ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" вересня 2021 р. м. Рівне Справа № 918/636/21

Господарський суд Рівненської області у складі судді Заголдної Я.В. при секретарі судового засідання Сичик М.С. розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін справу за позовом Акціонерного товариства "Укртелеком" (бульвар Т. Шевченка, 18, м. Київ, 01601, ) в особі Рівненська філія АТ "Укртелеком" (вул. Міцкевича, 2, м. Рівне, 33028) до відповідача Управління праці та соціального захисту населення Млинівської районної державної адміністрації (вул. С. Бандери, 23, смт. Млинів, Рівненська обл., 35100, ) про стягнення 28 754 грн 35 коп.

у судове засідання з розгляду справи по суті з`явилися:

- від позивача: Даценко Наталія Анатоліївна (довіреність № 6856 від 12.07.2021 року);

- від відповідача: не з`явився.

Відповідно до частини 14 статті 8, статті 222 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) при розгляді судової справи здійснювалося фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу програмно-апаратного комплексу "Діловодство суду".

Для архівного зберігання оригіналу звукозапису надано диск DVD-R, серійний номер MAP626Х.

Відповідно до ст. ст. 219, 233 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих учасниками справи.

У судовому засіданні 28.09.2021 року відповідно до ч. 1 ст. 240 ГПК України, проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

На виконання вимог ст. 223 ГПК України складено протокол судового засідання, який долучено до матеріалів справи.

ВСТАНОВИВ:

29.07.2021 року Акціонерне товариство "Укртелеком" в особі Рівненської філії Акціонерного товариства "Укртелеком" (надалі - АТ "Укртелеком", позивач) звернулось до Господарського суду Рівненської області з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Млинівської районної державної адміністрації (надалі - відповідач) про стягнення заборгованості в сумі 28 754 грн 35 коп.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що в період з 01.01.2020 року по 31.12.2020 року позивач надав телекомунікаційні послуги на пільгових умовах громадянам Млинівського району Рівненської області на загальну суму 50 253 грн 10 коп., вартість яких підлягає відшкодуванню за рахунок субвенції з бюджету. Однак, відповідач, як розпорядник бюджетних коштів, вартість послуг відшкодував частково у сумі 21 498 грн 75 коп., внаслідок чого у відповідача виник борг у розмірі 28 754 грн 35 коп.

За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями 29.07.2021 року справу № 918/636/21 розподілено судді Заголдній Я.В.

Процесуальні рішення, заяви і клопотання сторін, результати їх розгляду

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 29.07.2021 року позовну заяву АТ "Укртелеком" залишено без руху, запропоновано заявнику у 10-денний строк з дня отримання даної ухвали усунути недоліки позовної заяви, а саме подати до суду:

- оригінал опису вкладення у цінний лист що підтвердить направлення копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідачу;

- попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Судом встановлено, що позивач 04.08.2021 року отримав ухвалу Господарського суду Рівненської області від 29.07.2021 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення за трек-номером 864.

04.08.2021 у межах процесуального строку, встановленого судом через відділ канцелярії та документального забезпечення Господарського суду Рівненської області від АТ "Укртелеком" надійшов лист на виконання вимог ухвали Господарського суду Рівненської області від 29.07.2021 року, до якого додано оригінал опису вкладення у цінний лист щодо направлення копії позовної заяви та доданих до неї документів Управлінню праці та соціального захисту населення Млинівської районної державної адміністрації та попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи, що становить 2270 грн 00 коп.

Зважаючи на викладене, господарський суд дійшов висновку про усунення позивачем недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 09.08.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 918/636/21, постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, судове засідання для розгляду справи по суті призначити на 31.08.2021 року, визначити відповідачу строк для подання заяви з запереченням проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - десять днів з дня вручення даної ухвали, запропонувати сторонам:

а) позивачу: подати суду будь-які додаткові докази в обґрунтування позовних вимог (у разі їх наявності) у термін до 30.08.2021 року включно;

б) встановити відповідачу строк для подання відзиву на позов суду з урахуванням вимог ст.ст. 165, 178 ГПК України, одночасно надіслати позивачу копію відзиву та доданих до нього документів, докази такого направлення надати суду;

в) позивачу: відповідно до ст. 166 ГПК України подати суду відповідь на відзив у 5-денний строк з дня отримання відзиву; одночасно надіслати відповідь на відзив відповідачу та надати суду докази такого скерування відповідачу.

г) відповідачу: у строк протягом п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив подати до суду заперечення на відповідь на відзив з урахуванням вимог ст. 167 ГПК України, одночасно надіслати заперечення позивачу та надати суду докази такого скерування позивачу.

31.08.2021 року судом встановлено, що відповідач не забезпечив явку уповноваженого представника у судове засідання з розгляду справи по суті, причини неявки не повідомив.

Як вбачається із матеріалів справи, із адреси Управління праці та соціального захисту населення Млинівської районної державної адміністрації, зазначеній у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (вул. С. Бандери, 23, смт. Млинів, Рівненська обл., 35100, ) повернувся конверт із поштовим відправленням (а саме - ухвалою Господарського суду Рівненської області від 09.08.2021 року) за трек-номером 269 із зазначенням причин повернення "адресат відсутній за вказаною адресою".

Зважаючи на викладене, оскільки судом встановлено, що причиною невручення конверту з ухвалою господарського суду Рівненської області від 31.08.2021 року за трек-номером 269 для відповідача є відсутність вказаної особи за адресою місцезнаходження, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, відтак суд дійшов висновку що в розумінні вимог ГПК України ухвала господарського суду Рівненської області від 09.08.2021 року вважається врученою Управлінню праці та соціального захисту населення Млинівської районної державної адміністрації належним чином 17.08.2021 року.

Відтак оскільки процесуальний строк на подання відзиву відповідачем спливає 01.09.2021 року, вирішення спору 31.08.2021 року порушить право відповідача на подання відзиву та заперечень щодо суті спору.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 31.08.2021 року оголошено перерву у судовому засіданні з розгляду справи № 918/636/21 по суті на 28.09.2021 року.

28.09.2021 року судом встановлено, що відповідач не забезпечив явку уповноваженого представника у судове засідання з розгляду справи по суті, причини неявки не повідомив.

Як вбачається із матеріалів справи, із адреси Управління праці та соціального захисту населення Млинівської районної державної адміністрації, зазначеній у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (вул. С. Бандери, 23, смт. Млинів, Рівненська обл., 35100, ) повернувся конверт із поштовим відправленням (а саме - ухвалою Господарського суду Рівненської області від 31.08.2021 року) за трек-номером 874 із зазначенням причин повернення "адресат відсутній за вказаною адресою".

Відповідно до ч. 7 ст. 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

Згідно з п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Зважаючи на викладене, оскільки судом встановлено, що причиною невручення конверту з ухвалою господарського суду Рівненської області від 09.08.2021 року за трек-номером 874 для відповідача є відсутність вказаної особи за адресою місцезнаходження, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, відтак суд дійшов висновку що в розумінні вимог ГПК України ухвала господарського суду Рівненської області від 31.08.2021 року вважається врученою Управлінню праці та соціального захисту населення Млинівської районної державної адміністрації належним чином 09.09.2021 року.

Явка представників сторін у судове засідання з розгляду справи по суті 28.09.2021 року обов`язковою не визнавалася.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч.1 ст. 202 ГПК України).

Тому суд вважає за можливе здійснювати розгляд справи по суті без участі представника відповідача за наявними у справі доказами.

Представник позивача в судовому засіданні 28.09.2021 року позовні вимоги підтримав з підстав зазначених у позовній заяві.

Судом встановлено, що відповідач у справі не скористався своїм процесуальним правом на подання письмового відзиву на позовну заяву у строки, встановлені ГПК України та ухвалою Господарського суду Рівненської області від 09.08.2021 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Згідно з ч. 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

На підставі п. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відтак суд вирішує спір за наявними матеріалами.

Фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин, норми права, що підлягають до застосування, та мотиви їх застосування, оцінка аргументів позивача.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступного.

У період з 01.01.2020 року по 31.12.2020 року позивач надав телекомунікаційні послуги на пільгових умовах громадянам Млинівського району Рівненської області, які підпадають під дію Закону України "Про жертви нацистських переслідувань", Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", Закону України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист", Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", Закону України "Про охорону дитинства", Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту на загальну суму 50 253 грн 10 коп., вартість яких підлягає відшкодуванню за рахунок субвенції з бюджету.

Зокрема, споживачі отримували рахунки для оплати з тарифами за мінусом суми, на яку споживач мав встановлену законом пільгу. Різниця між вартістю тарифу та рахунком пільговика відображалась у Розрахунках видатків на відшкодування витрат, пов`язаних із наданням пільг за формою № 2-пільга, яка встановлена наказом Мінпраці № 535 від 04.10.2007 р. (який діяв на момент спірного періоду до 31.07.2020 року) для надання підприємствами-надавачами послуг інформації щодо наданих пільг до управлінь праці та соціального захисту населення.

Відповідно до пункту 63 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 295 від 11.04.2012 року, установлені законами пільги з оплати послуг надаються споживачеві відповідно до законодавства за місцем його проживання з дня пред`явлення ним документа, що підтверджує право на пільги. А згідно пункту 89 Правил пільги надаються за умови та з дати подання повного переліку документів, які засвідчують право на їх отримання.

Відповідно до ч. 1 ст. 48 Бюджетного кодексу України розпорядники бюджетних коштів, зокрема, беруть бюджетні зобов`язання в межах бюджетних асигнувань встановлених кошторисами, враховуючи необхідність виконання бюджетних зобов`язань минулих років. Частиною 6 зазначеної статті передбачено, що бюджетні зобов`язання щодо виплати субсидій, допомоги, пільг з оплати житлово-комунальних послуг та послуг зв`язку (в частині абонентної плати за користування квартирним телефоном), компенсації громадянам із бюджету, на що згідно із законами України мають право відповідні категорії громадян, обліковуються Казначейством України незалежно від визначених на цю мету бюджетних призначень.

Пунктом 7 прикінцевих та перехідних положень Бюджетного кодексу України визначено, що Кабінет Міністрів України, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, місцеві державні адміністрації, виконавчі органи відповідних місцевих рад забезпечують відповідно до законодавства України надання пільг окремим категоріям громадян шляхом, зокрема, проведення видатків відповідно до цього Кодексу виключно із застосуванням Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб, які мають право на пільги.

Постановою Кабінету Міністрів України від 29.01.2003 року № 117 «Про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги» передбачено, зокрема:

- пунктом 3 - що структурні підрозділи з питань соціального захисту населення організовують збирання, систематизацію і зберігання зазначеної в пункті 2 цього Положення інформації та забезпечують її автоматизоване використання для розрахунку розміру пільг та їх виплати;

- пунктом 4 -що структурні підрозділи з питань соціального захисту населення мають право, зокрема, отримувати відомості від пільговика, а також від державних органів, де перебувають на обліку пільговики, підприємств та організацій, що надають послуги, житлово- експлуатаційних організацій; надавати інформацію, яка міститься в Реєстрі, підприємствам та організаціям, що надають послуги, на запити та в межах їх компетенції з метою надання пільг, тощо;

- пунктом 5 - для включення до Реєстру інформації про пільговика; такий пільговик подає уповноваженому органу копії документів, що підтверджують право пільговика та членів його сім`ї на пільги (з пред`явленням оригіналів цих документів) щодо отримання яких він має пільги та реально ними користується.

Структурним підрозділом з питань соціального захисту населення у Млинівському районі Рівненської області у 2020 році був відповідач Управління праці та соціального захисту населення Млинівської районної державної адміністрації.

Типовим положенням про структурний підрозділ місцевої державної адміністрації, яке затверджене Постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2012 року № 887, передбачено, що основним завданням структурного підрозділу, є забезпечення реалізації державної політики у визначеній одній чи кількох галузях на відповідній території (п.5). Пунктом б вказаного Положення передбачено, що структурний підрозділ відповідно до визначених галузевих повноважень виконує завдання, зокрема, але не виключно: вносить пропозиції щодо проекту відповідного місцевого бюджету (п.п.7 п.6); забезпечує ефективне і цільове використання відповідних бюджетних коштів (п.п.8 п.6).

Відповідно до Методичних рекомендацій з розроблення положень про структурні підрозділи з питань соціального захисту населення місцевих державних адміністрацій, затверджених Наказом Міністерства соціальної політики України 04.11.2016 № 1296 (що діяв у період виникнення спірних правовідносин - до 30.12.2020 року), основними завданнями місцевого структурного підрозділу соціального захисту населення у межах реалізації державної соціальної політики на відповідній території у сфері соціального захисту населення, зокрема, є: призначення та виплата соціальної допомоги, адресної грошової допомоги, компенсацій та інших соціальних виплат, установлених законодавством України, надання субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива та пільг з оплати житлово- комунальних послуг і послуг зв`язку (п.4.4., пп.З). Пунктом 4.5. вказаних Методичних рекомендацій передбачено, що місцевий структурний підрозділ соціального захисту населення відповідно до визначених повноважень: вносить пропозиції щодо проекту відповідного місцевого бюджету (пп.4); забезпечує ефективне та цільове використання відповідних бюджетних коштів (пп.5).

Окрім того, пп.27 п. 4,5. передбачено, що місцевий структурний підрозділ соціального захисту населення проводить електронні звірки інформації від організацій - надавачів послуг щодо витрат, пов`язаних з наданням пільг окремим категоріям громадян, з відомостями, що містяться в Єдиному державному автоматизованому реєстрі осіб, які мають право на пільги та проводить розрахунки з організаціями - надавачами послуг за надані пільги окремим категоріям громадян і призначені житлові субсидії населенню.

Відповідно до п. 3 статті 63 Закону України "Про телекомунікації" та п. 63 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 295 від 11.04.2012 року, споживачам, які мають установлені законодавством України пільги з їх оплати, телекомунікаційні послуги надаються операторами, провайдерами телекомунікацій відповідно до законодавства України.

Згідно з ч. 2 ст. 97 Бюджетного кодексу України, порядок та умови надання субвенцій з державного бюджету місцевим визначаються Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України № 256 від 04.03.2002 року "Про затвердження Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення на рахунок субвенцій з державного бюджету", встановлено механізм фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення компенсаційних виплат за вказані пільги окремих категорій громадян за рахунок субвенцій з державного бюджету.

Пунктом 2 Постанови Кабінету Міністрів України № 256 від 04.03.2002 року встановлено, що головні розпорядники коштів місцевих бюджетів здійснюють розрахунки з постачальниками послуг на підставі поданих ними щомісячних звітів щодо послуг, наданих особам, які мають право на відповідні пільги.

Згідно п. 3 Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 256 від 04.03.2002 року, головними розпорядниками коштів місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення, є керівники головних управлінь, управлінь, відділів та інших самостійних структурних підрозділів місцевих держадміністрацій, виконавчих органів рад, до компетенції яких належать питання праці та соціального захисту населення.

Розпорядником коштів бюджетного фінансування вищевказаних соціальних пільг є Управління соціального захисту населення Млинівської районної державної адміністрації.

Таким чином, відшкодування витрат, понесених внаслідок надання телекомунікаційних послуг, здійснюється відповідачем за рахунок державних субвенцій.

Зобов`язання позивача, як оператора телекомунікаційних послуг та відповідача на здійснення заходів соціального захисту населення, виникли з вимог законів: Бюджетного кодексу України, Закону України .«Про телекомунікації», Законів України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального статусу», «Про охорону дитинства», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист», «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11.04.2012 року № 295, «Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 № 256, Постанови Кабінету Міністрів України від 29.01.2003 №117 «Про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги».

До 31.07.2020 року була чинною та діяла форма « 2-пільга» - Розрахунок видатків на відшкодування витрат, пов`язаних з наданням пільг, затверджена наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 04.10.2007 р. № 535 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 12.10.2007 року за N 1172/14439), яким передбачено обов`язок підприємств та організацій, що надають послуги, щодо формування та надання до управлінь праці та соціального захисту населення розрахунки на відшкодування витрат, пов`язаних з наданням пільг окремим категоріям громадян, у вигляді файлів ПВБ або ТХТ-формату.

Судом встановлено, що позивач щомісячно у письмовій та в електронній формах направляв відповідачу Розрахунки видатків за формою №2-пільга у форматі DBF-файлів, який затверджений наказом Мінпраці № 535 від 04.10.2017 року та створений з метою забезпечення надання підприємствами- надавачами послуг на електронних носіях інформації щодо наданих пільг окремим категоріям громадян та автоматизованої перевірки інформації, наданої підприємствами, а також акти звіряння розрахунків за надані населенню послуги, на які надаються пільги.

Відповідно до ч. 6 ст. 48 Бюджетного кодексу України зобов`язання щодо виплати субсидій, допомоги, пільг з оплати спожитих житлово-комунальних послуг та послуг зв`язку, компенсацій громадянам з бюджету, на що згідно із законами України мають право відповідні категорії громадян, обліковуються незалежно від визначених на цю мету бюджетних призначень та підлягають відшкодуванню.

Пунктом 2.2. Порядку реєстрації та обліку бюджетних зобов`язань розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів в органах Державної казначейської служби України, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 309 від 02.03.2012 року, розпорядники бюджетних коштів протягом 7 робочих днів з дати взяття бюджетного зобов`язання подають до відповідного органу Казначейства Реєстр бюджетних зобов`язань за відповідною формою та документи, що підтверджують факт взяття бюджетного зобов`язання.

Позивач вказує, що всупереч зазначеному вище, відповідач бюджетне зобов`язання на поточний 2020 рік у органах держказначейства не зареєстрував, оплату витрат позивача, пов`язаних із наданням пільг не провів.

Відповідно до статті 92 Конституції України основи соціального захисту визначаються виключно законами України. Відповідно до статті 19 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності. Відповідно до статті 20 цього закону розробка та виконання державного бюджету України, бюджету АРК та місцевих бюджетів здійснюється на підставі пріоритетності фінансування видатків для забезпечення надання державних соціальних гарантій. В порушення вимог цього закону, у місцевому бюджеті на поточний рік не було передбачено видатків на виконання державної соціальної політики у сфері надання послуг зв`язку, відповідач не зареєстрував фінансові зобов`язання перед позивачем по відшкодуванню витрат на надання послуг зв`язку із пільгами.

У позовній заяві Акціонерне товариство "Укртелеком" в особі Рівненської філії АТ "Укртелеком" звертає увагу, що погашення заборгованості могло бути проведено відповідачем з різних джерел. Законами України, що встановлюють пільги передбачено шляхи погашення заборгованості, зокрема:

- ст. 63 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» вказано, що фінансування витрат; пов`язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету, коштів, які враховуються при визначенні міжбюджетних трансфертів, та інших джерел, не заборонених законодавством;

- ст. 9 Закону України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист» вказано, що витрати, пов`язані з реалізацією цього Закону, здійснюються за рахунок коштів державного бюджету, коштів, які враховуються при визначенні міжбюджетних трансфертів, та інших джерел, не заборонених законодавством;

- ст. 23 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» вказано, що фінансове забезпечення витрат, пов`язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок коштів, що передбачаються в Державному бюджеті України на відповідний рік. Пільги, компенсації та гарантії, передбачені цим Законом надаються за рахунок і в межах бюджетних асигнувань на утримання відповідних бюджетних установ;

- ст. 17 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» вказано, що фінансування витрат, пов`язаних з введенням в дію цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів.

Відповідно до статті 91 Бюджетного кодексу України до видатків місцевих бюджетів, що можуть здійснюватися з усіх місцевих бюджетів належать видатки, зокрема, на пільги з послуг зв`язку та інші передбачені законодавством пільги (ч. 1 п. 20 4)).

Окрім того, у листі №24448/0/2-17/20 від 12.12.2017 року Міністерство соціальної політики України роз`яснило, що «.. видатки на відшкодування витрат за пільговий зв`язок окремих категорій громадян віднесено до визначених статтею 91 цього Кодексу видатків місцевих бюджетів, що можуть проводитися з усіх місцевих бюджетів..».

У листі від 30.06.2011 року № 31-07310-10-24/16584 Міністерство фінансів України роз`яснило, що «...деякі програми, які відносяться до державних програм соціального захисту населення, є державною гарантією і одержувачу не може бути відмовлено в їх наданні у разі, якщо він має на них право. У цьому випадку проводиться відшкодування витрат за фактично спожиті послуги (нараховані соціальні виплати) в межах встановлених норм (розмірів).

Зважаючи на викладене, існує обов`язок Управління праці та соціального захисту населення Млинівської районної державної адміністрації компенсувати надавачу телекомунікаційних послуг вартість понесених витрат на надання соціальних пільг.

При цьому, розробка програми погашення витрат на надання пільг на місцевому рівні входить до повноважень відповідача, як органу, на який покладено обов`язок реалізовувати державну соціальну політику в регіоні.

Позивач звертає увагу, що чинне законодавство не ставить обов`язок відповідача погасити заборгованість в залежність від надходження коштів з бюджету. Обов`язок, що покладений на підприємства- надавачів послуг щодо врахування пільг кореспондує обов`язок відповідача здійснювати відшкодування таких витрат.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії», виключно законами України визначаються пільги щодо оплати житлово- комунальних, транспортних послуг і послуг зв`язку та критерії їх надання. Державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності. Органи місцевого самоврядування при розробці та реалізації місцевих соціально-економічних програм зобов`язані передбачати додаткові соціальні гарантії за рахунок коштів місцевих бюджетів.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 2 ст. 218 Господарського кодексу України та ст. 617 Цивільного кодексу України визначено, що відсутність у боржника необхідних коштів не вважаються обставинами, які є підставою для звільнення від відповідальності.

Згідно з п. 5 Оглядового листа Вищого господарського суду України № 01- 06/374/2013 від 18.02.2013 року, відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках державного бюджету України, не виправдовує бездіяльність замовника і не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання.

У рішеннях Європейського суду з прав людини у справі «Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України» від 18.10.2005 року та у справі «Бакалов проти України» від 30.11.2004 року зазначено, що відсутність бюджетного фінансування (бюджетних коштів) не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання.

Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №916/2456/17 від 06.06.2018 р:, Постановах Верховного Суду України від 22.03.2017 у справі № 905/2358/16, від 15.05.2012 у справі № 11/446, від 15.05.2012 у справі № 3-28гс12 та Постанові Вищого господарського суду України від 23.08.2012 року у справі № 15/5027/715/2011.

Судом встановлено, що у період з 01.01.2020 року включно по 31.12.2020 року позивач надавав телекомунікаційні послуги пільговим категоріям населення району з урахуванням пільг, встановлених законодавством.

За вказаний вище період сума неотриманої компенсації за надання послуг зв`язку пільговим категорія населення становить 50 253,10 грн., а саме:

Січень 2020 року - 4691,38 грн.

Лютий 2020 року - 4572,99 грн.

Березень 2020 року - 4704,96 грн.

Квітень 2020 року - 4674,3 5 грн.

Травень 2020 року - 4516,65 грн.

Червень 2020 року - 4310,92 грн.

Липень 2020 року - 4115,7В грн.

Серпень 2020 року - 3957,45 грн.

Вересень 2020 року - 3 875,82 грн.

Жовтень 2020 року - 3894,82 грн.

Листопад 2020 року - 3562,16 грн

Грудень 2020 року - 3375,82 грн., що підтверджується розрахунками видатків на відшкодування витрат, пов`язаних з наданням пільг.

У зв`язку з тим, що відповідач здійснив часткову оплату неотриманої компенсації за надання послуг зв`язку пільговим категорія населення в сумі 21498,75 грн., позивач просить суд стягнути непогашену заборгованість за 2020 рік у розмірі 28 754,35 грн.

13.04.2021 року за вихідним № 133/20 позивачем для відповідача направлено претензію із вимогою здійснення оплати, про відправлення якої свідчить квитанція відділення поштового зв`язку РД АТ «Укрпошта» №885 від 14.04.2021 року.

Однак, як зазначив позивач, претензія залишена відповідачем без задоволення, заборгованість не погашена.

За таких обставин, Публічне акціонерне товариство "Укртелеком" в особі Рівненської філії Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" звернулось до Господарського суду Рівненської області з позовом до Управління соціального захисту населення Млинівської районної державної адміністрації в сумі 28 754 грн 00 коп.

27.04.2021 року відбулася державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу, а саме було змінено найменування Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» (скорочена назва - ПАТ «Укртелеком») на Акціонерне товариство «Укртелеком» (скорочена назва - АТ «Укртелеком»), а з 30.04.2021 року відбулася державна реєстрація змін до відомостей про філії юридичної особи, а саме було змінено найменування філій Акціонерного товариства «Укртелеком».

Згідно з ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 ст. 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 ст. 193 ГК України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. 614 ЦК України, особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлене договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Пунктами 1, 6 ст. 92 Конституції України встановлено, що виключно законами України визначаються права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основні обов`язки громадянина; основи соціального захисту тощо.

Правові засади формування та застосування державних соціальних стандартів і нормативів, спрямованих на реалізацію, закріплених Конституцією України та законами України основних соціальних гарантій, визначено Законом України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії".

Статтею 19 вказаного Закону встановлено, що виключно законами України визначаються пільги щодо оплати житлово-комунальних, транспортних послуг і послуг зв`язку та критерії їх надання. Державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Соціальні пільги на отримання телекомунікаційних послуг для ряду категорій громадян встановлено такими Законами України: Закону України "Про жертви нацистських переслідувань", Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", Закону України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист", Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", Закону України "Про прокуратуру", Закону України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист".

За приписами ч. 3 ст. 63 Закону України "Про телекомунікації", телекомунікаційні послуги споживачам, які мають установлені законодавством України пільги з їх оплати, надаються операторами, провайдерами телекомунікацій відповідно до законодавства України.

Чинне на час спірного періоду (з 01.01.2020 року по 31.12.2020 року) законодавство України не передбачало обов`язковості укладення договору про відшкодування витрат за надані послуги зв`язку пільговим категоріям громадян, оскільки зобов`язання сторін у даній справі виникали безпосередньо із Законів України і не залежали від їх бажання.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем належним чином виконувалися обов`язки, щодо надання пільговим категоріям громадян Млинівського району Рівненської області телекомунікаційних послуг на пільгових умовах.

Законодавством не передбачена залежність розміру відшкодування від фактичного фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, чи випадки повного або часткового звільнення від обов`язку здійснення розрахунків з постачальниками послуг на пільгових умовах, оскільки надання пільг певним категоріям населення відбувається не внаслідок власної недбалості, чи власного бажання, а у відповідності до вимог Законів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 96 ЦК України, юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями.

Частина 2 ст. 218 Господарського кодексу України та ст. 617 ЦК України прямо передбачають, що відсутність у боржника необхідних коштів не вважаються обставинами, які є підставою для звільнення від відповідальності.

За таких обставин, Управління соціального захисту населення Млинівської районної державної адміністрації відповідає за своїми зобов`язаннями, які виникли безпосередньо із закону і така відповідальність не може ставитись в залежність від дій чи бездіяльності будь-яких третіх осіб.

Зобов`язання щодо виплати субсидій, допомоги, пільг з оплати спожитих житлово-комунальних послуг та послуг зв`язку, компенсацій громадянам з бюджету, на що згідно із законами України мають право відповідні категорії громадян, обліковуються незалежно від визначених на цю мету бюджетних призначень.

У прохальній частині позовної заяви Акціонерне товариство "Укртелеком" в особі Рівненська філія АТ "Укртелеком" просить суд стягнути з відповідача 28 784 грн 35 коп.

У судовому засіданні 28.09.2021 року позивач просив суд стягнути з відповідача 28 754 грн 35 коп. заборгованості по відшкодуванню витрат на надання телекомунікаційних послуг пільговим категоріям споживачів за 2020 рік., зазначивши, що у прохальній частині позовної технічно помилково зазначена сума на 30 грн 00 коп. більша, аніж сума спору.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд прийшов до висновку, що позов про стягнення з відповідача на користь позивача 28 754 грн 35 коп. витрат на надання телекомунікаційних послуг пільговим категоріям споживачів в період з 01.01.2020 року по 31.12.2020 року підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст. 17 Закону України 23 лютого 2006 року № 3477-IV Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) та протоколи до неї, а також практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно з п. 1 ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Аналіз практики Європейського суду з прав людини щодо застосування ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (див. рішення від 21.01.1999 року в справі Гарсія Руїз проти Іспанії, від 28.10.2010 року в справі Трофимчук проти України, від 09.12.1994 року в справі Хіро Балані проти Іспанії, від 01.07.2003 року в справі Суомінен проти Фінляндії, від 07.06.2008 року в справі Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії) свідчить, що право на мотивоване (обґрунтоване) судове рішення є частиною загального права людини на справедливий і публічний розгляд справи та поширюється як на цивільний, так і на кримінальний процес.

Вимога п. 1 ст. 6 Конвенції щодо обґрунтовування судових рішень не може розумітись як обов`язок суду детально відповідати на кожен довід заявника. Стаття 6 Конвенції також не встановлює правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами. Проте Європейський суд з прав людини оцінює ступінь умотивованості рішення національного суду, як правило, з точки зору наявності в ньому достатніх аргументів стосовно прийняття чи відмови в прийнятті саме тих доказів і доводів, які є важливими, тобто такими, що були сформульовані заявником ясно й чітко та могли справді вплинути на результат розгляду справи.

Суд наголошує на недопустимості порушення одного з основоположних принципів правосуддя, що його було сформульовано Європейським судом з прав людини у рішенні у справі Де Куббер проти Бельгії (De Cubber v. Belgium) від 26.10.1984 року - має не лише здійснюватися правосуддя, ще має бути видно, що воно здійснюється.

Розподіл судових витрат.

Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Предметом спору при поданні позовної заяви № 384/20 від 29.07.2021 року була одна майнова вимога у розмірі 28 754 грн 35 коп.

Позивач до позовної заяви долучив платіжне доручення № 5721 від 08.07.2021 року, що підтверджує сплату судового збору у розмірі, встановленому Законом України "Про судовий збір" - 2 270 грн 00 коп.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" установлено у 2021 році прожитковий мінімум на одну особу для працездатних осіб: з 1 січня 2021 року - 2 270 грн. 00 коп.

Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, відповідно судовий збір у розмірі 2 270 грн 00 коп. покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-79, 91, 119, 120, 123, 129, 202, 233, 238, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Млинівської районної державної адміністрації (вул. С. Бандери, 23, смт. Млинів, Рівненська обл., 35100, ) на користь Акціонерного товариства "Укртелеком" (бульвар Т. Шевченка, 18, м. Київ, 01601, ) в особі Рівненська філія АТ "Укртелеком" (вул. Міцкевича, 2, м. Рівне, 33028) 28 754 (двадцять вісім тисяч сімсот п`ятдесят чотири) грн 35 коп.

3. Стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Млинівської районної державної адміністрації (вул. С. Бандери, 23, смт. Млинів, Рівненська обл., 35100, ) на користь Акціонерного товариства "Укртелеком" (бульвар Т. Шевченка, 18, м. Київ, 01601, ) в особі Рівненська філія АТ "Укртелеком" (вул. Міцкевича, 2, м. Рівне, 33028) 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн 00 коп. судового збору.

4. Накази видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 261 ГПК України.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://rv.arbitr.gov.ua/sud5019/.

Повний текст рішення складено та підписано 04.10.2021 року.

Суддя Заголдна Я.В.