне мито".

Відповідно до пункту 2 статті 3 вказаного Декрету (у редакції, чинній на день подання позовної заяви у цій справі, 2010 рік), розміри ставок державного мита, що подаються до господарських судів встановлюються в таких розмірах:

а) із заяв майнового характеру - 1 відсоток ціни позову, але не менше 6 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (102,00 грн (6 х 17,00 грн)) і не більше 1500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (25 500 грн (1500 х 17 грн )).

б) із позовних заяв немайнового характеру, в тому числі із заяв про визнання недійсними повністю або частково актів ненормативного характеру; із заяв кредиторів про порушення справ про банкрутство, а також із заяв кредиторів, які звертаються з майновими вимогами до боржника після оголошення про порушення справи про банкрутство - 5 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (85,00 грн (5 х 17,00 грн)).

Як вбачається з матеріалів касаційної скарги, предметом позову у цій справі є вимога Закритого акціонерного товариства "Еколенд" про визнання за ним права власності на нерухоме майно, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , яке складається з нежитлового приміщення №55, поз.1-18, загальною площею 333,2 кв.м на першому поверсі житлового будинку літ. А-5, ганок літ. а 1 та ганок літ. а 2.

Статтею 55 Господарського процесуального кодексу України (у редакції, яка була чинною станом на момент подання позовної заяви, 2010 рік), передбачено визначення ціни позову у позовах про стягнення грошей і про витребування майна. Відповідні позовні заяви мають майновий характер. Одночасно судовий збір за подання до господарського суду позовної заяви про визнання права власності визначається з урахуванням вартості спірного майна (тобто як зі спору майнового характеру).

Таким чином, предметом позову є вимога майнового характеру, тобто державне мито, а відтак і сума судового збору, що підлягає сплаті за звернення з касаційною скаргою, повинно сплачуватися за ставками, встановленими для майнових вимог, виходячи з вартості спірного нерухомого майна станом на момент звернення з позовом.

Однак, на підтвердження сплати судового збору за подання касаційної скарги скаржником подано оригінал квитанції № N0GBD5426M від 18.08.2021 на суму 4 204,00 грн.

Проте, зазначена квитанція не може вважатися доказом сплати судового збору за подання касаційної скарги у розмірі, встановленому чинним законодавством з огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 292 Господарського процесуального кодексу України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, вона залишається без руху.

Частиною другою статті 174 Господарського процесуального кодексу України визначено, що якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

При цьому, в рішеннях судів попередніх інстанцій вартість спірного майна відсутня. У той же час, в матеріалах справи та документах, доданих до касаційної скарги, містяться різні дані щодо вартості зазначеного майна.

Отже, з огляду на незазначення скаржником ціни позову (з урахуванням вартості майна на момент звернення з ним, або з урахуванням іншої належним чином обґрунтованої вартості вказаного майна) Суд позбавлений можливості перевірити та/або здійснити належний розрахунок суми судового збору за подання касаційної скарги відповідно до норм законодавства на підставі належних та допустимих доказів.

У такий спосіб, сума судового збору за подання касаційної скарги повинна розраховуватися наступним чином: "Х" (вартість спірного нерухомого майна) х 1% х 200%).

Разом з тим, оскільки відповідно до вимог вищенаведеного законодавства, сума судового збору, що підлягає сплаті при поданні касаційної скарги, повинна розраховуватися виходячи зі ставки державного мита, що діяла при поданні позову, а також враховуючи відсутність доказів на підтвердження вартості спірного майна станом на 2010 рік, для усунення недоліків касаційної скарги ОСОБА_1 має право:

1) здійснити розрахунок суми судового збору, що підлягає сплаті за подання касаційної скарги, враховуючи майновий характер позовних вимог та вартість спірного майна станом на момент звернення з позовом до суду;

2) надати належні докази, які підтверджують вартість спірного майна станом на момент звернення з позовом, для перевірки Судом правильності вказаного розрахунку;

3) надати належні докази, що підтверджують доплату судового збору у розмірі, який складає різницю між сумою, що необхідно було сплатити при поданні касаційної скарги (виходячи з відповідного розрахунку) та сумою судового збору, сплата якої підтверджується наданою квитанцією (4 204,00 грн) за наведеними нижче реквізитами:

Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102

Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783

Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП)

Номер рахунку отримувача (стандарт IBAN): UA0026007

Код банку отримувача (МФО): 899998

Код класифікації доходів бюджету: 22030102

Призначення платежу: *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), на рішення від ______ (Дата оскарження справи) у справі _________ (Номер справи), ВЕРХОВНИЙ СУД (Касаційний господарський суд)(назва суду, де розглядається справа).

Керуючись статтями 234, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 25.05.2021 у справі № 13/197-10 залишити без руху до 04.11.2021, при цьому строк усунення недоліків не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя В.А. Зуєв