ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

05.10.2021 Справа № 908/2345/21

м.Запоріжжя Запорізької області

Суддя Господарського суду Запорізької області Мірошниченко М.В., розглянувши матеріали справи № 908/2345/21

за позовом: Державної податкової служби України (04053, м. Київ, Львівська площа, буд. 8) в особі Відокремленого підрозділу Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 166)

до відповідача-1: Державної архітектурно-будівельної інспекції України (01133, м. Київ, бул. Лесі Українки, буд. 26) в особі Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області (69006, м. Запоріжжя, пр. Металургів, буд. 8А)

до відповідача-2: Бердянської районної державної адміністрації (71110, Запорізька область, м. Бердянськ, пр. Перемоги, буд. 3) в особі Державного реєстратора Красницької Світлани Станіславівни ( АДРЕСА_1 )

позов немайнового характеру

За участю представників учасників справи:

від позивача: Скитиба Н.І.- самопредставництво- Витяг з ЄДР

від відповідача-1: не з`явився

від відповідача-2: не з`явився

вільний слухач: ОСОБА_1

ВСТАНОВИВ:

13.08.2021 у Господарський суд Запорізької області надійшла позовна заява вих. № 48943/6/08-01-20-05-07 від 12.08.2021 Головного управління ДПС у Запорізькій області до відповідача-1: Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області, відповідача-2: Державного реєстратора Бердянської районної державної адміністрації Світлани Красницької про: 1. Визнання недійсною декларації про готовність об`єкта до експлуатації (серія та номер: ЗП98, видана 25.06.2020 Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області; 2. Зобов`язання органу державного архітектурно-будівельного контролю скасувати реєстрацію декларації про готовність об`єкта до експлуатації (серія та номер: ЗП98, видана 25.06.2020 Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області; 3. Зобов`язання Державного реєстратора Бердянської районної державної адміністрації скасувати державну реєстрацію та оформлення права власності на нежитлову будівлю (реєстраційний номер об`єкта 104) за адресою: Запорізька область, м. Бердянськ, бул. Тінистий, 14-б у складі: основна будівля літ. "Е", загальною площею 133,0 кв.м, два ганки до "Е", основна будівля літ. Ж, загальною площею 116,2 кв.м, ганок до "Ж", тераса літ. "З", загальною площею 63,9 кв.м. Позов обґрунтований ст. 39-1 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", ст. 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Відповідно до протоколу розподілу судової справи між суддями від 13.08.2021 здійснено автоматизований розподіл позовної заяви між суддями, присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 908/2345/21 та визначено до розгляду судді Мірошниченко М.В.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 17.08.2021 у справі № 908/2345/21 вказана позовна заява залишена без руху, позивачу наданий строк для усунення недоліків позовної заяви, вказаних в ухвалі.

До суду 31.08.2021 від позивача надійшли документи на усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 06.09.2021 суддею Мірошниченко М.В. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/2345/21 за правилами загального позовного провадження. Присвоєно справі номер провадження 33/94/21. Підготовче засідання призначено на 05.10.2021.

30.09.2021 до канцелярії суду від Головного управління ДПС у Запорізькій області надійшла заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно (реєстраційний номер об`єкта 104) за адресою: Запорізька область, м. Бердянськ, бул. Тінистий, 14-б у складі: основна будівля літ. Е, загальною площею 133,0 кв.м, два ганки до літ. Е; основна будівля літ. Ж, загальною площею 116,2 кв.м., ганок до літ. Ж; тераса літ. «З», загальною площею 6,9 кв.м., до вирішення справи по суті.

В обґрунтування заяви заявник посилається на те, що у разі невжиття заходів забезпечення позову, фактичне виконання рішення буде неможливе та позбавить позивача права на подальшу реалізацію в дохід держави майна, яке описано на підставі Акту опису і попередньої оцінки безхазяйного майна. Позивач вважає, що ПП «Гліфада» та ОСОБА_2 спробують реалізувати вищезазначене нерухоме майно, яким вони заволоділи неправомірно.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 30.09.2021 заяву Головного управління ДПС у Запорізькій області про забезпечення позову прийнято до розгляду. Розгляд заяви призначено у судовому засіданні на 05.10.2021.

Відповідно до ч. 1 ст. 222 Господарського процесуального кодексу України під час судового розгляду справи здійснюється повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку, передбаченому Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.

Запис розгляду судової справи здійснюється за допомогою технічних засобів, а саме: програмно-апаратного комплексу "Accord".

Присутній в підготовчому засіданні 05.10.2021 представник позивача підтримав заяву позивача про забезпечення позову.

Відповідачі-1,2 - в підготовче засідання, призначене на 05.10.2021 не з`явилися, про відкриття провадження у справі та призначення підготовчого засідання повідомлені відповідно до вимог Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши заяву Головного управління ДПС у Запорізькій області про забезпечення позову, суд дійшов до висновку, що вона не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Положеннями ст. 137 ГПК України визначено перелік заходів забезпечення позову, а також регламентовано, що суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову.

Частиною 4 ст. 137 ГПК України визначено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

За правилами ч. 1 ст. 140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Інститут забезпечення позову є одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту.

Тобто забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, метою якого є запобігання порушенню в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Виходячи з загальних положень законодавства, суд вважає за необхідне зауважити, що забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача та інших осіб з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача. Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача та інших осіб з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Судом встановлено, що предметом позову Визнання недійсною декларації про готовність об`єкта до експлуатації, зобов`язання органу державного архітектурно-будівельного контролю скасувати реєстрацію декларації про готовність об`єкта до експлуатації, зобов`язання Державного реєстратора Бердянської районної державної адміністрації скасувати державну реєстрацію та оформлення права власності на нежитлову будівлю.

При цьому господарський суд зауважує, що якщо спір є немайновим, тобто судове рішення у разі задоволення такого позову не вимагатиме його примусового виконання, не повинна досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Господарський суд зазначає, що оскільки позивач звернувся до суду з позовними вимогами немайнового характеру, в даному випадку має застосовуватись та досліджуватись така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. Має також досліджуватись, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Вирішуючи питання щодо забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, господарський суд зазначає наступне.

Такий захід забезпечення позову як накладення арешту на майно обмежує право особи користуватися та розпоряджатися майном, тому може застосуватися у справі, в якій заявлено майнову вимогу.

Заходи забезпечення позову повинні узгоджуватися з предметом та підставами позову.

Оскільки позовні вимоги, заявлені в цій справі, є вимогами немайнового характеру, то такий захід забезпечення позову як накладення арешту на майно не є співмірним з предметом спору в цій справі.

Господарський суд зазначає, що такий вид заходу забезпечення позову як накладення арешту на майна у немайновому спорі не має правового зв`язку з предметом позовних вимог, під час розгляду якого судом буде досліджуватися саме питання щодо наявності правових підстав для зобовязання вчинити реєстраційні дії.

Частиною першою статті 73 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

В силу частини першої статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов`язок із доказування необхідно розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом (стаття 14 Господарського процесуального кодексу України).

За умовами статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З огляду на положення статей 13, 74, 80 Господарського процесуального кодексу України особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Разом із тим, господарський суд зауважує, що наразі заявником не надано жодних доказів на підтвердження свого припущення щодо можливості вчинення будь-якими особами дій, що істотно ускладнять або унеможливлять виконання рішення суду у даній справі у разі задоволення заявленого позову, що унеможливлює застосування щодо зазначеного позивачем нерухомого майна таких забезпечувальних заходів як накладення на нього арешту.

У зв`язку із чим, господарський суд вважає, що відсутні підстави для задоволення заяви позивача про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 136, 137, 140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Державної податкової служби України в особі Відокремленого підрозділу Головного управління ДПС у Запорізькій області про забезпечення позову у справі № 908/2345/21 відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена в апеляційному порядку відповідно до ст.ст. 255, 256 ГПК України. Повний текст ухвали складений та підписаний 11.10.2021.

Суддя М.В. Мірошниченко