ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

30 вересня 2021 року м. Черкаси справа № 925/636/20

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді О.Чевгуза, з секретарем судового засідання Л.Брус, за участю представників сторін:

від стягувача: П.Перевозник адвокат (брав участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції),

від боржників 1, 2: не з`явились,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені Господарського суду Черкаської області в місті Черкаси

заяву Селянського (фермерського) господарства «ЗОРЯ» від 06.07.2021 про розстрочення виконання судового рішення

у справі за позовом Акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України», м. Київ

до 1. Селянського (фермерського) господарства «ЗОРЯ», с. Майданецьке, Тальнівський район, Черкаська область

2. ОСОБА_1 , с. Майданецьке, Тальнівський район, Черкаська область

про стягнення 1 257 207,15 грн,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2020 року Акціонерне товариство «Державна продовольчо-зернова корпорація України» (код 37243279, 01033, м. Київ, вул. Саксаганського, 1) (також по тексту АТ «ДПЗКУ») звернулось до Господарського суду Черкаської області з позовом до Селянського (фермерського) господарства «ЗОРЯ» (код 25583847, 20442, Черкаська область, Тальнівський район, с. Майданецьке, вул. Героїв, буд. 42) (також по тексту СФГ «Зоря», відповідач 1, боржник 1) та ОСОБА_1 (код НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) (також по тексту відповідач 2, боржник 2) про стягнення солідарно заборгованості за договором № ЧЕР0075К-Ф поставки зерна майбутнього врожаю від 01.08.2019 в сумі 1 257 207,15 грн: 659 736, 00 грн основного боргу, 77 189,11 грн пені, 63 306,80 грн відсотків за користування чужими грошовими коштами, 330 000, 00 грн штрафу, 126 975,24 грн курсової різниці та про стягнення судових витрат.

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 11.01.2021 позов задоволено частково, стягнуто солідарно з Селянського (фермерського) господарства «ЗОРЯ» та ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» (код 37243279, 01033, м. Київ, вул. Саксаганського, 1) 659 736,00 грн основного боргу, 7 718,91 грн пені, 63 306,80 грн відсотків за користування чужими грошовими коштами, 33 000,00 грн штрафу, 126 975,24 грн курсової різниці.

Постановою від 23.03.2021 Північний апеляційний господарський суд рішення Господарського суду Черкаської області від 11.01.2021 у справі № 925/636/20 залишив без змін.

13 квітня 2021 року на виконання зазначеного рішення видано три накази із строком пред`явлення до виконання по 23.03.2024.

09 липня 2021 року до суду надійшла заява від Селянського (фермерського) господарства «ЗОРЯ» про розстрочення виконання рішення Господарського суду Черкаської області від 11.01.2021.

Обґрунтовуючи заяву відповідач 1 (боржник) посилається на неможливість виконання рішення суду, оскільки господарство знаходиться в тяжкому фінансовому стані, його діяльність носить сезонний характер та є ризикованою, прибутковість від діяльності СФГ «Зоря» залежить від врожайності сільськогосподарських культур, іншою діяльністю відповідач не займається.

Державним виконавцем Тальнівського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у виконавчому провадженні № 65349232 відкритому 07.05.2021, накладено арешт на майно боржника та кошти боржника, що перебувають на банківських рахунках (постановами від 27.05.2021).

Згідно з довідкою про рахунок і залишок коштів, виданою АТ КБ «Приватбанк» від 08.06.2021, залишок коштів на рахунку СФГ «Зоря» становить 135367,71 грн, які фактично утримані на користь позивача в рахунок погашення боргу за рішенням суду.

При цьому діяльність господарства фактично заблокована, оскільки кошти, що надходять на рахунки господарства від контрагентів, використовуються господарством не за призначенням, а фактично списуються в рахунок заборгованості перед позивачем (стягувачем), що унеможливлює господарством у подальшому виконувати належним чином рішення суду, оскільки господарства не спроможне за таких обставин навіть зібрати належним чином врожай у поточному році, так як вищевказані суми мали бути спрямовані на закупівлю добрив, агрохімікатів, найм (оренду) сільськогосподарської техніки, оплату праці сезонним робітникам, тощо під час виконання польових робіт.

Вказані обставини свідчать про критичний стан платоспроможності боржника. Розстрочення виконання рішення рівними частинами помісячно, створить прозоре та безперебійне надходження боргових зобов`язань перед позивачем та сприятиме справедливому балансу інтересів сторін у спорі, вважає за можливе забезпечити виконання рішення до кінця 2021 року частинами.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 12.07.2021 прийнято заяву боржника 1 про розстрочення виконання рішення до розгляду і призначено її розгляд у судовому засіданні на 20 липня 2021 року.

На виконання ухвали Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.07.2021 про витребування матеріалів справи справу № 925/636/20 було направлено до Верховного Суду.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.08.2021 касаційне провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» на рішення Господарського суду Черкаської області від 11.01.2021 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 23.03.2021 у справі №9 25/636/20 закрито.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 331 ГПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Заява боржника 1 ухвалою від 10.09.2021 призначена до розгляду в судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржників.

В судове засідання боржники повноважних представників не направили.

06 серпня 2021 року (згідно з поштовими відмітками на конверті) стягувача направив до суду заперечення на заяву боржника.

В обґрунтування заперечень стягувач зазначив, що відповідачем 1 всупереч ч. 3 ст. 331 ГПК України не було надано належних доказів та не доведено наявність конкретних обставин, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення та наявність виняткових випадків, які б мали своїм наслідком розстрочку виконання судового рішення, не було надано жодних доказів, які б підтверджували тяжке фінансове становище, як і не надано доказів на підтвердження того, що у нього є можливість погашати борг частинами та з періодичністю, яка зазначена ним в заяві.

Заявлений боржником термін розстрочки до кінця 2021 року є надмірно значним, не враховує інфляційних процесів, призведе до порушення матеріальних інтересів позивача і може вплинути на платоспроможність останнього. Отже, стягувач наполягає на необхідності врахувати не тільки можливі негативні наслідки для відповідача 1 при виконанні рішення, а й ризики для позивача при затримці виконання рішення та не допускати негативних наслідків.

Згідно інформації з Автоматизованої системи виконавчого провадження щодо Селянського (фермерського) господарства «ЗОРЯ» наявне ще одне виконавче провадження № 63504988, де стягувачам є Головне управління ДПС у Черкаській області.

Отже, у випадку розстрочки виконання рішення, примусові стягнення грошових коштів будуть здійснюватися на виконання вищезазначеного виконавчого провадження № 63504988, а не виконання виконавчого провадження за позовом АТ «ДПЗКУ», що суперечить інтересам Товариства.

Тяжкий фінансовий стан відповідача не є підставою для розстрочки виконання рішення суду; наведені відповідачем 1 обставини, поданий фінансовий звіт не свідчать про неможливість виконання рішення суду у цій справі, а відображають його поточну господарську діяльність.

Стягувач посилається на висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 18.02.2020 у справі № 922/2191/19 про те, що незадовільний фінансовий стан відповідача та криза у державі не є підставою для розстрочення виконання рішення суду, адже сторони справи перебувають у рівних економічних умовах.

У рішенні Конституційного Суду України від 26.06.2013 року № 5-пр/2013 йдеться про те, що розстрочка (відстрочка) виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувача і боржника.

В даному випадку розстрочка виконання рішення суду повністю суперечить інтересам АТ «ДПЗКУ» та позбавляє можливості, як кредитора, швидкого та ефективного захисту своїх прав.

Стягувач посилається на практику Європейського суду з прав людини. Так, сукупний аналіз рішень Європейського суду з прав людини у справах «Алпатов та інші проти України», «Робота та інші проти України», «Варава та інші проти України», «ПМП «Фея» та інші проти України» достеменно засвідчує його однозначну позицію про те, що правосуддя не може вважатися здійсненим доти, доки не виконане судове рішення та констатується, що виконання судового рішення, як завершальна стадія судового процесу, за своєю юридичною природою є головною стадією правосуддя, що повністю узгоджується з Конституцією України.

Стягувач зазначає, що сплачені ним відповідачу 1 грошові кошти в розмірі 1 320 000,00 грн були кредитними та такими, що надані Експортно-імпортним банком Китаю під державні гарантії. За користування вказаними кредитними коштами АТ «ДПЗКУ» сплачує відсотки.

Так, згідно з Постановою Кабінету Міністрів України № 857 від 13 серпня 2012 р. про «Питання надання у 2012 році державних гарантій для фінансування проектів у сфері сільського господарства» (із змінами, внесеними згідно з Постановами КМ № 1189 від 26.12.2012 та № 432 від 19.06.2013) відповідно до ст. 6 Закону України «Про Державний бюджет України на 2012 рік» було схвалено подане Міністерством аграрної політики та продовольства попереднє техніко-економічне обґрунтування залучення публічним акціонерним товариством «Державна продовольчо-зернова корпорація України» від Експортно-імпортного банку Китаю кредиту під державні гарантії для фінансування проектів у сфері сільського господарства в рамках виконання вимог Меморандуму про взаєморозуміння щодо співпраці в реалізації пріоритетних проектів у галузі сільського господарства (далі проекти), а також погоджено пропозицію Міністерства аграрної політики та продовольства щодо залучення ПАТ «ДПЗКУ» від Експортно-імпортного банку Китаю кредиту в сумі 24000000 тис. гривень (еквівалентній 3000000 тис. доларів США) під державні гарантії для фінансування проектів.

Через несвоєчасне виконання контрагентами Товариства, у тому числі СФГ «ЗОРЯ» своїх договірних зобов`язань, у позивача, який є суб`єктом державного сектору економіки, виникли труднощі із належним виконанням зобов`язань перед Експортно-імпортним банком Китаю щодо повернення кредитних коштів та сплати відповідних відсотків, що могло спричинити ситуацію, за якої Експортно-імпортний банк Китаю мав би усі підстави для відкликання кредитних коштів, залучених позивачем під державні гарантії Уряду України, що зірвало би не тільки виконання міжнародних домовленостей, але й призвело б до негативних фінансово-економічних наслідків для Держави в цілому.

Представник стягувача в судовому засіданні проти задоволення заяви заперечив головним чином через недоведеність боржником 1 виключних обставин, які ускладнюють виконання судового рішення або роблять його виконання неможливим.

Заслухавши пояснення представника стягувача, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності та за внутрішнім переконанням, Господарський суд Черкаської області дійшов до висновку, що заява про розстрочення виконання судового рішення не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ст. 124 Конституції України та ст. 18, 326 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Частиною 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Відповідно до ст. 160 Господарського процесуального кодексу України суд може внести виправлення до судового наказу, визнати його таким, що не підлягає виконанню або відстрочити чи розстрочити або змінити спосіб чи порядок його виконання в порядку, встановленому статтями 328, 331 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1, 3, 4 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Отже, в основу судового акту про надання розстрочки або відстрочки виконання рішення суду має бути покладений обґрунтований висновок про наявність обставин, що ускладнюють чи роблять неможливим його виконання.

У відповідності до положень чинного законодавства України незадовільний майновий стан не є підставою для звільнення боржника від виконання грошового зобов`язання та від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ст. 625 ЦК України).

Згідно зі статтями 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про розстрочення виконання рішення суду господарські суди мають вирішувати із дотриманням балансу інтересів сторін. Необхідною умовою задоволення заяви про відстрочення виконання рішення суду є з`ясування питання щодо дотримання балансу інтересів сторін, господарські суди повинні досліджувати та оцінювати доводи та заперечення як позивача, так і відповідача, а також дотримуватися розумного строку відстрочення (подібний висновок наведено в п.4.12 постанови Верховного Суду від 21.01.2020 у справі №910/1180/19).

Дослідивши матеріали справи, господарський суд вважає, що боржник (відповідач 1) не подав до суду разом із заявою належних і допустимих доказів наявності саме обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення, або роблять його виконання неможливим. Обставини, на які посилається заявник, не є винятковими у розумінні статті 331 Господарського процесуального кодексу України. З урахуванням матеріальних інтересів обох сторін, їх фінансового стану, суд вважає заяву про розстрочення виконання рішення безпідставною.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 160, 234, 235, 331, Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Селянського (фермерського) господарства «ЗОРЯ» від 06.07.2021 про розстрочення виконання судового рішення відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили 30.09.2021 в порядку визначеному ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду в порядку та строки, визначені ст. 255-257 ГПК України.

Повний текст ухвали складено та підписано 07 жовтня 2021 року.

Суддя Олег ЧЕВГУЗ