Господарський суд
Житомирської області
________________________________________________________________________
_______________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" жовтня 2021 р. м. Житомир Справа № 906/841/21

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Шніт А.В.

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Феросистема-Трейд"

до Приватного підприємства "Буд-Маш"

про стягнення 23 875,43грн

Товариство з обмеженою відповідальністю "Феросистема-Трейд" звернулося до Господарського суду Житомирської області з позовом до Приватного підприємства "Буд-Маш" про стягнення 23 875,43грн, з яких: 19 900,00грн сума основного боргу, 1 228,68грн 3% річних, 2746,75грн інфляційні втрати.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на неповне та несвоєчасне виконання відповідачем обов`язків щодо оплати поставленої продукції.

В якості правових підстав позову позивач зазначає ст.525, 526, 530, 611, 625, 692 Цивільного кодексу України, ст.231 Господарського кодексу України.

Ухвалою суду від 04.08.2021 постановлено прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі; справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Відповідно до ч. 5, 7 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін та заперечень щодо її розгляду в порядку спрощеного позовного провадження до суду не надходило.

Згідно ч.2, 3 ст.252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. Підготовче засідання при розгляді справи у порядку спрощеного провадження не проводиться.

10.09.2021 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву №100 від 08.09.2021, в якому зазначено, що ПП "Буд-Маш" на користь ТОВ "Феросистема-Трейд" сплачено вартість поставленої продукції, а саме: 2 000,00грн (платіжне доручення №2683 від 22.07.2021) і 17 900,00грн (платіжне доручення №2771 від 08.09.2021). У зв`язку з цим, відповідач просить суд закрити провадження у справі в частині стягнення основного боргу та відмовити в позові щодо вимог про стягнення інфляційних втрат і 3% річних.

23.09.2021 до суду позивачем подано письмову відповідь на відзив №231 від 16.09.2021, у якій останній підтверджує факт сплати відповідачем суми основного боргу та наполягає на вимогах про стягнення з останнього 1 228,68грн 3% річних і 2 746,75грн інфляційних втрат.

Відповідно до ч.4 ст.240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

1. Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин.

Товариством з обмеженою відповідальністю "Феросистема-Трейд" (продавець, позивач) передано, а Приватним підприємством "Буд-Маш" (покупець, відповідач) прийнято товар на загальну суму 145350,00грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи належним чином оформленими видатковими накладними №336 від 10.06.2020, №369 від 25.06.2020, №464 від 31.07.2020, №547 від 04.09.2020, №683 від 06.11.2020, №98 від 04.03.2021, №138 від 02.04.2021, №133 від 01.04.2021, довіреностями на отримання продукції №60 від 10.06.2020, №67 від 25.06.2020, №77 від 31.07.2020, №84 від 04.09.2020, №104 від 06.11.2020, №9 від 04.03.2021, №16 від 02.04.2021, експрес-накладними №0993 від 10.06.2020, №6608 від 25.06.2020, №7751 від 31.07.2020, №2019 від 04.09.2020, №2113 від 08.11.2020, №9914 від 02.04.2021 (а.с. 7-33).

Позивачем за поставлену продукцію виставлено відповідачеві відповідні рахунки на оплату товару (а.с. 8, 12, 16, 20, 24, 29, 32).

Відповідач, у свою чергу здійснив оплату поставленого товару частинами: 10.06.2020 - 9 000,00грн (платіжне доручення №1079), 30.07.2020 - 35 000,00грн (платіжне доручення №1386), 06.08.2020 - 13 950,00грн (платіжне доручення №1390), 03.09.2020 - 10 000,00грн (платіжне доручення №1415), 15.09.2020 - 10 000,00грн (платіжне доручення №1501), 07.10.2020 - 13 750,00грн (платіжне доручення №1704), 05.11.2020 - 10 500,00грн (платіжне доручення №1886), 11.12.2020 - 5 000,00грн (платіжне доручення №2029), 03.03.2021 - 2 450,00грн (платіжне доручення №1566), 03.03.2021 - 4 800,00грн (платіжне доручення №1567), 01.04.2021 - 3 550,00грн (платіжне доручення №2339), 01.04.2021 - 2 450,00грн (платіжне доручення №2338), 25.06.201 - 5 000,00грн (платіжне доручення №2590), 22.07.2021 - 2 000,00грн (платіжне доручення №2683) і 08.09.2021 - 17 900,00грн (платіжне доручення №2771) (а.с.34-46, 63, 64).

2. Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених у учасником справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Згідно з частиною 1 статті 202 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Положенням статті 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів (ст. 181 Господарського кодексу України (далі - ГК України)).

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ст.509 ЦК України).

За ст.173 ГК України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, сплатити гроші тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Статтею 712 Цивільного кодексу України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст.655 ЦК України).

Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару (ч.1 ст.692 ЦК України).

За ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).

Проте, відповідачем обов`язок зі сплати за поставлений позивачем товар належним чином та вчасно не виконано, внаслідок чого, останній змушений був звернутися до Господарського суду Житомирської області з відповідним позовом про стягнення заборгованості за поставлену продукцію.

При цьому, варто зауважити, що позовну заяву №185 від 23.07.2021 ТОВ "Феросистема-Трейд" відправлено 27.07.2021, про що свідчить відповідний штамп поштового відділення на конверті та описі вкладення (а.с. 47, 48).

Як судом зазначалося вище, відповідачем згідно платіжного доручення №2683 від 22.07.2021 здійснено оплату поставленого позивачем товару в розмірі 2 000,00грн (а.с. 63), тобто, ще до подачі останнім відповідного позову до суду. Таким чином, вимога позивача про стягнення 2 000,00грн основного боргу є безпідставною, тому суд відмовляє в задоволенні позову в цій частині.

Крім того, 08.09.2021 відповідач сплатив на користь позивача 17 900,00грн вартості поставленої продукції (платіжне доручення №2771) (а.с. 64), про що суд вказував вище, тобто після звернення позивача до суду з даним позовом.

З огляду на зазначене, провадження у справі щодо вимог про стягнення з відповідача 17 900,00грн основного боргу підлягає закриттю на підставі п.2 ч.1 ст.231 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з відсутністю предмету спору в цій частині.

3. Щодо обґрунтованості позовних вимог про стягнення 1 228,68грн 3% річних та 2 746,75грн інфляційних втрат.

Відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Наведені норми свідчать, що за порушення грошового зобов`язання боржник на вимогу кредитора, зобов`язаний сплатити суму боргу з врахуванням індексу інфляції та нараховані три проценти річних.

Право кредитора вимагати сплату боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Індекс інфляції (індекс споживчих цін) це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, який визначається виключно Держкомстатом і його найменший період визначення становить місяць, а тому прострочка платежу за менший період не тягне за собою нарахування інфляційних втрат, а розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що мала місце на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Держкомстатом, за період прострочки.

Перевіривши розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, доданий до позовної заяви, (а.с.6), враховуючи відмову в позові в частині вимог щодо стягнення 2 000,00грн основного боргу (в зв`язку зі сплатою відповідачем 22.07.2021 вказаної грошової суми), суд вважає за доцільне, за допомогою інформаційно-пошукової системи "Ліга:Закон", здійснити перерахунок сум інфляційних нарахувань і 3% річних, відповідно до якого:

- за період з 25.06.2021 по 21.07.2021 (на суму боргу - 19 900,00грн) розмір 3% річних становить 44,16грн, а розмір інфляційних втрат - 19,90грн.

- за період з 22.07.2021 по 23.07.2021 (на суму заборгованості - 17 900,00грн) розмір 3% річних становить 2,94грн.

Загалом, за період 25.06.2021-23.07.2021 сума інфляційних втрат становить 19,90грн, а 3% річних - 47,10грн. Проте, позивач в доданому до позовної заяви розрахунку за вказаний період зазначає розмір 3% річних - 45,80грн, тому суд вважає обґрунтованою суму за даний період прострочення оплати саме 45,80грн.

З огляду на викладене вище, загальна сума 3% річних, яка підлягає до стягнення становить 1 228,68грн, а загальний розмір інфляційних втрат, яка підлягає до задоволення, складає - 1 183,75грн. У частині вимог щодо стягнення 1 563,00грн (2 746,75грн - 1 183,75грн) інфляційних нарахувань суд відмовляє в позові.

Згідно ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст.ст.13, 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести належними і допустимими доказами ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч.1 ст.76 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідач доказів сплати заборгованості не надав, доводів позивача не спростував.

За таких обставин, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача 3% річних та інфляційних обґрунтовані, заявлені відповідно до вимог чинного законодавства, підтверджуються належними доказами, наявними в матеріалах справи, та підлягають задоволенню частково. У частині вимог про стягнення 2 000,00грн основного боргу і 1 563,00грн інфляційних втрат суд відмовляє з позові.

4. Щодо стягнення судових витрат суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч.1 ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 2 частини 1ст.129 ГПК України передбачено, що судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 123, 129, п.2 ч.1 ст.231, ст. 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Закрити провадження в частині позовних вимог про стягнення 17 900,00грн основного боргу.

2. Позов задовольнити частково.

3. Стягнути з Приватного підприємства "Буд-Маш" (10003, м. Житомир, вул. Покровська, буд. 48; ідентифікаційний код 01350191) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Феросистема-Трейд" (25009, м. Кропивницький, вул. Комарова, буд. 68; ідентифікаційний код 37530038):

- 1 228,68грн, 3% річних;

- 1 183,75грн інфляційних втрат;

- 1 931,21грн судового збору.

4. У задоволенні позову в частині вимог щодо стягнення 2 000,00грн основного боргу і 1 563,00грн інфляційних втрат відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 12.10.21

Суддя Шніт А.В.

Віддрукувати:

1 - у справу

2 - позивачу (25009, м. Кропивницький, вул.Комарова, буд.68) (рек. з пов.) та на електронну адресу:

3 - відповідачу (10003, м. Житомир, вул. Покровська, буд.48) (рек. з пов.) та на електронну адресу: