Господарський суд
Житомирської області
________________________________________________________________________
_______________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" жовтня 2021 р. Справа № 906/932/21

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Тимошенка О.М.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Грейсагро"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агробалтік"

про стягнення 98762 грн.81 коп.

Позивачем пред`явлено позов про стягнення на його користь з відповідача 98762,81грн., з яких: 22699,80грн. пені; 57367,41грн. 36 % річних; 18695,60грн. інфляційних. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 2270,00 грн. судового збору та 3583,33грн. витрат на правничу допомогу.

Ухвалою від 26.08.21 суд відкрив провадження у справі №906/932/21 за вказаною позовною заявою та вирішив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи.

Клопотань про інше від сторін до суду не надходило.

Ухвала, яка направлялась на адресу відповідача, яка зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, повернулась до суду з відміткою поштового відділення:"адресат відсутній за вказаною адресою". Ухвала направлялася відповідачу за адресою: Житомирська область, Коростенський район, с.Межирічка, вул. Гаврилюки,17. Іншої адреси відповідач не повідомляв.

Відповідно до ст.242 ГПК України, днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Враховуючи викладене суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення сторін своєчасно та належним чином про розгляд даної справи.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

06.05.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Грейсагро" (постачальник/позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агробалтік" (покупець/відповідач) укладено договір поставки №ЗУП-40/20 (далі договір) (а.с.5).

У відповідності до п.1.1 договору ТОВ "Грейсагро" (постачальник) зобов`язався передати у власність ТОВ "Агробалтік" (покупцю) продукцію виробничо-технічного призначення (далі товар), а покупець зобов`язався прийняти та оплатити його на умовах договору.

Господарським судом Житомирської області розглядалася справа №906/121/21 між цими ж сторонами, за результатами розгляду якої прийнято рішення про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агробалтік" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Грейсагро" 296756,04грн. боргу за неналежне виконання договору №ЗУП-40/20 від 06.05.2020; 14469,24грн пені; 43259,74грн 36% річних; 4526,18грн інфляційних втрат; 59351,21грн штрафу.

Під час розгляду справи №906/121/21 судом було встановлено:

- позивачем на виконання умов договору поставки №ЗУП-40/20 від 06.05.2020, відповідно до Специфікацій №1 від 15.05.2020, №2 від 30.06.2020, №3 та №4 від 03.07.2020, №5 від 15.07.2020 до договору, було поставлено відповідачу товар на загальну суму 357651,00грн, за видатковими накладними: №1639 від 20.05.2020 на суму 225599,04грн, №2465 від 30.06.2020 на суму 60894,96грн, №2550 від 03.07.2020 на суму 27857,76грн, №2553 від 03.07.2020 на суму 32659,20грн, №2632 від 15.07.2020 на суму 10640,04грн. Накладні підписані представниками обох сторін та їх підписи скріплені печатками товариств;

- відповідно до умов договору поставки №ЗУП-40/20 від 06.05.2020, строків оплати, узгоджених сторонами в Специфікаціях №1 від 15.05.2020, №2 від 30.06.2020, №3 від 03.07.2020, №4 від 03.07.2020, №5 від 15.07.2020 до договору та положень ч.1 ст.530 ЦК України, відповідач зобов`язаний був оплатити отриманий від позивача товар: у сумі 45119,81грн у строк до 01.06.2020, у сумі 12103,39грн у строк до 01.08.2020 та у сумі 300427,80грн у строк до 15.10.2020;

-Товариством з обмеженою відповідальністю "Агробалтік" 29.12.2020 оплачено поставлений позивачем товар лише частково, а саме виконано зобов`язання відповідно до специфікації №2 від 30.06.2021 та здійснено оплату товару згідно видаткової накладної №2465 від 30.06.2020 на суму 60894,96грн, згідно меморіального ордеру від 29.12.2020 на суму 60894,96грн.

Рішення суду від 24.03.21 по справі №906/121/21 набрало законної сили.

30.06.21 року на виконання рішення суду видано наказ №906/121/21.

Відповідно до ст.75 ч.4 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно довідки позивача від 17.08.21 (а.с.27) рішення суду по справі №906/121/21 не виконано , борг відповідача не змінився.

У зв`язку з порушенням відповідачем визначених договором поставки №ЗУП-40/20 від 06.05.2020 та Специфікаціями до нього строків оплати товару та несвоєчасного проведення остаточних розрахунків за отриманий товар, позивач звернувся з даним позовом до суду про стягнення з відповідача штрафних санкцій за прострочку оплати товару. На підставі п.п.5.1.1., 5.8. договору та керуючись ст.ст. 610-612, 625 ЦК України, ст.231 ГК України, позивач просить стягнути з відповідача 22699,80грн пені та 57367,41грн 36% річних, які обраховані за період з 03.02.21 по 17.08.21, 18695,60 грн інфляційних втрат, які обраховані з січня 2021 по липень 2021.

Позов підлягає задоволенню виходячи з такого.

Згідно ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

У відповідності із ст.173 Господарського кодексу, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Як вбачається з матеріалів справи, відносини між сторонами виникли на підставі Договору поставки №ЗУП-40/20 від 06.05.2020 на умовах зазначених у Специфікаціях до нього №№1, 2, 3, 4, 5.

Згідно ст.712 ЦК за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковий для виконання сторонами.

З позовної заяви, яка подавалась у вищевказаній судовій справі №906/121/21 та рішення суду у цій же справі вбачається, що рішенням суду стягнуто з відповідача пеню, річні, які обраховані за період з 02.06.20 по 02.02.21, та інфляційні, які обраховані за період з червня 2020 по грудень 2020.

Порушенням зобов`язання, згідно ст.610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Стаття 611 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до пункту 5.1.1 договору, покупець за несвоєчасну оплату товару сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми боргу за кожен день прострочення.

Відповідно до ст.232 п.6 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором,припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до п. 5.9. договору, сторони домовились про те, що стягнення штрафних санкцій (пені, штрафу, процентів) за даним Договором відповідно до п. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, не обмежується строком нарахування та припиняється в день виконання стороною зобов`язання, а строк позовної давності щодо стягнення штрафних санкцій, у відповідності до ст. 259 Цивільного кодексу України, продовжується до 3 (трьох) років.

З урахуванням викладеного правомірними є вимоги позивача про стягнення пені за період з 03.02.21 по 17.08.21, розмір яких за розрахунок позивача, який перевірений судом, становить 22699,80грн.

Згідно ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За умовами пункту 5.8 договору, в разі невиконання покупцем зобов`язань щодо оплати отриманого товару та невиконання зобов`язань передбачених розділом 3 цього договору покупець, відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України, сплачує на користь постачальника крім суми заборгованості 36% річних, якщо інший розмір річних не встановлено відповідною Специфікацією та/або додатковою(ими) угодою(ами) до договору. Річні нараховуються на загальну суму простроченої оплати.

За відсутності інших підстав припинення зобов`язання, передбачених договором або законом, зобов`язання, в тому числі й грошове, припиняється його виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Саме лише прийняття господарським судом рішення про задоволення вимог кредитора, якщо таке рішення не виконано в установленому законом порядку, не припиняє зобов`язальних відносин сторін і не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених частиною другою статті 625 ЦК України сум.

Отже, якщо судове рішення про стягнення з боржника коштів фактично не виконано, кредитор вправі вимагати стягнення з нього в судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних аж до повного виконання грошового зобов`язання.

З урахуванням викладеного правомірними є вимоги позивача про стягнення 36% річних за період з 03.02.21 по 17.08.21, розмір яких за розрахунок позивача, який перевірений судом, становить 57367,41 грн.

Також правомірними є вимоги позивача про стягнення інфляційних за період з січня 2021р. по липень 2021 р. , розмір яких за розрахунок позивача, який перевірений судом, становить 18695,60 грн.

За ст.ст.627,629 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У відповідності до статей 525, 526 Цивільного кодексу України, 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідач відзиву на позов та докази сплати боргу не надав.

Відповідно до ст. ст. 13,73,74,77 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Судовий збір відповідно до ст. 129 ГПК України покладається судом на відповідача.

Що стосується витрат на надання правової допомоги у розмірі 3583,33грн, суд зазначає таке.

Статтею 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Обґрунтовуючи вимогу про відшкодування витрат по оплаті послуг адвоката, позивач долучив до матеріалів справи Договір про надання правової допомоги №22/04/2021 від 16.08.21, укладений між ТОВ"Грейсагро" та адвокатом Дорогань Олександром Михайловичем; Довіреність від 21.12.20; Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №5275 від 28.09.12; Акт виконання робіт з детальним описом виконаних адвокатом робіт від 17.08.21 на суму 3583,33грн.; платіжне доручення №3608 від 17.08.21 на суму 3583,33грн. (а.с.30-37).

У відповідності до статті 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Таким чином, витрати на послуги адвоката, які підлягають стягненню з відповідача складають 3583,33 грн.

Керуючись статтями 129, 236 , 237, 238 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агробалтік" (11524, Житомирська область, Коростенський район, с.Межирічка, вул. Гаврилюки, будинок 17; ідентифікаційний код 40819430) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Грейсагро" (25015, Кіровоградська область, м. Кропивницький, вул. Євгена Маланюка, буд. 24; ідентифікаційний код 40897058):

- 22699,80 грн пені,

- 57367,41 грн 36% річних,

- 18695,60 грн інфляційних втрат,

- 2270,00 грн витрат по сплаті судового збору,

- 3583,33 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 07.10.21

Суддя Тимошенко О. М.

Віддрукувати:

1- в справу

2,3 - сторонам (рек. з повідом.)