РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

20.09.2021Справа № 910/9242/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Баранова Д.О., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Комунального виробничого підприємства «Кременчуцьке міське управління капітального будівництва» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області (39600, обл. Полтавська, м. Кременчук, вул. Генерала Жадова, будинок 12; ідентифікаційний код: 04057617)

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Проектна компанія АРГ» (03115, м. Київ, пр-т Перемоги, будинок 91; ідентифікаційний код 41467472)

про стягнення 660 423,99 грн,

без повідомлення (виклику) представників сторін

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулося Комунальне виробниче підприємство «Кременчуцьке міське управління капітального будівництва» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Проектна компанія АРГ» про стягнення 660 423,99 грн, з яких: 434 140 грн - авансу; 226 283,99 грн - штрафних санкцій, що утворилися у зв`язку з порушенням відповідачем обумовлених договором від 01.06.2018 № 88 зобов`язань.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.06.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження.

Суд зазначає, що ухвала суду від 14.06.2021 направлялася на адресу відповідача поштовим повідомленням № 746, однак, конверт з вказаною ухвалою повернувся на адресу суду неврученим із зазначенням причини його повернення в довідці про причини повернення/досилання - за зазначеною адресою не знаходиться.

Разом з тим, 05.07.2021 відповідач подав суду клопотання про зобов`язання позивача направити копію позовної заяви з додатками на адресу відповідача для листування.

06.07.2021 суд надіслав відповідачу лист, в якому повідомив про направлення копії позовної заяви з додатками на офіційну адресу місцезнаходження ТОВ «Проектна компанія АРГ», відповідач не позбавлений права ознайомитися з матеріалами справи № 910/9242/21.

Місцезнаходження юридичної особи визначається на підставі відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (стаття 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань»).

Приписами ст. 10 зазначеного Закону визначено, що якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Як вбачається з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, місцезнаходженням Товариства з обмеженою відповідальністю «Проектна компанія АРГ» є 03115, м. Київ, проспект Перемоги, буд. 91.

Відповідно до ч. 3 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Приписами ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України визначено, що днем вручення судового рішення є:

1) день вручення судового рішення під розписку;

2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи;

3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення;

4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду;

5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Таким чином, приймаючи до уваги, що відповідач повідомлявся про відкриття та розгляд справи № 910/9242/21 за правилами спрощеного позовного провадження належним чином та враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи, відповідно до ч. 5, 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої сторони про інше. При розгляді справи у порядку спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Розглянувши подані до суду матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

01.06.2018 Комунальним виробничим підприємством «Кременчуцьке міське управління капітального будівництва» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області (стара назва позивача) як замовником і Товариством з обмеженою відповідальністю «Проектна компанія АРГ» як виконавцем укладено договір № 88 на виконання проектних робіт, за умовами якого замовник доручає, а виконавець зобов`язується власними силами та засобами з дотриманням вимог діючих законодавчих і нормативних актів, вимог Державних будівельних норм та завдання на проектування виконати проектні роботи за об`єктом: «Реконструкція безнапірного каналізаційного колектору діаметром 500 мм по вул. Леонова в м. Кременчуці» Стадії «Проект» та «Робоча документація» подальшим проходженням державної експертизи виконаної проектно-кошторисної документації.

Відповідно до п. 2.1. договору вартість робіт становить 1 447 134,86 грн, в тому числі ПДВ 20 % - 241 189,14 грн.

Згідно з п. 2.3. договору після укладення договору замовник сплачує аванс у розмірі 30 % від загальної суми, а саме - 434 140,46 грн, в т.ч. ПДВ 20 % - 72 356,74 грн.

Пунктом 3.4. договору визначено, що строки виконання робіт визначаються календарним планом (додаток № 1 договору).

Відповідно до п. 5.1 договору він набирає чинності з дня його підписання уповноваженими представниками сторін та діє до 31.12.2018.

28.12.2018 сторонами було укладено додаткову угоду № 1, відповідно до умов якої: було зменшено вартість робіт - 1 302 421,37 грн, у тому числі ПДВ 20 % -217 070,23 грн; внесено у п. 5.1. зміни та продовжено строк дії договору до 31.12.2019.

30.12.2019 та 29.12.2020 додатковими угодами № 2 та № 3 сторони погодили продовження строку дії договору до 31.12.2020 та 31.12.2021 відповідно.

Обґрунтовуючи необхідність звернення до суду з даним позовом, позивач вказує, що відповідачем не було виконано обумовлених договірних зобов`язань та не виконано роботи.

Так, у ст. 86 Господарського процесуального кодексу України вказано, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого.

Проаналізувавши зміст укладеного сторонами договору від 01.06.2018 № 88 суд дійшов висновку, що за своєю правовою природою вказаний правочин є договором на виконання проектних робіт.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є, договори та інші правочини.

Частиною 7 ст. 179 Господарського кодексу України встановлено, що господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з ч. 1 ст. 887 Цивільного кодексу України за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт підрядник зобов`язується розробити за завданням замовника проектну або іншу технічну документацію та (або) виконати пошукові роботи, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити їх.

Відповідно до ст. 890 Цивільного кодексу України підрядник зобов`язаний:

1) виконувати роботи відповідно до вихідних даних для проведення проектування та згідно з договором;

2) погоджувати готову проектно-кошторисну документацію із замовником, а в разі необхідності - також з уповноваженими органами державної влади та органами місцевого самоврядування;

3) передати замовникові готову проектно-кошторисну документацію та результати пошукових робіт;

4) не передавати без згоди замовника проектно-кошторисну документацію іншим особам;

5) гарантувати замовникові відсутність у інших осіб права перешкодити або обмежити виконання робіт на основі підготовленої за договором проектно-кошторисної документації.

Частина 1 ст. 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Положеннями ст. 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Із наявних в матеріалах справи доказів слідує, що на виконання умов договору позивач перерахував відповідачу аванс у розмірі 434 140 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 07.06.2018 № 2.

21.12.2018 відповідач надіслав позивачу лист № 21/1/12/18, в якому просив продовжити термін дії договору до кінця 2019 року та повідомив, що роботи планується завершити в термін до кінця І кварталу 2019 року.

13.02.2019 було проведено оперативну нараду по об`єкту «Реконструкція безнапірного каналізаційного колектору діаметром 500 мм по вул. Леонова в м. Кременчуці» та аварійної ситуації, що склалася на СП-1, за результатами якої було оформлено протокол, в якому зафіксовано, що її учасники, у тому числі, представники позивача та відповідача, вирішили, зокрема, що ТОВ «Проектна компанія АРГ» видасть проектно-кошторисну документацію (стадія «Проект») до 15.04.2019 з якісно розробленим проектом організації будівництва та технологією виконання будівельних робіт, пройде експертизу проектної документації в термін до 15.05.2019.

Позивач вказує, що технічна документація була передана відповідачу 11.07.2018, проте документального підтвердження суду не подано.

22.01.2021 позивач надіслав відповідачу лист від 13.01.2021 № 01-12/10, в якому вимагав протягом семи днів надати інформацію про строки закінчення проектних робіт або передати проектно-кошторисну документацію в кількості 4-х примірників в паперовому вигляді та один примірник на електронному носієві.

Вказаний лист було отримано відповідачем 26.01.2021, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, копія якого додана до матеріалів справи.

Слід зазначити, що лист був залишений без відповіді та належного реагування, доказів протилежного суду не подано.

За змістом положень ст. 626, 627 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частинами 1 та 3 ст. 180 Господарського кодексу України встановлено, що зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства. При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Так, відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 614 Цивільного кодексу України визначено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. При цьому відсутність своєї вини відповідно до ч. 2 ст. 614 Цивільного кодексу України доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Відповідно до ст. 849 Цивільного кодексу України замовник має право у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника.

Якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

Якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги - відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника.

Замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи вищевикладене, оскільки, відповідач не надав суду жодних доказів виконання ним своїх обов`язків за договором, а саме доказів виконання проектно-кошторисних робіт, суд дійшов висновку, що відповідачем було порушено умови договору та положення ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, а тому, вимога позивача про стягнення авансу в розмірі 434 140 грн є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Крім авансу, позивачем було нараховано та заявлено до стягнення пеню у розмірі 226 283,99 грн (період прострочення строку виконання першого етапу з 16.04.2019 до 15.10.2019; період прострочення виконання другого етапу з 16.05.2019 до 15.11.2019; період прострочення виконання третього етапу з 16.07.2019 по 15.01.2020).

Пунктом 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України).

Пунктом 4.1. договору передбачено, що у випадку недотримання термінів виконання робіт відповідно до календарного плану робіт, виконавець сплачує замовнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені в сумі прострочених робіт за кожний день прострочення, включаючи день здачі робіт.

Так, суд, перевіривши розрахунки пені за визначені позивачем періоди, дійшов висновку, що вони є арифметично правильними, а тому вимоги про стягнення пені - 226 283,99 грн є обґрунтованими.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов Комунального виробничого підприємства «Кременчуцьке міське управління капітального будівництва» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області - задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Проектна компанія АРГ» (03115, м. Київ, пр-т Перемоги, будинок 91; ідентифікаційний код 41467472) на користь Комунального виробничого підприємства «Кременчуцьке міське управління капітального будівництва» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області (39600, Полтавська область, м. Кременчук, вул. Генерала Жадова, будинок 12; ідентифікаційний код: 04057617) аванс у розмірі 434 140 (чотириста тридцять чотири тисячі сто сорок) грн, пеню у розмірі 226 283 (двісті двадцять шість тисяч двісті вісімдесят три) грн 99 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 9 906 (дев`ять тисяч дев`ятсот шість) грн 36 коп.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено: 20.09.2021

Суддя Д.О. Баранов