ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"04" жовтня 2021 р. Справа №813/2417/17
Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді О.В. Зварич

суддів В.М. Гриців

О.І. Матущак,

секретар судового засідання М.С. Кіра

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Архібуд б/н від 10.06.2021 року (вх. № 01-05/2039/21 від 15.06.2021 року)

на рішення господарського суду Львівської області від 12.05.2021 року (суддя О.З. Долінська; повний текст рішення складено 25.05.2021 року)

у справі № 813/2417/17

за позовом: Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України

до відповідача-1: Державного реєстратора Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки Бірак Євгенія Васильовича

до відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю Архібуд (надалі ТзОВ Архібуд)

за участю третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Львівської міської ради

за участю третьої особи-3, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Громадської організації Правозахисний Центр імені генерала УНР Володимира Сікевича
про визнання протиправним та скасування рішення,

за участю:
від прокуратури: Бучко Р.В. (посвідчення № 063809 від 27.04.2021 року);

від позивача: Барнич Т.В. (самопредставництво юридичної особи);

від відповідача-1: Дунас О.М адвокат (ордер серії ВС № 1043144 від 06.09.2021 року);

від відповідача-2: Рабінович М.П. адвокат (ордер серії ВС № 1011091 від 09.06.2021 року);

від третьої особи-1: Піскун А.Й. (самопредставництво юридичної особи);

від третьої особи-3: Сікевич Н.В. керівник,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

05.07.2017 року Заступник військового прокурора Західного регіону України звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України до Державного реєстратора ОКП ЛОР Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки Бірак Євгенія Васильовича за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ТзОВ Архібуд про визнання незаконним та скасування рішення Державного реєстратора ОКП ЛОР Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки Бірак Є.В. від 06 лютого 2017 року індексний номер: 33721246 про державну реєстрацію права власності за ТзОВ Архібуд на об`єкт нерухомого майна незавершене будівництво по вул. Довбуша, 15 у м. Львові, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101 (з врахуванням заяви про зменшення позовних вимог) (а.с.4-17, 220-224, т.1).

В позовній заяві прокурор зазначив, що 6 лютого 2017 року державним реєстратором було прийнято рішення про реєстрацію за ТзОВ «Архібуд» об`єкта незавершеного будівництва на земельній ділянці по вул.Довбуша, 15. Під час реєстрації об`єкта незавершеного будівництва не зазначено ні ступінь збудованого, ні точне місце розташування майна, що не виключає можливість продовження забудовниками будівельних робіт та ймовірність, що будівельні роботи, які виконано після 6 лютого 2017 року, були виконані до цієї дати. Відповідно до договору оренди землі від 11 грудня 2008 року земельна ділянка на вул.Довбуша, 15 у м. Львові передавалася Товариству для будівництва житлового кварталу. Однак, дозвіл на будівництво від 26 травня 2011 року виданий на будівництво готельно-рекреаційного комплексу. У лютому 2017 року до прокуратури звернулася ГО «Правозахисний центр імені генерала УНР Володимира Сікевича» з приводу реєстрації за ТзОВ «Архібуд» права власності на об`єкт незавершеного будівництва на вул. Довбуша, 15 у м. Львові, долучивши до звернення інформаційну довідку Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 7 лютого 2017 року, з якої вбачається, що заявником ТзОВ «Архібуд» при державній реєстрації права власності подано ухвалу Львівської міської ради від 8 липня 2010 року. Цією ухвалою внесено зміни до ухвали від 5 липня 2007 року № 1023 «Про затвердження ТОВ «Архібуд» проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання земельної ділянки на вул. О. Довбуша, 15 у м. Львові». У пункті 1 слова «для будівництва кварталу житлової забудови» замінено словами «для будівництва готельно-рекреаційного комплексу». Пунктом 2 ухвали Львівської міської ради від 8 липня 2010 року ТзОВ «Архібуд» зобов`язано внести зміни до технічної документації на земельну ділянку та договору оренди землі. Зазначає, що рішення органу місцевого самоврядування не є правовстановлюючим та дозвільним документом. Приступати до будівництва готельно-рекреаційного комплексу ТзОВ «Архібуд» могло тільки після внесення змін до договору оренди та його державної реєстрації. Вказує, що ТзОВ «Архібуд» не виконало вимоги ухвали Львівської міської ради від 8 липня 2010 року, зміни у договір оренди не внесло, вказані зміни не пройшли необхідної процедури державної реєстрації, а тому на цей момент діють положення договору, який пройшов державну реєстрацію, а саме про надання в оренду земельної ділянки по вул. Довбуша 15 з метою будівництва житлового кварталу. Під час здійснення спірної державної реєстрації порушено права держави, оскільки земельну ділянку загальною площею 2,8939 га по вул.Довбуша, 15 у м. Львові, кадастровий номер № :01:009:0017, витребувано на користь держави в особі Кабінету міністрів України постановою Львівського апеляційного господарського суду від 19 вересня 2017 року у справі за № 5015/2804/12.

Короткий зміст судових рішень першої, апеляційної та касаційної інстанції
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 02.05.2018 року у справі №813/2417/17 повністю задоволено адміністративний позов Заступника військового прокурора Західного регіону України в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України. Визнано протиправним та скасовано рішення Державного реєстратора ОКП ЛОР «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» Бірак Євгенія Васильовича від 06 лютого 2017 року, індексний номер 33721246 про державну реєстрацію права власності за ТзОВ Архібуд на об`єкт нерухомого майна - незавершене будівництво на вул. Довбуша, 15 у м. Львові, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101 (а.с. 21-25, т.4).

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17.12.2018 року залишено без змін рішення Львівського окружного адміністративного суду від 02.05.2018 року у справі № 813/2417/17, апеляційну скаргу ТзОВ Архібуд без задоволення (а.с.29-36, т.5).

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року скасовано рішення Львівського окружного адміністративного суду від 02.05.2018 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17.12.2018 року у справі №813/2417/17, провадження у справі закрито. Роз`яснено позивачеві, що розгляд цієї справи віднесено до суду господарської юрисдикції, та що він має право протягом десяти днів з дня отримання ним цієї постанови звернутися до Великої Палати Верховного Суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією (а.с.233-238, т.5).

18 березня 2020 року до Великої Палати Верховного Суду звернувся Заступник військового прокурора Західного регіону України із заявою про направлення справи №813/2417/17 за встановленою юрисдикцією до господарського суду Львівської області (а.с.242-24, т.5).

Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 30.03.2020 року задоволено заяву Заступника військового прокурора Західного регіону України про передачу справи за встановленою юрисдикцією. Справу № 813/2417/17 за позовом Заступника військового прокурора Західного регіону України в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України до Державного реєстратора Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки Бірака Євгенія Васильовича, треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю Архібуд, Громадська організація Правозахисний центр імені генерала УНР Володимира Сікевича, Львівська міська рада про визнання протиправним і скасування рішення передано до господарського суду Львівської області (а.с.249-250, т.5).

З підстав, зазначених в ухвалі господарського суду Львівської області від 25.11.2020 року, змінено процесуальний статус третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, залучено Товариство з обмеженою відповідальністю Архібуд в якості відповідача-2 у даній справі (а.с.162-170, т.8).

Короткий зміст оскарженого рішення суду першої інстанції
Рішенням господарського суду Львівської області від 12.05.2021 року у справі №813/2417/17 (суддя О.З. Долінська) повністю задоволено позов Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України. Визнано незаконним та скасовано рішення державного реєстратора ОКП ЛОР Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки Бірака Євгенія Васильовича від 06 лютого 2017 року, індексний номер 33721246 про державну реєстрацію права власності за ТзОВ Архібуд на об`єкт нерухомого майна - незавершене будівництво по вул. Довбуша, 15 у м. Львові, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101. Стягнуто з відповідача-1 Державного реєстратора ОКП ЛОР «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» Бірака Євгенія Васильовича та відповідача-2 ТзОВ Архібуд на користь Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону по 1565,50 грн. понесених витрат на сплату судового збору. Скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою господарського суду Львівської області від 04.06.2020 р. у справі № 813/2417/17 згідно з ст. 145 ГПК України. Повернуто з Державного бюджету України на користь Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону надмірно сплачений платіжним дорученням № 577 від 03.07.2017 року судовий збір в розмірі 1600,00 грн.

В ході розгляду справи суд першої інстанції встановив, що державний реєстратор ОКП ЛОР Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки Бірак Є.В. при прийнятті рішення від 06 лютого 2017 року індексний номер: 33721246 про державну реєстрацію права власності за ТзОВ Архібуд на об`єкт нерухомого майна незавершене будівництво по вул. Довбуша, 15 у м. Львові, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101 діяв не відповідно до встановлених прав та обов`язків, визначених Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», та своїми діями порушив інтереси держави в особі Кабінету Міністрів України.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
Відповідач-2 звернувся до Західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою (вх. № 01-05/2039/21 від 15.06.2021 року), в якій просить скасувати рішення господарського суду Львівської області від 12.05.2021 року у справі №813/2417/17, прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову Заступника військового прокурора Західного регіону України в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України. Скаржник стверджує, що суд, зазначаючи про неправомірність рішення державного реєстратора, не вказав жодної підстави, передбаченої ст.24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», якою відповідач-1 мав би керуватися для відмови у проведенні спірної державної реєстрації. Крім того, суд не встановив та не навів жодних обгрунтувань з приводу того, яким саме вимогам законодавства не відповідали документи, подані Товариством для державної реєстрації. Зазначає, що зміна виду використання земельної ділянки в межах однієї категорії земель не є зміною її цільового призначення, а отже, не потребує проходження процедур, які відповідно до земельного законодавства застосовуються при зміні цільового призначення. Вважає помилковим висновок суду про наявність підстав для звернення прокорора з даним позовом, оскільки зі змісту листа № 10/2/3-599вих-16, на який покликається прокурор, вбачається, що Кабінету Міністрів України достеменно було відомо про потребу в судовому захисті інтересів держави. Проте, Уряд не звернувся з відповідним позовом до суду, а лише погодився на захист таких інтересів Військовою прокуратурою. Зауважує, що в листі Міністерства юстиції України від 04.01.2017 року мова йшла виключно про справу щодо скасування ухвал Львівської міської ради та визнання недійсним договору оренди земельної ділянки по вул. Довбуша, 15 у м. Львові, у той час як подання позову у даній справі цим листом (згодою) не охоплювалося. На думку скаржника, позовна заява підписана особою, яка не мала права її підписувати, так як прокурором не було подано доказів відсутності станом на 05.07.2017 року (день реєстрації позову) Військового прокурора Західного регіону України та його першого заступника. Ще однією підставою даного позову прокурор зазначив порушення прав держави, як власника нерухомого майна, оскільки на земельній ділянці по вул. Довбуша, 15 у м.Львові зареєстровано право державної вланості на трансформаторну підстанцію, що позначена літ. «Е-1», площею 19,6 кв.м. Однак, на час розгляду даного спору даний об`єкт вже не існував, тому, на переконання скаржника, жодних прав держави не було порушено, а існування запису у Державному реєстрі речових прав на майно не свідчить про все ще наявне право власності у відповідного суб`єкта.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи
Прокурор у поясненні стосовно апеляційної скарги вважає доводи скаржника безпідставними та необгрунтованими. Звертає увагу на те, згідно договору оренди землі від 11.12.2008, який було укладено між Львівською міською радою та ТОВ «Архібуд», та який був поданий державному реєстратору при державній реєстрації права, земельна ділянка передавалася для будівництва кварталу житлової забудови, а не для будівництва готельно-рекреаційного комплексу. Стаття 125 Земельного кодексу України у чинній на той час редакції передбачала, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Однак, ТОВ «Архібуд» не внесено змін до договору оренди землі та не проведено державної реєстрації цих змін до договору у встановленому порядку. За таких обставин подані для реєстрації документи не відповідали вимогам законодавства. Також зазначає, що предметом даного спору є відповідність дій державного реєстратора положенням ст.ст. 10, 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а тому предметом доказування є, зокрема, наявність дійсного, актуального згідно ухвал Львівської міської ради договору оренди з відповідною державною реєстрацією, (якого не було, що не заперечується апелянтом), а не наявність чи відсутність у ТзОВ «Архібуд» права на земельну ділянку. Щодо доводів апелянта про відсутність підстав для зверненя прокурора до суду з даним позовом зазначає про звужене тлумачення скаржником змісту листа Міністерства юстиції України від 04.01.2017 року. На думку прокурора, обставина про знесення трансформаторної підстанції, що належала державі та знаходилась на спірній земельній ділянці, додатково підтверджує наявність порушення інтересів держави. Наголошує на тому, що договір оренди земельної ділянки, який був поданий відповідачем для здійснення спірної реєстраційної дії, є незаконним та недійсним з моменту його укладення, а тому не міг бути підставою для її здійснення. Просить залишити без змін рішення господарського суду Львівської області від 12.05.2021 року у справі №813/2417/17, апеляційну скаргу ТзОВ «Архібуд» без задоволення.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу вважає оскаржене рішення суду законним та обгрунтованим, апеляційну скаргу безпідставною. Зазначає, що в спірному випадку державний реєстратор порушив вимоги ч. 3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а саме не встановив відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства. Такі дії призвели до прийняття державним реєстратором рішення № 33721246, на підставі якого проведено державну реєстрацію права власності, з внесенням запису до відповідного реєстру, на об`єкт нерухомого майна незаершене будівництво на вул. Довбуша, 15 у м. Львові, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, без дотримання вимог та порушення ч. 3 ст. 10 та п. 3 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Просить залишити без змін рішення господарського суду Львівської області від 12.05.2021 року у справі №813/2417/17, апеляційну скаргу ТзОВ «Архібуд» без задоволення.

Відповідач-1 та треті особи не надавали письмових відзивів на апеляційну скаргу.

В судовому засіданні представники скаржника та відповідача-1 підтримали вимоги апеляційної скарги з наведених у ній підстав.

Прокурор, представники позивача та третіх осіб просили залишити без змін оскаржене рішення місцевого господарського суду, апеляційну скаргу без задоволення.

Обставини справи
З наявних у справі копій документів видно, що розпорядженням Кабінету Міністрів України № 258-р від 13.07.2005 року затверджено перелік нерухомого військового майна Держприкордонслужби, яке може бути відчужено, зокрема: склад, будівля № 4 , 1958 року будівництва, загальною площею 20,5 кв.м; склад, будівля № 5 , 1969 року будівництва, загальною площею 68,5 кв.м; технічне приміщення, будівля № 6, 1971 року будівництва, загальною площею 20 кв.м; туалет, будівля № 7, 1957 року будівництва, загальною площею 43 кв.м; туалет, будівля № 8, 1995 року будівництва, загальною площею 3,3 кв.м; технічне приміщення, будівля № 9, 1958 року будівництва, загальною площею 20 кв.м, розташовані за адресою: м. Львів, вул. Довбуша, 18, військове містечко № 301а (а.с.43-45, т.1).

Відповідно до супровідного листа Адміністрації державної прикордонної служби №0614-16533/0/6-06 від 17.08.2006 року Львіському прикордоному загону надано затверджені акти приймання-передачі будівель та споруд військового містечка №301а, розташовані у м. Львові по вул. Довбуша, 15, які необхідно зняти з обліку та передати ТзОВ «Будінвест». В цьому листі також запропоновано провести відповідну роботу щодо передачі земельної ділянки місцевим органам влади (а.с.46, т.1).

З наявної у справі копії листа № 614/6877 від 13.12.2006 року вбачається, що Львіський прикордонний загін звернувся до Львівської міської ради з проханням вилучити з користування військової частини земельну ділянку площею 2,8262 га за адресою: м.Львів, вул.Довбуша, 15 до земель запасу міста (а.с.47, т.1).

Разом з тим, ухвалою Львівської міської ради № 612 від 01.03.2007 року погоджено ТзОВ Архібуд місце розташування земельної ділянки та надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо надання земельної ділянки площею 2,945 га на вул.О.Довбуша, 15 в оренду строком на 10 років для будівництва об`єктів архітектурної діяльності, відповідно до погодженого у встановленому порядку містобудівного обґрунтування за рахунок земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення за функцією використання - землі змішаного використання (а.с.48, т.1).

05 липня 2007 року ухвалою Львівської міської ради № 1023 затверджено ТзОВ Архібуд проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надано земельну ділянку площею 2,8317 га на вул. Довбуша, 15 в оренду терміном на 10 років для будівництва кварталу житлової забудови за рахунок земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення за функцією використання - землі житлової забудови. Зобов`язано ТзОВ Архібуд у місячний термін укласти з Львівською міською радою договір оренди землі та провести його державну реєстрацію (а.с.49, т.1).

04 грудня 2008 року ухвалою Львівської міської ради № 2260 Про внесення змін та доповнень до ухвали міської ради від 05.07.2007 №1023 доповнено вказану ухвалу пунктом 1 у такій редакції: Вилучити за згодою з користування військового містечка №301а військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України земельну ділянку площею 2,8939 га на вул. Довбуша,15 в м Львові та перевести до земель міста. У пункті 1 слова: площею 2,8317 га замінено словами: площею 2,8939 га; слова за рахунок земель промисловості транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення замінено словами: перевівши із земель транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення до земель житлової та громадської забудови (а.с. 50, т.1).

11 грудня 2008 року між Львівською міською радою (орендодавець) та ТзОВ Архібуд (орендар) укладено договір оренди землі, відповідно до якого орендодавець на підставі ухвали Львівської міської ради № 899 від 07.06.2007 року Про затвердження Положення про організацію, проведення та оформлення купівлі - продажу у власність або надання в оренду земельних ділянок несільськогосподарського призначення у м. Львові та ухвали Львівської міської ради № 1023 від 05.07.2007 року Про затвердження ТзОВ Архібуд проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання земельної ділянки на вул. О.Довбуша, 15 у м. Львові, № 2260 від 04.12.2008 року Про внесення змін та доповнень до ухвали міської ради від 05.07.2007 року № 1023, надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку, яка знаходиться у м. Львові на вул. О. Довбуша, 15 для будівництва кварталу житлової забудови (а.с.5152, т.1).

В оренду передається земельна ділянка кадастровий № :01:009:0017, загальною площею 2,8939 га, у тому числі під забудовою -0,0909 га, під твердим покриттям -0,1013 га, під озелененням -2,7017 га. На земельній ділянці розміщені кам`яні нежитлові будівлі та металева споруда (п.п. 2, 3 договору оренди землі від 11.12.2008 року).

В судовій справі 813/2417/17 міститься копія постанови Львівського апеляційного господарського суду від 22 вересня 2015 року у справі № 914/1584/15, якою залишено без змін рішення господарського суду Львівської області від 30.07.2015 року про відмову в задоволенні позову прокурора щодо визнання нечинними та скасування ухвал сесії Львівської міської ради № 612 від 01.03.2007 року та № 1023 від 0.07.2007 року з наступними змінами, внесеними ухвалами сесії Львівської міської ради № 2260 від 04.12.2008 року та № 3759 від 08.07.2010 року. Вказана постанова набрала законної сили згідно з постановою Вищого господарського суду України від 03 березня 2016 року, справа № 914/1584/15 (а.с.56-71, т.1).

В зазначеній справі суд встановив, що спірна земельна ділянка є державною власністю та відноситься до земель оборони. Також встановлено обставини щодо відсутності згоди Кабінету Міністрів України на вилучення та передачу спірної земельної ділянки, що знаходиться у м. Львові по вул. Довбуша 15, а лист Львіського прикордонного загону з проханням вилучити з користування військової частини вказану земельну ділянку не створює, не змінює та не припиняє будь-яких прав та обов`язків і носить інформативний характер. Спірна земельна ділянка не була вивільнена та передана у порядку, встановленому законодавством.

Рішенням господарського суду Львівської області від 07.04.2017 року у справі №5015/2804/12 частково задоволено позов Першого заступника військового прокурора Західного регіону України в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України до Львівської міської ради та ТзОВ «Архібуд». Визнано недійсним договір оренди землі від 11 грудня 2008 року укладений між Львівською міською радою в особі департаменту містобудування та Товариством з обмеженою відповідальністю «АрхіБуд». Витребувано земельну ділянку загальною площею 2,8217 га по вул.Довбуша,15 у м. Львові кадастровий №:01:009:0017 на користь держави в особі Кабінету Міністру України за виключенням земельної ділянки площею 722,6 кв.м., що знаходиться під об`єктами нерухомості придбаними ТзОВ «АрхіБуд» 20.04.2006 року. Скасовано заходи забезпечення позову вжиті ухвалою господарського суду Львівської області від 20.02.2017 року у справі № 5015/2804/12 (т.1, а.с.84-96).

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 19.09.2017 року у справі № 5015/2804/12 (http//reyestr.court.gov.ua/Review 69113390), яка набрала законної сили, рішення Господарського суду Львівської області від 07.04.2017 року скасовано частково, прийнято нове рішення, яким позов задоволено. Визнано недійсним договір оренди землі від 11 грудня 2008 року, укладений між Львівською міською радою в особі департаменту містобудування та ТзОВ «АрхіБуд». Витребувано земельну ділянку загальною площею 2,8939 га по вул. Довбуша, 15 у м. Львові кадастровий №:01:009:0017 на користь держави в особі Кабінету Міністру України. В решті рішення залишено без змін.

У справі № 5015/2804/12 судом апеляційної інстанції встановлено, що Львівська міська рада на підставі оскаржуваного договору оренди від 11.12.2008 року передала в оренду ТзОВ «Архібуд» земельну ділянку площею 2,8939 га по вул. Довбуша 15 у місті Львові, яка належить до земель оборони. Отже, Львівська міська рада, укладаючи спірний договір оренди від 11.12.2008 року, фактично розпорядилася землями оборони, які їй не належать. Чинність ухвал Львівської міської ради № 1023 від 05.07.2007 року «Про затвердження ТзОВ «АрхіБуд» проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання земельної ділянки на вул. Довбуша,15 у м.Львові» та № 2260 від 04.12.2008 року «Про внесення змін та доповнень до ухвали міської ради від 05.07.2007 року №1023», на виконання яких Львівська міська рада укладала спірний договір оренди землі та передала в оренду спірну земельну ділянку не спростовує факту, що спірний договір оренди від 11.12.2008 року суперечив чинному законодавству станом на момент його укладення.

З копій документів реєстраційної справи № 101, вбачається, що 01.02.2017 року до ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» звернулась Барбадин-Дунець Н.М. із заявою про державну реєстрацію права власності за ТзОВ Архібуд на об`єкт нерухомого майна незавершене будівництво по вул. Довбуша, 15 у м. Львові, кадастровий номер земельної ділянки :01:009:0017 (а.с.2-36, т.2).

Разом із заявою про державну реєстрацію права власності були подані документи: договір оренди землі №Г-677, рішення Львівської міської ради № 664, ухвала Львівської міської ради № 3759, дозвіл на виконання будівельних робіт № ЛВ3, виданий Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області, технічний паспорт б/н, виданий ОКП ЛОР «БТІ та ЕО», що підтверджується карткою прийому заяви №79322557 (а.с.3, т.2).

06 лютого 2017 року державним реєстратором ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» Бірак Є.В. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 33721246, згідно якого державний реєстратор вирішив, провести державну реєстрацію права власності, форма власності - приватна на незавершене будівництво, кадастровий номер земельної ділянки :01:009:0017 за суб`єктом - Товариством з обмеженою відповідальністю Архібуд (а.с.34, т.).

На підставі вказаного рішення державного реєстратора в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстрацію права власності вчинено запис про право власності номер 18869679, що підтверджується витягом № 79651235 (а.с.35, т.2).

Підставою звернення Заступника військового прокурора Західного регіону України до суду з даним позовом слугувало те, що на його думку, державний реєстратор ОКП ЛОР Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки Бірак Є.В. при прийнятті рішення від 06 лютого 2017 року індексний номер: 33721246 про державну реєстрацію права власності за ТзОВ Архібуд на об`єкт нерухомого майна незавершене будівництво по вул. Довбуша, 15 у м.Львові, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101 діяв не відповідно до встановлених прав та обов`язків, визначених Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», та своїми діями порушив інтереси держави в особі Кабінету Міністрів України.

Норми права та мотиви, якими керується суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та висновки суду за результатами розгляду апеляційної скарги
Відповідно до статті 125 Земельного кодексу України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, розміщене на території України, та обтяжень таких прав регулюються Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

За змістом пункту 1 частини 1 статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Частиною другою статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Речові права та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації визначені в статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Згідно із частиною першою статті 4 названого Закону (в редакції станом на час виникнення спірних правовдносин), державній реєстрації прав підлягають право власності та речові права, похідні від права власності, в тому числі право постійного користування та право оренди (суборенди) земельної ділянки.

Відповідно до частини третьої статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції станом на час виникнення спірних правовдносин) державний реєстратор:

1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації;

2) перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення;

4) під час проведення реєстраційних дій обов`язково використовує відомості Державного земельного кадастру та Єдиного реєстру дозвільних документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, а також використовує відомості, отримані у порядку інформаційної взаємодії Державного реєстру прав з Єдиним державним реєстром судових рішень;

5) відкриває та/або закриває розділи в Державному реєстрі прав, вносить до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідні відомості про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів таких прав;

6) присвоює за допомогою Державного реєстру прав реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна у випадках, передбачених цим Законом;

7) виготовляє електронні копії документів, поданих у паперовій формі, та розміщує їх у реєстраційній справі в електронній формі у відповідному розділі Державного реєстру прав (у разі якщо такі копії не були виготовлені під час прийняття документів за заявами у сфері державної реєстрації прав);

8) формує за допомогою Державного реєстру прав документи за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав;

9) формує реєстраційні справи у паперовій формі;

10) здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

Згідно зі статтею 11 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції станом на час виникнення спірних правовдносин) державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав. Втручання, крім випадків, передбачених цим Законом, будь-яких органів влади, їх посадових осіб, юридичних осіб, громадян та їх об`єднань у діяльність державного реєстратора під час проведення реєстраційних дій забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Державна реєстрація прав проводиться в такому порядку: 1) прийняття/отримання документів для державної реєстрації прав, формування та реєстрація заяви в базі даних заяв; 2) виготовлення електронних копій документів, поданих для державної реєстрації прав, шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та їх розміщення у Державному реєстрі прав; 3) встановлення черговості розгляду заяв, зареєстрованих у базі даних заяв; 4) перевірка документів та/або відомостей Державного реєстру прав, відомостей реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень; 5) прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав); 6) відкриття розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідних відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав; 7) формування витягу з Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію прав для подальшого використання заявником; 8) видача/отримання документів за результатом розгляду заяви. Перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам (ч.ч. 1, 2, 8 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції станом на час виникнення спірних правовдносин).

Відповідно до частини 1 статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції станом на час виникнення спірних правовдносин) у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо: 1) заявлене речове право, обтяження не підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону; 2) заява про державну реєстрацію прав подана неналежною особою; 3) подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом; 4) подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження; 5) наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; 6) наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно; 7) заяву про державну реєстрацію обтяжень щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем; 8) після завершення строку, встановленого частиною третьою статті 23 цього Закону, не усунені обставини, що були підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав; 9) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об`єктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію; 10) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка згідно із законодавством не має повноважень подавати заяви в електронній формі; 11) заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене речове право, обтяження вже зареєстровано у Державному реєстрі прав; 12) заявника, який звернувся із заявою про державну реєстрацію прав, що матиме наслідком відчуження майна, внесено до Єдиного реєстру боржників.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з копії інформаційної довідки із Державного реєстру речових права на нерухоме майно від 07.02.2017 року за № 79778132 (а.с.26-29, т.1), 01 лютого 2017 року державний реєстратор ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» Бірак Є.В. вчинив дії щодо державної реєстрації за ТзОВ «Архібуд» права власності на об`єкт нерухомого майна незавершене будівництво, яке розташоване за адресою: м. Львів, вул.Довбуша О., буд. 15, кадастровий номер земельної ділянки: :01:009:0017, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101 та вніс відомості до державного реєстру речових прав на нерухоме майно, номер запису про право власності 18869679. Підстава внесення запису рішення державного реєстратора ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» Бірак Є.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з вікриттям розділу), індексний номер: 33721246 від 06.02.2017 року. Підставою виникнення права власності вказано: договір оренди землі, серія та номер: Г-677, виданий 11.12.2008, видавник: Львівська міська рада Управління природних ресурсів регулювання земельних відносин; рішення, серія та номер: 664, виданий 11.06.2010 року, видавник: Львівська міська рада виконавчий комітет; ухвала, серія та номер: 3759, виданий 08.07.2010, видавник: Львівська міська рада 18 сесія 5-го скликання, дозвіл на виконання будівельних робіт, серія та номер: ЛВ 3, виданий 26.05.2011, видавник Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області.

Копіями документів реєстраційної справи 101 підтверджується, що до заяви про державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна незавершене будівництво, яке розташоване за адресою: м. Львів, вул. Довбуша О., буд. 15, кадастровий номер земельної ділянки: :01:009:0017, ТзОВ «Архібуд» додало ухвалу Львівської міської ради № 3759 від 08.07.2010 року, якою внесено зміни до ухвали міської ради від 05.07.2007 № 1023 Про затвердження ТзОВ Архібуд проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання земельної ділянки на вул. О.Довбуша, 15 у м. Львові (зі змінами та доповненнями): у пункті 1 слова для будівництва кварталу житлової забудови замінено словами для будівництва готельно-рекреаційного комплексу. Пунктом 2 ухвали Львівської міської ради № 3759 від 08.07.2010 року зобов`язано ТзОВ «Архібуд» внести зміни до технічної документації на земельну ділянку та договору оренди землі.

Також ТзОВ «Архібуд» надало державному реєстратору дозвіл на виконання будівельних робіт від 26.05.2011 року №ЛВ 3, виданий Інспекцією державного архітектурно - будівельного контролю у Львівській області на виконання будівельних робіт з будівництва готельно - рекреаційного комплексу на вул. Довбуша, 15 у м. Львові.

При цьому, відповідно до умов договору оренди землі від 11.12.2008 року, який також був наданий державному реєстратору із заявою про державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна незавершене будівництво, яке розташоване за адресою: м. Львів, вул. Довбуша О., буд. 15, кадастровий номер земельної ділянки: :01:009:0017, дана земельна ділянка передана Львівською міською радою в оренду Товариству для будівництва кварталу житлової забудови.

В матеріалах справи відсутні і суду не надані докази про внесення змін до договору оренди землі від 11.12.2008 року на підставі ухвали Львівської міської ради № 3759 від 08.07.2010 року та державної реєстрації таких змін у встановленому законодавством порядку.

При цьому, як зазначено вище, постановою Львівського апеляційного господарського суду від 19.09.2017 року у справі № 5015/2804/12 (http//reyestr.court.gov.ua/Review 69113390) визнано недійсним договір оренди землі від 11 грудня 2008 року, укладений між Львівською міською радою в особі департаменту містобудування та ТзОВ «АрхіБуд». Витребувано земельну ділянку загальною площею 2,8939 га по вул. Довбуша, 15 у м. Львові кадастровий №:01:009:0017 на користь держави в особі Кабінету Міністру України.

Частиною 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Також суд апеляційної інстанції констатує, що при прийнятті спірного рішеня про державну реєстрацію прав 33721246 від 06.02.2017 року, державним реєстратором порушено права власності держави, оскільки на земельній ділянці по вул. Довбуша, 15 у м. Львові, кадастровий номер земельної ділянки: :01:009:0017 зареєстровано 21.02.2006 року право державної власності на нерухоме майно, будівлі та споруди, загальною площею 19,6 кв.м., що підтверджується копією Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 79778132 від 07.02.2017 року.

Доводи скаржника про те, що на час розгляду спору даний об`єкт вже не існував, тому жодних прав держави не було порушено, а існування запису у Державному реєстрі речових прав на майно не свідчить про все ще наявне право власності у відповідного суб`єкта, суд визнає безпідставними й такими, що не ґрунтуються на законі, а зазначена обставина, навпаки, підтверджує наявність порушення інтересів держави.

Враховуючи вищенаведені правові норми та фактичні обставини даної справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що державний реєстратор ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» Бірак Є.В. порушив вимоги частини 3 статті 10 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, не встановив відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, що призвело до передчасного прийняття рішення № 33721246 від 06.02.2017 року, на підставі якого проведено державну реєстрацію права власності ТзОВ «Архібуд» на об`єкт нерухомого майна - незавершене будівництво на вул. Довбуша, 15 у м. Львові, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101.

Отже, неправильними є аргументи апеляційної скарги, що суд не встановив та не навів жодних обгрунтувань з приводу того, яким саме вимогам законодавства не відповідали документи, подані Товариством для державної реєстрації.

Також колегія суддів вважає помилковими твердження скаржника про відсутність підстав для звернення прокурора до суду з даним позовом з посиланням на лист Міністерства юстиції України від 04.01.2017 року, оскільки таке зводиться до власного, звуженого аналізу скаржником змісту даного листа.

Відповідно до частин 1, 3 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» ( редакції станом на час звернення прокурора з даним позовом) представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Частиною 4 названої статті Закону України «Про прокуратуру» унормовано, що наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу.

Як видно з матеріалів судової справи № 813/2417/17, впродовж 2016-2017 років прокурор звертався до Кабінету Міністрів України та Міністерства юстиції України з приводу питань, пов`язаних з вилученням із державної власності земельної ділянки площею 2,89 га по вул.Довбуша,15 у м.Львові, що вказує на те, що ним дотримано вимоги частини 4 статті 23 Закону України.

Також суд враховує, що в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у розглядуваній справі № 813/2417/17 відсутні висновки про те, що при зверненні до суду з даним позовом прокурор порушив/не дотримався вимог ст.ст 23, 24 Закону України «Про прокуратуру».

Не заслуговують на увагу посилання скаржника на те, що позовна заява підписана неуповноваженою особою, оскільки Законом України «Про прокуратуру» в редакції, чинній станом на день подання до суду позовної заяви (05.07.2017), визначено перелік посадових осіб прокуратури, уповноважених на підписання позовної заяви у порядку представництва інтересів держави.

Так, відповідно до частини 1 статті 24 Закону України «Про прокуратуру», в зазначеній редакції, право подання позовної заяви (заяви, подання) в порядку цивільного, адміністративного, господарського судочинства надається Генеральному прокурору, його першому заступнику та заступникам, керівникам регіональних та місцевих прокуратур, їх першим заступникам та заступникам.

У даній справі позовна заява (вх.№15409 від 05.07.2017) підписана заступником військового прокурора Західного регіону України М.Балан в межах повноважень, визначених частиною 1 статті 24 Закону України «Про прокуратуру» (т.1, а.с.4-17).

Отже, доводи апеляційної скарги суд визнає необґрунтованими, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи, ґрунтуються на невірному трактуванні правових норм та не спростовують висновків, наведених в рішенні господарського суду Львівської області від 12.05.2021 року у справі №813/2417/17.

Відповідно до ч.1, 2 статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).

Таким чином, у господарському процесі обов`язок сторін довести ті обставини, на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог чи заперечень, коригується (співвідноситься) з правом суду прийняти чи не прийняти докази в контексті їхнього значення для справи, що і є предметом оцінки господарського суду.

Відповідно до ч.1-5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За приписами частин 1, 2, 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, у рішеннях судів та органів, що вирішують спори, має бути належним чином викладено підстави, на яких вони ґрунтуються. Обсяг цього обов`язку щодо обґрунтовування рішення може бути різним залежно від характеру самого рішення і має визначатись з урахуванням обставин відповідної справи. Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Підсумовуючи вищевказане, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції вірно встановив обставини, що мають значення для справи, надав належну оцінку дослідженим доказам, прийняв законне обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального і процесуального права, тому його необхідно залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Судові витрати

З огляду на те, що суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, судові витрати, пов`язані з розглядом справи у суді апеляційної інстанції, покладаються на скаржника відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись, ст. ст. 86, 269, 270, 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Архібуд б/н від 10.06.2021 року (вх. № 01-05/2039/21 від 15.06.2021 року) залишити без задоволення, рішення господарського суду Львівської області від 12.05.2021 року у справі №813/2417/17 без змін.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.

Справу повернути в господарський суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Строки та порядок оскарження постанов (ухвал) апеляційного господарського суду визначені в § 1 глави 2 Розділу IV ГПК України.

Веб-адреса судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень: http//reyestr.court.gov.ua.

Головуючий суддя О.В. Зварич

Суддя В.М. Гриців

Суддя О.І. Матущак