ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2021 року Справа № 906/1352/20

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Саврій В.А., суддя Дужич С.П. , суддя Коломис В.В.

при секретарі судового засідання Кужель Є.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Муц Олени Анатоліївни на рішення Господарського суду Житомирської області від 09.06.2021р. (повний текст - 22.06.2021р.) у справі №906/1352/20 (суддя Кудряшова Ю.В.)

за позовом Фізичної особи-підприємця Муц Олени Анатоліївни

до Державного підприємства "Олевське лісове господарство"

про стягнення 321426,91 грн.

за участю представників:

позивача - Загоруйко В.І. (ордер ЖТ №079859 від 18.01.2021р.);

відповідача - не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Житомирської області від 09.06.2021р. у справі №906/1352/20 позовну заяву Фізичної особи - підприємця Муц Олени Анатоліївни задоволено частково. Стягнуто з Державного підприємства "Олевське лісове господарство" на користь фізичної особи - підприємця Муц Олени Анатоліївни 76406,12 грн. - основного боргу, 1840,03 грн. - 3% річних, а також 1173,69 грн. сплаченого судового збору. В решті позову відмовлено.

Частково не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, Фізична особа -підприємець Муц Олена Анатоліївна звернулася до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою (т.2, арк.справи 2-3).

В скарзі апелянт звертає увагу, що суд першої інстанції відмовляючи частково у задоволенні позову вказав про відсутність поданих до суду первинних документів, які є підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій у відповідності до ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

Скаржник звертає увагу суду апеляційної інстанції, що поданні частково за клопотанням сторони відповідача акти приймання-передачі робіт та послуг містять все-таки підписи обох сторін, суд першої інстанції не взяв даного до уваги та безпідставно відмовив у задоволенні позову по даних актах на загальну суму 114812,90 грн.

Звертає увагу, що вказаний загальний борг в позові відповідачем повністю було визнано, що підтверджується відповідями на претензії, поданою до суду першої інстанції мировою угодою та актом звірки розрахунків між позивачем та відповідачем про наявність боргу за період з 01.01.2018р. по 26.05.2020р. на загальну суму 313862,82 грн. Тобто, вищевказані документи є зведеними обліковими документами, що підтверджують наявність боргу відповідача перед позивачем, що є правомірним у відповідності до ч.ч.1,2 ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

Також зазначає, що до апеляційної скарги додано решту актів приймання-передачі робіт та послуг підписаними між позивачем та відповідачем про виконання робіт протягом 2019 року та просить суд апеляційної інстанції їх дослідити та прийняти відповідне правильне та законне рішення.

Зазначає, що їх подати раніше не було можливості, оскільки оригінали даних актів приймання-передачі робіт та послуг були вилученні працівниками ДБР України відповідно до протоколу обшуку від 10.02.2020р. в ході досудового розслідування кримінального провадження внесеного в ЄРДР за №0001202 від 02.08.2019р. та в даний час знаходяться у вищевкзаного органу досудового розслідування.

Вищевикладене було сторонам відомо в ході розгляду справи в суді першої інстанції та повідомлено відповідачем у відзиві на позов з доданими матеріалами про вилучення оригіналів письмових доказів, але суд першої інстанції не взяв зазначеного до уваги.

Апелянт повідомляє, що представником - адвокатом Загоруйком В.І. було направлено адвокатський запит до ДБР України від 02.07.2021р. про надання йому належним чином завірених копій актів приймання-передачі виконаних робіт та послуг за весь 2019 рік між позивачем та відповідачем, але в даний час будь-якої відповіді не надійшло. Тому позивач був позбавлений можливості надати до суду першої інстанції оригінали всіх первинних документів, а саме - актів приймання-передачі робіт та послуг підписаними між позивачем та відповідачем.

На підставі викладеного скаржник просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Господарського суду Житомирської області від 09.06.2021р. у справі №906/1352/20 в частині відмови у задоволенні позову про стягнення боргу з відповідача та задовольнити позов в повному обсязі.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 17.08.2021р. поновлено Фізичній особі - підприємцю Муц Олені Анатоліївні строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Житомирської області від 09.06.2021р. у справі №906/1352/20 та відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи - підприємця Муц Олени Анатоліївни. Розгляд апеляційної скарги призначено на "02" вересня 2021 р. об 11:00год. у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду за адресою: 33001, м.Рівне, вул.Яворницького, 59 у залі судових засідань №4.

Ухвалою суду від 27.08.2021р. клопотання представника ДП "Олевське лісове господарство" про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції у справі - задоволено. Доручено Господарському суду Житомирської області забезпечити участь представника ДП "Олевське лісове господарство" 02.09.2021р. об 11:00 год. в режимі відеоконференції.

28.08.2021р. (вх.№6564/21) на адресу суду від відповідача надійшов письмовий відзив на апеляційну скаргу (т.2, арк.справи 200-202).

У відзиві, зокрема, зазначає, що відповідач не може підтвердити, чи виконані роботи в повному обсязі та чи були наявні претензії, оскільки відповідні документи відсутні у підприємстві.

Звертає увагу, що до позовної заяви позивач також не долучає акти огляду місць використання лісових ресурсів за 2018-2019 роки.

На переконання відповідача, позивач не надав належних доказів якісного виконання робіт за Договором №16 та Договором №4.

Відповідач зазначає, що позивачем долучені не завірені копії актів приймання - передачі робіт та послуг.

З долучених позивачем актів приймання-передачі робіт та послуг окремі не стосуються виконання Договору №4 та Договору №16, оскільки в них зазначений Договір №11, який не є предметом спору.

Зазначає, що акту звірки взаєморозрахунків (підписаному з двох сторін), чинним законодавством, не надано юридичної сили як доказу.

На підставі викладеного відповідач просить суд апеляційну скаргу ФОП Муц О.А. на рішення Господарського суду Житомирської області від 09.06.2021р. у справі №906/1352/20 залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

02.09.2021р. представником позивача подано клопотання про витребування в Офісі Генерального прокурора, що знаходиться за адресою: 01011, м.Київ, вул.Різницька, 13/15 належним чином завіренні копії актів приймання - передачі робіт та послуг за весь 2019 рік підписані між ФОП Муц О.А. та ДП "Олевське лісове господарство", які були вилученні в оригіналі працівниками ДБР відповідно до протоколу обшуку від 10.02.2020р. та знаходяться в матеріалах досудового розслідування кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000019 від 15.01.2021р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст.191, 366 КК України.

У судовому засіданні 02.09.2021р. представник апелянта підтримав доводи апеляційної скарги та надав пояснення в обґрунтування своєї позиції. Представник відповідача заперечила проти доводів апеляційної скарги та надала пояснення в обґрунтування своєї позиції. Колегія суддів, з метою повного, всебічного та об`єктивного встановлення обставин справи та додаткового їх вивчення, дійшла висновку про відкладення розгляду апеляційної скарги на 04.10.2021р. об 12:30 год. При цьому, у судовому засіданні встановлено неможливість забронювати зал в Господарському суді Житомирської області на 04.10.2021р. об 12:30год. для проведення судового засідання в режимі відеоконференції у зв`язку із заздалегідь заброньованим на цей самий день і час іншим судовим засіданням.

Ухвалою від 02.09.2021р. відкладено розгляд апеляційної скарги на 04.10.2021р. об 12:30 год. у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду за адресою: 33001, м.Рівне, вул.Яворницького, 59 у залі судових засідань №4.

У судове засідання суду апеляційної інстанції 04.10.2021р. представник Державного підприємства "Олевське лісове господарство" не з`явився, хоч про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги був повідомлений у встановленому законом порядку.

Враховуючи положення ст.273 ГПК України щодо строку розгляду апеляційної скарги, а також те, що судом належно повідомлено всіх учасників провадження у справі про час і місце розгляду справи, при цьому явка учасників судового процесу обов`язковою не визнавалась, а матеріали справи достатньо характеризують спірні правовідносини, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні за наявними матеріалами у відповідності до вимог ст.269 ГПК України.

У судовому засіданні 04.10.2021р. представник апелянта підтримав доводи апеляційної скарги та надав пояснення в обґрунтування своєї позиції.

Щодо клопотання позивача про витребування доказів колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст.81 ГПК України учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (ч.8 ст.80 ГПК України).

Зважаючи на те, що позивачем не обґрунтовано неможливість подання клопотання у встановлений строк з причин, що не залежали від нього, не було заявлено клопотання про витребування доказів до суду першої інстанції, а матеріали справи містять достатню кількість доказів, для справедливого та неупередженого вирішення даного спору, вищенаведене клопотання позивача не підлягає задоволенню.

Розглядом матеріалів справи встановлено.

16.02.2018р. між Державним підприємством "Олевське лісове господарство" (замовник/відповідач) та Фізичною особою-підприємцем Муц Оленою Анатоліївною (виконавець/позивач) укладено Договір №16 (т.1, арк.справи 6-10), відповідно до якого виконавець має право та зобов`язується на власний ризик, власними силами і силам найманих працівників, засобами та матеріалами надати послуги, пов`язані з лісівництвом а саме: підготовчі роботи; лісосічні роботи (валка, обрубка, складування); трелювання деревини; заключні роботи (зачистка лісосік).

Замовник в свою чергу має право та зобов`язується прийняти і оплатити надані послуги (п.п.1.1. договору).

Пунктом 10.1. Договору сторони погодили, що договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами та діє до моменту остаточного виконання, але у будь-якому випадку до 31.12.2018р.

02.01.2019р. між сторонами у справі укладено Договір №4, згідно якого виконавець має право та зобов`язується на власний ризик, власними силами і силам найманих працівників, засобами та матеріалами надати послуги, пов`язані з лісівництвом а саме: підготовчі роботи; лісосічні роботи (валка, обрубка, складування); трелювання деревини; заключні роботи (зачистка лісосік).

Замовник в свою чергу має право та зобов`язується прийняти і оплатити надані послуги (п.п.1.1. Договору).

Згідно п.п.6.1. Договору Замовник щоденно здійснює приймання заготовленої лісопродукції за участю представника виконавця на підставі вимог нормативно-правових актів України наведених у додатку №3.

Про надані послуги виконавець щомісячно складає акт приймання-передачі виконаних робіт, який підписується уповноваженими представниками сторін протягом 3 робочих днів з дня фактичного надання послуг (п.п.6.2.Договору).

Після надання всього об`єму послуг за договором складається акт огляду місць використання лісових ресурсів (додаток №7), в якому замовник за наявності вказує зауваження, методи та терміни їх усунення, види та суми порушень природоохоронного законодавства. Після усунення всіх недоліків та зауважень, виявлених представниками замовника сторони засвідчують цей факт своїми підписами в акті огляду місць використання лісових ресурсів або складанням додаткового акта (п.п.6.3. Договору).

Пунктами 2.1. та 2.2. Договору визначено, що загальна сума договору становить загальну кількість коштів у всіх підписаних сторонами актах приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг). Ціна на послуги встановлюються в грошовій одиниці України.

Розрахунки проводяться шляхом оплати замовником після надання виконавцем рахунка-фактури на оплату наданих послуг на підставі підписаного сторонами акта приймання-передачі виконаних робіт на протязі тридцяти календарних днів (п.п. 4.1. Договору).

Відповідно до п.п.4.2. Договору форма розрахунку за Договором - безготівкова.

Пунктом 4.3. Договору передбачено, що замовник проводить оплату наданих послуг протягом тридцяти календарних днів з моменту надання рахунка-фактури згідно підписаного сторонами акта приймання передачі виконаних робіт.

Відповідно до п.п.10.1. Договору останній набирає чинності з моменту підписання його сторонами та діє до моменту і остаточного виконання, але у будь-якому випадку до 31.12.2019р.

Сторонами договору підписано Акт звірки розрахунків за період з 01.01.2018р. по 26.05.2020р. на загальну суму 333862,82 грн (т.1, арк.справи 21-24).

18.08.2020р. позивач направив відповідачеві претензію за вих.№1 на суму 333862,82 грн (т.1, арк.справи 25), яка була отримана відповідачем 20.08.2020р., про що свідчить підпис та вхідний номер №333.

08.09.2020р. за вих.№826 т.в.о.директора ДП «Олевське лісове господарство» Володимир Мазарук надіслав позивачу лист, в якому зазначив, що повністю визнає наявну заборгованість перед позивачем в розмірі 313862,82 грн., яка буде погашена в 4-му кварталі 2020 року.

11.09.2020р. позивач повторно направив відповідачу претензію за вих.№2 на суму 313862,82 грн, яка була вручена йому 11.09.2020р., про що свідчить підпис.

Вимоги претензій відповідач залишив без задоволення.

Крім цього, як вбачається з матеріалів справи, під час розгляду справи судом першої інстанції, відповідачем була надана мирова угода в якій останній визнав заборгованість перед позивачем в розмірі 313862,82 грн (т.1, арк.справи 64-65). Мирову угоду підписано директором В.О. Мазарчуком та проставлено печатку товариства.

Позивач відмовився від укладення мирової угоди.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, відзиву, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний господарський суд прийшов до висновку про наступне:

Згідно ст.11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти.

Як встановлено ч.1 ст.174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст.837 Цивільного кодексу України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Статтею 843 Цивільного кодексу України встановлено, що у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу.

Згідно ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.854 Цивільного кодексу України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк.

Як встановлено ст.509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч.1 ст.193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Колегія суддів звертає увагу, що між сторонами у справі підписано Акт звірки взаємних розрахунків в якому підтверджується заборгованість відповідача перед позивачем на суму 333862,82 грн.

Відповідач у листі від 08.09.2020р. за вих.№826 визнає наявність заборгованості в сумі 313862,82 грн.

Також, відповідач визнав заборгованість перед позивачем в розмірі 313862,82 грн у проекті мирової угоди.

З пояснень сторін вбачається, що у зв`язку із проведеними у лютому 2020 року обшуками ДБР м.Києва на підприємстві в межах кримінального провадження, вилучено акти приймання-передачі робіт та послуг, акти огляду використання лісових ресурсів, оспорювані договори та протоколи погодження договірної ціни.

При цьому, ні позивачем, ні відповідачем не було ініційовано у суді першої інстанції, у строки встановленні ст.80 ГПК України, витребування оригіналів зазначених документів для обґрунтування своїх доводів та заперечень.

Також, колегія суддів звертає увагу на різку зміну позиції відповідача після встановлення обставини щодо відсутності у позивача оригіналів актів приймання-передачі робіт та послуг.

Щодо акту звірки взаємних розрахунків колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частинами першою, третьою статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, якими суд має керуватися при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою.

На сьогодні у праві існують такі основні стандарти доказування: "баланс імовірностей" (balance of probabilities) або "перевага доказів" (preponderance of the evidence); "наявність чітких та переконливих доказів" (clear and convincing evidence); "поза розумним сумнівом" (beyond reasonable doubt).

Стандарт доказування "вірогідності доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.

Слід зауважити, що Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 02.10.2018р. у справі №910/18036/17, від 23.10.2019р. у справі №917/1307/18, від 18.11.2019р. у справі №902/761/18, від 04.12.2019р. у справі №917/2101/17 та аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020р. у справі №129/1033/13-ц.

Колегія суддів вважає, що акт звірки розрахунків, в розумінні ст.ст.13, 73, 74, 76-79 Господарського процесуального кодексу України, є належним письмовим доказом, яким сторона може підтверджувати обставини, на які вона посилається у позові. При цьому, колегія суддів приймає до уваги правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 07.07.2021р. у справі №916/2620/20.

Не приймаються твердження відповідача про неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором, оскільки відповідач, ДП "Олевське лісове господарство", не подав до суду доказів невиконання чи неналежного виконання робіт та послуг позивачем - Фізичною особою - підприємцем Муц Оленою Анатоліївною, в матеріалах справи відсутні будь-які зауваження чи претензії відповідача щодо виконаних робіт позивачем.

При цьому, посилання відповідача, що акти приймання - передачі робіт та послуг від 28.12.2019р. на загальну сумі 96777,00 грн відносяться до договору №11, який не є предметом спору, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки версія позивача про зазначення помилкових даних в актах щодо номера договору з точки зору суду апеляційної інстанції є більш вірогідною, аніж версія відповідача про існування іншого договору №11 від 02.01.2019р., який так і не був наданий суду відповідачем.

Тому, колегія суддів вважає, що встановленими обставинами та наявними у матеріалах справи доказами, зокрема: Актом звірки взаємних розрахунків, листом від 08.08.2020р. за вих.№826 за підписом т.в.о.директора ДП «Олевське лісове господарство» В.Мазарука, копіями актів приймання - передачі робіт та послуг, проектом мирової угоди за підписом директора ДП «Олевське лісове господарство» В.Мазарука, підтверджується заборгованість відповідача перед позивачем у розмірі 313862,82 грн.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає позовні вимоги позивача щодо стягнення основного боргу в сумі 313862,82 грн обґрунтованими та такими, що заявлені у відповідності до вимог чинного законодавства, підтверджуються належними доказами, які є в матеріалах справи та встановленими обставинами справи, та підлягають задоволенню.

Також, позивач просив стягнути з відповідача 3% річних у сумі 7564,09 грн.

Як встановлено ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши в апеляційному провадженні розрахунок 3% річних, наведених позивачем, колегія суддів дійшла висновку, що останній є арифметично вірним та підлягає задоволенню повністю - у розмірі 7564,09 грн.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає помилковим висновок Господарського суду Житомирської області в частині відмови у позові щодо стягнення 237456,70 грн основного боргу та 5724,06 грн 3% річних.

Як встановлено ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч.1 ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За змістом пункту 2 частини 1 статті 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право повністю або частково скасувати судове рішення.

Відповідно до частини 1 статті 277 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає, що при ухваленні рішення в частині відмови у позові місцевим господарським судом було неповно з`ясовано обставини, а висновки, що викладені у рішенні суду першої інстанції, не відповідають обставинам справи.

За таких обставин, апеляційна скарга Фізичної особи-підприємця Муц Олени Анатоліївни на рішення Господарського суду Житомирської області від 09.06.2021р. у справі №906/1352/20 підлягає задоволенню, а вказане рішення суду скасуванню в частині відмови у задоволенні позову з прийняттям у цій частині нового рішення про задоволення позову.

Відповідно до положень ст.129 ГПК України, судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст.269, 270, 273, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Муц Олени Анатоліївни - задоволити.

Рішення Господарського суду Житомирської області від 09.06.2021р. у справі №906/1352/20 скасувати в частині відмови у позові (пункт 3 резолютивної частини рішення).

Прийняти в цій частині нове рішення, яким позов задоволити.

Стягнути з Державного підприємства "Олевське лісове господарство" (11002, Житомирська область, м.Олевськ, вул.Пушкіна, 18, ід. код 00991901) на користь Фізичної особи-підприємця Муц Олени Анатоліївни ( АДРЕСА_1 , ід.номер НОМЕР_1 ) 237456,70 грн - основного боргу, 5724,06 грн - 3% річних, а також 2981,37грн сплаченого судового збору за подання позовної заяви.

В решті рішення залишити без змін.

Стягнути з Державного підприємства "Олевське лісове господарство" (11002, Житомирська область, м.Олевськ, вул. Пушкіна, 18, ід. код 00991901) на користь Фізичної особи-підприємця Муц Олени Анатоліївни ( АДРЕСА_1 , ід.номер НОМЕР_1 ) 5471,57 грн судового збору за подання апеляційної скарги.

Видачу наказів доручити Господарському суду Житомирської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків передбачених п.2 ч.3 ст.287 ГПК України.

Повний текст постанови складено 06.10.2021р.

Головуючий суддя Саврій В.А.

Суддя Дужич С.П.

Суддя Коломис В.В.