АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про закриття апеляційного провадження

29 вересня 2021 року м. ОдесаСправа № 916/2437/20
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Аленіна О.Ю.

суддів: Лавриненко Л.В., Мишкіної М.А.

секретар судового засідання: Герасименко Ю.С.

за участю представників учасників справи:

Арбітражний керуючий - Орлова Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Уповноваженої особи засновників Дочірнього підприємства "Пансіонат "Енергетик" Приватного Підприємства "Юридично-Консалтингова Компанія "Аргумент Плюс"

на постанову Господарського суду Одеської області від 15.07.2021

по справі №916/2437/20

за заявою Тузлівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області

до Дочірнього підприємства "Пансіонат "Енергетик"

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 08.09.2020 відкрито провадження у справі про банкрутство Дочірнього підприємства "Пансіонат "Енергетик" (далі ДП "Пансіонат "Енергетик"), визнано грошові вимоги Тузлівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області до боржника в сумі 477 275, 12 грн, введено процедуру розпорядження майном боржника", розпорядником майна призначено арбітражного керуючого Дарієнка Віктора Дмитровича, тощо.

Постановою Господарського суду Одеської області від 15.07.2021 припинено процедуру розпорядження майном дочірнього підприємства «Пансіонат «Енергетик» та повноваження розпорядника майна арбітражного керуючого Орлової ТА., визнано боржника банкрутом, відкрито строком на дванадцять місяців ліквідаційну процедуру дочірнього підприємства «Пансіонат «Енергетик», призначено ліквідатором боржника арбітражного керуючого Орлову Тетяну Анатоліївну, тощо.

В мотивах оскаржуваної постанови суд першої інстанції зазначив, що боржник неспроможний самостійно відновити свою платоспроможність та задовольнити визнані судом вимоги кредиторів не інакше, як через застосування ліквідаційної процедури, а тому суд першої інстанції визнав за можливе визнати боржника банкрутом і відкрити ліквідаційну процедуру.

При цьому, як відзначено судом першої інстанції, рішенням щодо звернення до господарського суду про визнання боржника банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури та призначення ліквідатором боржника арбітражного керуючого Орлову Т.А. було прийнято зборами кредиторів.

Щодо кандидатури ліквідатора місцевий господарський суд зазначив, що арбітражний керуючий Орлова Т.А. не є заінтересованою особою стосовно боржника, за час провадження діяльності арбітражного керуючого будь-яких порушень у виконанні своїх обов`язків не має, його кандидатуру обрано кредиторами, а тому суд визнав за можливе призначити арбітражного керуючого Орлову Т.А. ліквідатором боржника.

Не погодившись із даною постановою до Південно-західного апеляційного господарського суду звернулась уповноважена особа засновників ДП «ПАНСІОНАТ ЕНЕРГЕТИК» ПРИВАТНОГО ПІДПРИЄМСТВА "ЮРИДИЧНО-КОНСАЛТИНГОВА КОМПАНІЯ "АРГУМЕНТ ПЛЮС" з апеляційною скаргою в якій просить скасувати постанову Господарського суду Одеської області по справі №916/2437/20 від 15 липня 2021 року повністю та винести нову постанову, якою:

- визнати збори кредиторів від 14.07.2021 та комітету кредиторів від 14.07.2021 такими, що не відповідають вимогам КУзПБ та порушують права учасників справи;

- зобов`язати розпорядника майна боржника повторно у відповідності до ст. 48 КУзПБ провести збори кредиторів та комітету кредиторів, де вирішити питання, передбачені вказаною статтею Закону, та прийняти обґрунтоване рішення щодо подальшої процедури банкрутства з посиланням на фактичні обставини, що привели до прийняття такого рішення;

- прийняте кредиторами та комітетом кредиторів обґрунтоване рішення разом з протоколами зборів кредиторів та комітету кредиторів, доказами повідомлень усіх учасників про збори кредиторів та комітет кредиторів, дорученнями, листами реєстрації кредиторів надати суду;

- зобов`язати розпорядника майна боржника надати суду докази належного повідомлення всіх кредиторів та інших учасників провадження у справі про банкрутство про дату, час і місце проведення загальних зборів кредиторів та комітету кредиторів;

- зобов`язати розпорядника майна боржника повторно провести належний аналіз фінансово - господарської діяльності боржника, примірник якого надати до суду.

Свої вимоги скаржник обґрунтовує тим, що оскаржувана постанова прийнята з порушенням судом норм матеріального та процесуального права.

Так апелянт посилаючись на приписи ст. 48 Кодексу України з процедур банкрутства зазначає, що згідно із повідомленням, що наявне у матеріалах справи розпорядник майна 09 липня 2021 вирішив провести збори кредиторів банкрута, однак, до вказаного повідомлення про проведення зборів кредиторів банкрута не додано доказів сповіщення всіх учасників провадження, обов`язковість сповіщення яких визначена ч. 1 ст 48. КУзПБ. З усіх учасників процесу, за твердженням апелянта, про проведення зборів кредиторів ДП «ПАНСІОНАТ ЕНЕРГЕТИК» було повідомлено під розпис тільки Тузлівську сільську раду і лише за день до проведення зборів.

Апелянт зазначає, що не отримував повідомлення про запрошення на збори кредиторів банкрута, також в матеріалах справи відсутні докази сповіщення ГУ ДПС в Одеській області, представника трудового колективу ДП «ПАНСІОНАТ ЕНЕРГЕТИК» та боржника.

За твердженням апелянта, порядок денний відповідно до приписів ст. 48 КУзПБ встановлюється самими загальними зборами кредиторів боржника, розпорядник майна банкрута законом ненаділений повноваженнями, щодо визначення порядку денного, а тим паче нав`язувати комітету кредиторів своє бажання щодо визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури, оскільки положеннями п.З ч.5 ст.48 КУзПБ передбачено також і право кредиторів на схвалення плану санації боржника та схвалення внесення змін до нього.

На переконання апелянта, викликає занепокоєння той факт, що загальні збори кредиторів були проведені у приміщенні Юридичної фірми «Давід» керівником, якої згідно відомостей з ЄДРПОУ, є відсторонений у цій справі у зв`язку з конфліктом інтересів, розпорядник майна Дарієнко Віктор Дмитрович.

Скаржник зазначає, що з повідомлення про проведення загальних зборів кредиторів вбачається, що такі збори були призначені на 14-00 14 липня 2021 та вже через годину клопотання про визнання боржника банкрутом та відповідні протоколи були здані розпорядником майна до канцелярії господарського суду Одеської області, за таких обставин скаржник вважає, що проведення загальних зборів було фіктивним та полягало лише у підписанні заздалегідь підготовлених розпорядником майна протоколів.

Викладені факти, на думку апелянта, викликають сумніви щодо неупередженості розпорядника майна банкрута арбітражного керуючого Орлової Т.А.

Апелянт вважає, що усі рішення прийняті загальними зборами кредиторів 14 липня 2021 є незаконними, а суд першої інстанції не надав належної оцінки таким порушенням та навпаки задовольнив клопотання Тузлівської сільради про визнання боржника банкрутом, провівши судове засідання без сповіщення усіх учасників провадження у справі про банкрутство, чим порушив вимоги ст. 120 ГПК України та обмежив права учасників процесу гарантовані положеннями ст. 42 ГПК України.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 02.08.2021 відкрито апеляційне провадження у справі №916/2437/20 за апеляційною скаргою Уповноваженої особи засновників Дочірнього підприємства "Пансіонат "Енергетик" Приватного Підприємства "Юридично-Консалтингова Компанія "Аргумент Плюс" на постанову Господарського суду Одеської області від 15.07.2021 та призначено справу до розгляду на 29.09.2021.

Судом апеляційної інстанції отримано клопотання арбітражного керуючого Орлової Т.А. в якій остання просить припинити апеляційне провадження у справі № 916/2437/20 за апеляційною скаргою уповноваженої особи засновників Дочірнього підприємства «Пансіонат «Енергетик» Приватного Підприємства «Юридично-Консалтингова Компанія «Аргумент Плюс» на постанову господарського суду Одеської області від 15.07.2021 року у справі № 916/2437/20.

В обґрунтування даного клопотання арбітражний керуючий, з урахуванням доповнень, зазначає, що матеріали справи не містять доказів того, що адвоката Базилюк К.В. є уповноваженою особою для представництва інтересів засновників (учасників, акціонерів) боржника, яка у розумінні приписів ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства є учасником справи про банкрутство. Зокрема, доказів прийняття загальними зборами засновниками ДП «Пансіонат «Енергетик» у відповідності до його статуту та чинного законодавства рішення про уповноваження адвоката Базилюка К. В. представляти інтереси засновників (учасників) під час провадження у справі про банкрутство ДП «Пансіонат «Енергетик».

Також, за твердженням арбітражного керуючого, уповноваженою особою засновників ДП «Пансіонат «Енергетик» до апеляційної скарги не долучені докази проведення зборів засновників боржника про обрання уповноваженої особи засновників (учасників) та не долучено протокольне рішення зборів засновників ДП «Пансіонат «Енергетик» про вибори уповноваженої особи.

Відтак, на переконання арбітражного керуючого, адвокат Базилюк К.В. не є учасником справи №916/2437/20 про банкрутство ДП «Пансіонат «Енергетик», ні як конкурсний кредитор боржника, ні як уповноважена особа засновників (учасників) боржника, в розумінні норм Кодексу України з процедур банкрутства.

За таких обставин, арбітражний керуючий Орлова Т.А. вважає, що адвокат Базилюк К.В. на час звернення з апеляційною скаргою не був наділений процесуальним правом на оскарження судових рішень у справі №916/2437/20, у тому числі і правом на звернення до суду з апеляційною скаргою на постанову господарського суду Одеської області від 15.07.2021 року у справі № 916/2437/20 в порядку статті 254 ГПК України як особа, яка не брала участі у справі, а суд вирішив питання про її права та обов`язки.

Під час судового засідання від 29.09.2021 арбітражний керуючий Орлова Т.А. підтримала своє клопотання про припинення апеляційного провадження.

Інші представники учасників справи, у тому числі представник апелянта у судове засідання не з`явились.

Разом з цим, 28.09.2021 судом апеляційної інстанції отримано клопотання представника Приватного Підприємства "Юридично-Консалтингова Компанія "Аргумент Плюс" про відкладення розгляду справи в обґрунтування якого останній зазначає, що 28.09.2021 між підприємством та адвокатом Скупінським О.В. було укладено договір про надання правничої допомоги. Посилаючись на відсутність достатнього часу для ознайомлення з матеріалами справи, їх аналізу та підготовки правової позиції щодо апеляційного провадження, заявник апелянт просить не розглядати справи без участі свого представника та відкласти розгляд справи на іншу дату.

Розглянувши під час судового засідання від 29.09.2021 дане клопотання апелянта колегія суддів дійшла висновку про його відхилення з огляду на таке.

Так, за приписами ст. 216 ГПК України суд відкладає розгляд справи у випадках, встановлених частиною другою статті 202 цього Кодексу.

Статтею 202 ГПК України визначено, що суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про направлення йому ухвали з повідомленням про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні, а неявка у судове засідання однієї із сторін, належним чином повідомленої про час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи у судовому засіданні.

За приписами статті 129 Конституції України, статті 2 ГПК України одним із завдань судочинства є своєчасний розгляд справи, що відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Суд неодноразово наголошував, що це роль національних судів організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (рішення ЄСПЛ у справі "Шульга проти України").

Національним судам належить функція керування провадженнями таким чином, щоб вони були швидкими та ефективними (рішення ЄСПЛ у справі "Скордіно проти Італії"). Держави-учасниці мають організувати правові системи таким чином, щоб їх суди могли гарантувати право кожного на отримання остаточного рішення у справах, що стосуються цивільних прав і обов`язків упродовж відповідного терміну (рішення ЄСПЛ у справах "Скордіно проти Італії", "Сюрмелі проти Німеччини").

Так, колегія суддів зазначає, що звертаючись із клопотанням про відкладення розгляду справи, апелянт лише послався на укладення договору про надання правої допомоги з іншим адвокатом, однак, жодним чином не обґрунтував в чому полягала необхідність вчинення таких дій за день до призначеного заздалегідь судового засідання. Також, апелянтом не надано доказів на підтвердження припинення представництва представником (адвокатом Базилюком К.В.), який підписав апеляційну скаргу.

Слід також відзначити, що посилаючись у клопотанні на неможливість ознайомлення з матеріалами справи, апелянт залишив поза увагою таке.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 42 ГПК України учасники справи мають право ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, копії, одержувати копії судових рішень.

Відповідно до наказу Державної судової адміністрації України "Про проведення тестування підсистеми "Електронний суд" у місцевих та апеляційних судах" від 22.12.2018 р. № 628, в Південно-західному апеляційному господарському суді почала функціонувати система «Електронний суд».

Система «Електронний суд» надає змогу учасникам справи, зокрема, отримувати інформацію про отримані та зареєстровані вхідні документи по справі разом з документами в електронному форматі.

З урахуванням вищезазначеного, представник апелянта не був позбавлений можливості ознайомитись з матеріалами справи, як у приміщенні Південно-західного апеляційного господарського суду, так й дистанційно - скориставшись системою «Електронний суд» за допомогою «Особистого кабінету».

Колегія суддів звертає увагу на те, у випадках неможливості явки в судове засідання представника учасника справи учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з ст. 56, 60, 61 ГПК України з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов`язаних з ним трудовими відносинами. Неможливість такої заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах.

Також, за приписами ст. 197 ГПК України учасники справи мають право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за умови наявності у суді відповідної технічної можливості, про яку суд зазначає в ухвалі про відкриття провадження у справі, крім випадків, коли явка цього учасника справи в судове засідання визнана судом обов`язковою.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), учасники справи можуть брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів. Підтвердження особи учасника справи здійснюється із застосуванням електронного підпису, а якщо особа не має такого підпису, то у порядку, визначеному Законом України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" або Державною судовою адміністрацією України.

Відтак, учасники справи не позбавлені можливості скористатися своїм правом передбаченим ст. 197 ГПК України та взяти участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

З урахуванням наведених процесуальних приписів, представник апелянта не був позбавлений об`єктивної можливості прийняти участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Судом апеляційної інстанції також враховано, що явка учасників справи не визнавалася обов`язковою, апелянтом у клопотанні про відкладення не вказано, які об`єктивні обставини перешкоджають розгляду справи за його відсутності.

Колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду приймає до уваги прецедентну практику Європейського суду з прав людини (рішення у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" від 07.07.1989) відповідно до якої заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі "Олександр Шевченко проти України", заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007, та "Трух проти України" (ухвала), заява № 50966/99, від 14.10.2003).

Відтак, скаржника про відкладення розгляду справи підлягає відхиленню.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи на предмет їх юридичної оцінки Господарським судом Одеської області та проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційне провадження у справі №916/2437/20 за апеляційною скаргою Уповноваженої особи засновників Дочірнього підприємства "Пансіонат "Енергетик" Приватного Підприємства "Юридично-Консалтингова Компанія "Аргумент Плюс" підлягає закриттю, виходячи з наступного.

За змістом частин 1, 2 статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8 частини 1 статті 129 Конституції України).

Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина (абзац 3 підпункт 3 пункту 3.1 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 11.12.2007 № 11-рп/2007).

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Важливим елементом верховенства права є гарантія справедливого судочинства. Так, у справі Bellet v. France Європейський суд з прав людини зазначив, що "стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів якого є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права у демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання в її права".

Як засвідчує позиція Європейського суду з прав людини, основною складовою права на суд є право доступу в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду для вирішення певного питання, і держава, у свою чергу, не повинна чинити правових чи практичних перешкод для здійснення цього права.

Відповідно до статті 129 Конституції України забезпечення права на апеляційний перегляд справи є однією із засад судочинства, яка застосовується виходячи з принципу верховенства права, змагальності, рівності всіх учасників перед законом і судом, розумності строків розгляду справи.

Зазначена конституційна норма конкретизована законодавцем у статті 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", згідно з якою учасники судового процесу та інші особи мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Отже, реалізація конституційного права на оскарження судового рішення названим Законом ставиться в залежність від положень процесуального закону.

Згідно із ч.1 ст.2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до частини 1 статті 17 ГПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з частиною 1 статті 254 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Отже частиною 1 статті 254 ГПК України встановлене загальне правило, за яким особі, яка не брала участь участі у справі, надано право подати апеляційну скаргу на рішення, яким розглянуто і вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких є скаржник, або рішення містить судження про права, інтереси та (або) обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах, виходячи з предмета та підстав позову.

Відповідно до частини 6 статті 12 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

В силу особливостей провадження у справі про банкрутство коло осіб, які мають право оскаржити судові рішення у справі про банкрутство, чинним законодавством звужено до учасників цієї справи задля попередження необґрунтованого втручання інших осіб, які не є учасниками справи, в хід процедури банкрутства.

У відповідності до приписів ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства до складу учасників у справі про банкрутство віднесено, зокрема уповноважену особа засновників (учасників, акціонерів) боржника.

Уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) боржника - особа, уповноважена вищим органом управління боржника представляти інтереси засновників під час провадження у справі про банкрутство з правом дорадчого голосу.

Норма статті 1 КУзПБ в частині порядку уповноваження особи на представництво інтересів засновників (учасників, акціонерів) має бланкетний характер, адже відсилає до спеціальних норм, що регламентують прийняття рішень органами управління підприємницьких товариств.

Відповідно до частини першої статті 29 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" вищим органом товариства є загальні збори учасників.

За змістом статті 34 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" рішення про уповноваження особи на представництво інтересів учасників (засновників) товариства у справі про банкрутство приймається більшістю голосів усіх учасників товариства, які мають право голосу з відповідних питань, якщо статутом товариства не встановлена більша кількість голосів для прийняття такого рішення.

На загальних зборах учасників товариства, що проводяться відповідно до частини третьої цієї статті, ведеться протокол, у якому фіксуються перебіг загальних зборів учасників та прийняті рішення. Протокол підписує голова загальних зборів учасників або інша уповноважена зборами особа. Кожен учасник товариства, який взяв участь у загальних зборах учасників, може підписати протокол (частина четверта статті 33 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю").

Статтею 37 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" визначено, що у товаристві, що має одного учасника, рішення з питань, що належать до компетенції загальних зборів учасників, приймаються таким учасником товариства одноособово та оформлюються письмовим рішенням такого учасника.

За змістом статей 41, 42 Закону України "Про акціонерні товариства" рішення загальних зборів акціонерного товариства з питання, винесеного на голосування, приймається простою більшістю голосів акціонерів, які зареєструвалися для участі у загальних зборах та є власниками голосуючих з цього питання акцій, крім випадків, встановлених цим Законом. Статутом приватного товариства може встановлюватися більша кількість голосів акціонерів, необхідних для прийняття рішень з питань порядку денного, крім визначених цим Законом виключень:Загальні збори акціонерного товариства мають кворум за умови реєстрації для участі у них акціонерів, які сукупно є власниками більш як 50 відсотків голосуючих акцій.

Таке рішення оформлюється протоколом загальних зборів акціонерного товариства,підписаним головою та секретарем загальних зборів, підшитим та скріпленим підписом голови виконавчого органу товариства (у разі колегіального виконавчого органу) або одноособового виконавчого органу (стаття 46 Закону України "Про акціонерні товариства").

Відповідно до частини другої статті 49 зазначеного Закону повноваження загальних зборів товариства, передбачені статтею 33 цього Закону та внутрішніми документами товариства, здійснюються акціонером одноосібно. Рішення акціонера з питань, що належать до компетенції загальних зборів, оформлюється ним письмово (у формі рішення). Таке рішення акціонера має статус протоколу загальних зборів акціонерного товариства.

Системний аналіз цих норм дає підстави для висновку, що стаття 1 КУзПБ пов`язує уповноваження особи на представництво інтересів засновників (учасників, акціонерів) боржника саме з рішенням його вищого органу управління, що має визначену нормами корпоративного законодавства форму, зміст та процедуру прийняття.

Таке рішення вищого органу управління боржника, прийняте в регламентованому законом та статутом порядку і оформлене протоколом, є доказом уповноваження особи на представництво інтересів засновників (учасників, акціонерів) боржника перед третіми особами у справі про банкрутство.

Не існує жодних обмежень у виборі вищим органом управління боржника уповноваженої особи (учасників, акціонерів) боржника ані за суб`єктною ознакою (тільки учасник товариства тощо), ані за процедурою, на якій перебуває справа про банкрутство (розпорядження, санація, ліквідація). При цьому, враховуючи відсутність жодних відповідних обмежень, правомірним є проведення загальних зборів учасників з метою визначення уповноваженої особи учасників під час ліквідаційної процедури.

За наявності у боржника одного учасника (акціонера) він може самостійно здійснювати представництво своїх інтересів у справі про банкрутство або відповідно до приписів статті 37 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", статті 49 Закону України "Про акціонерні товариства" своїм письмовим рішенням уповноважити іншу особу представляти його інтереси в розумінні абзацу двадцять третього статті 1 КУзПБ.

Враховуючи правовий зміст інституту представництва та положення параграфу 2 глави 4 ГПК України, у документі (протоколі, рішенні), яким оформлено рішення вищого органу управління боржника, має бути ідентифіковано особу, уповноважену на представництво інтересів засновників (учасників, акціонерів); зазначено реквізити справи про банкрутство, у якій надано такі повноваження, та застереження щодо обмеження повноважень за умови їх встановлення таким рішенням.

Припинення (втрата) повноважень уповноваженою особою засновників (учасників, акціонерів) боржника відбувається у тих самих формах, що і його набуття: за рішенням вищого органу управління боржника або в разі втрати юридичної сили рішенням про уповноваження цієї особи внаслідок визнання його недійсним (скасування) - за рішенням суду.

Хоча КУзПБ не регламентує особливостей вступу уповноваженої особи засновників (учасників, акціонерів) у справу, в частині першій статті 47 КУзПБ законодавець зазначає стосовно інших учасників провадження у справі про банкрутство про визнання їх такими відповідно до цього Кодексу, отже, передбачає певну процесуальну фіксацію статусу учасника справи про банкрутство та моменту його набуття.

Зі змісту господарських процесуальних правовідносин в цілому і у справах про банкрутство зокрема видається правильним, що за загальним правилом набуття процесуального статусу заінтересованими суб`єктами схвалюється судом за наслідками перевірки підстав його набуття.

З таким підходом погодився Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство в постанові від 16.07.2020 у справі № 910/4475/19, наголосивши, що було б доцільно формалізувати статус наведених учасників у справі про банкрутство шляхом прийняття господарським судом відповідного судового рішення (ухвали) задля впорядкування процесу здійснення провадження у справі.

Вступ у справу про банкрутство уповноваженої особи засновників (учасників, акціонерів) боржника має відбуватися шляхом подання заяв із процесуальних питань відповідно до статей 169, 170 ГПК України.

При цьому уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) боржника має підтвердити підстави представництва доказами в порядку статей 74-79 ГПК України, надавши, зокрема, відповідне рішення, оформлене протоколом вищого органу управління боржника.

Обсяг процесуальних прав уповноваженої особи засновників (учасників, акціонерів) боржника у справі про банкрутство, визначений КУзПБ, залежить від змісту рішення вищого органу управління боржника.

Рішення вищого органу управління боржника, яке, зокрема, може мати форму протоколу загальних зборів учасників товариства боржника, є єдиним можливим доказом підтвердження повноважень уповноваженої особи засновників (учасників, акціонерів) боржника. Тому суд, здійснюючи легітимацію відповідного учасника у справі про банкрутство, зобов`язаний надати оцінку відповідному рішенню вищого органу управління боржника щодо його належності (з`ясувати склад учасників та розмір їх часток на момент прийняття відповідного рішення, здійснити перевірку наявності необхідного кворуму під час прийняття відповідного рішення тощо).

Розглядаючи заяву такої особи про вступ у справу, господарський суд перевіряє повноваження представника (уповноваженої особи) засновників (учасників, акціонерів) боржника на участь у справі оформлені протоколом загальних зборів, не вирішуючи питання щодо дійсності/недійсності рішення органу управління товариством в цілому або у відповідній частині.

Отже, набуття уповноваженою особою засновників (учасників, акціонерів) статусу учасника справи про банкрутство має ґрунтуватися на ухвалі суду про залучення такої особи до участі у справі, постановленій в порядку статті 234 ГПК України.

Саме з набранням законної сили такою ухвалою уповноважена особа, окрім належних їй спеціальних прав - брати участь з правом дорадчого голосу у зборах кредиторів та роботі комітету кредиторів боржника, наділяється процесуальними правомочностями учасника справи за статтею 42 ГПК України.

Таким чином, можливість реалізації повного обсягу процесуальної дієздатності уповноваженою особою засновників (учасників, акціонерів) боржника пов`язана з фактом набуття такою особою статусу учасника справи про банкрутство шляхом постановлення судом ухвали про її залучення до участі у справі за результатами розгляду відповідної заяви такої особи.

До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у складі палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 20.05.2021 по справі №910/24368/14.

Статтею 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Тобто порушення або оспорювання прав та інтересів особи, яка звертається до суду за їх захистом, є обов`язковими.

За вимогами ч.ч.1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Частиною 1 ст. 80 ГПК України передбачено, що учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

За положеннями ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 76 ГПК України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Таким чином, нормами Господарського процесуального кодексу встановлений обов`язок для особи, яка звернулась до суду доказування і подання доказів та визначені критерії належності та допустимості доказів.

Так, колегія суддів зазначає що наявні матеріали справи не містять, а учасниками справи, зокрема скаржником, не надано доказів на підтвердження звернення Приватного Підприємства "Юридично-Консалтингова Компанія "Аргумент Плюс" до суду першої інстанції із відповідною заявою про залучення до участі у справі в якості уповноваженої особи засновників (учасників, акціонерів) боржника до якому було б надано відповідне рішення, оформлене протоколом вищого органу управління боржника.

Відсутня у матеріалах справи й ухвала суду першої інстанції про залучення Приватного Підприємства "Юридично-Консалтингова Компанія "Аргумент Плюс" до участі у справі за результатами розгляду відповідної заяви.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що апелянт не набув статусу уповноваженої особи засновників (учасників, акціонерів) боржника, та відповідно, не є учасником справи про банкрутство Дочірнього підприємства "Пансіонат "Енергетик", оскільки у матеріалах справи відсутні докази на підтвердження прийняття судом рішення про залучення даної особи до участі у справі в якості уповноваженої особи засновників (учасників, акціонерів) боржника.

При цьому слід зазначити, що судове рішення є таким, що прийняте про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки таких осіб.

Скаржником в свою чергу при зверненні з апеляційною скаргою також не доведено, а з матеріалів справи не вбачається, що оскаржуваною постановою місцевого суду вирішено питання про права та обов`язки останнього.

У відповідності до приписів ст. 264 ГПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

За наведених обставин, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що апеляційне провадження підлягає закриттю на підставі пункту 3 частини 1 статті 264 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 232, 234, 235, 264 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційне провадження по справі №916/2437/20 за апеляційною скаргою Уповноваженої особи засновників Дочірнього підприємства "Пансіонат "Енергетик" Приватного Підприємства "Юридично-Консалтингова Компанія "Аргумент Плюс" на постанову Господарського суду Одеської області від 15.07.2021 закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках передбачених Господарським процесуальним кодексом України.

Повний текст ухвали складено та підписано 04.10.2021.

Головуючий суддя Аленін О.Ю.

Суддя Лавриненко Л.В.

Суддя Мишкіна М.А.