ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" жовтня 2021 р. Справа№ 910/3563/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Суліма В.В.

суддів: Майданевича А.Г.

Гаврилюка О.М.

без виклику представників сторін

розглядаючи апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард"

на рішення Господарського суду міста Києва від 11.05.2021 року

у справі №910/3563/21 (суддя: Грєхова О.А.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард"

до Акціонерного товариства "Українська залізниця"

про стягнення 5 050,32 грн

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва із позовними вимогами до Акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі - відповідач) про стягнення з відповідача на користь позивача 5 050,32 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані безпідставним списанням відповідачем грошових коштів з особового рахунку позивача згідно відомостей № 30079001 та № 30079002 та накопичувальної картки.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 11.05.2021 року в задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард" звернулось до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 11.05.2021 року в даній справі та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що Господарський суд міста Києва, визнав обставини встановленими, які є недоведеними і мають значення для справи, неправильно застосував норми матеріального права, зокрема, не застосував до спірних правовідносин практику розгляду подібних правовідносин Господарським судом міста Києва в рішеннях від 24.05.2018 року у справі №910/1035/18, від 11.10.2018 року у справі №910/12071/18 та від 10.02.2021 року у справі №910/15588/20.

Так, скаржник вказав, що відповідачем було порушено встановлений чинним законодавством порядок складання та направлення відомостей №30079001 та 30079002, порушено право позивача бути ознайомленим із даними, зазначеними у них.

Крім того, скаржник наголосив, що сторони домовилися про використання електронного документообігу, для забезпечення якого відповідачем було розроблено Технологію формування та обробки електронних відомостей плати за користування вагонами ф.ГУ-46, відомостей плати за подавання, забирання та маневрову роботу ф.ГУ-46а та накопичувальних карток форми ФДУ-92.

Також за твердженням скаржника, безакцептне списання відповідачем коштів з особового рахунку позивача є протиправним та безпідставним, а також суперечить встановленому законодавством порядку.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу № 910/3563/21 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Сулім В.В., судді: Майданевич А.Г.,Ткаченко Б.О.

Витягом протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.06.2021 року, у зв`язку з перебуванням судді Ткаченка Б.О. на лікарняному, було сформовано для розгляду апеляційної скарги у справі № 910/3563/21 нову колегію суддів у складі: головуючого судді: Суліма В.В., суддів: Майданевича А.Г., Гаврилюка О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.06.2021 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард" на рішення Господарського суду міста Києва від 11.05.2021 року у справі №910/3563/21 залишено без руху.

Апелянтом протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху було усунено недоліки та подано до суду апеляційної інстанції докази причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

Відтак, скаржником було усунено недоліки поданої апеляційної скарги.

Північний апеляційний господарський суд відкрив апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард" на рішення Господарського суду міста Києва від 11.05.2021 року у справі №910/3563/21 своєю ухвалою від 22.07.2021 року.

06.08.2021 року через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів від представника відповідача до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому відповідач просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення господарського суду першої інстанції без змін.

Крім того, представник відповідача у відзиві на апеляційну скаргу, зокрема, зазначив, що твердженнями апелянта лише підтверджується правомірність дій залізниці про дотримання нею встановленого законодавством та договором порядку списання коштів. Тим паче в п.п. 4.7 договору сторони передбачили можливість перевізника здійснити донарахування не врахованої плати за надані послуги за минулі періоди за наявності для цього достатніх підстав.

Також, представник відповідача наголосив, що висновок позивача про те, що безакцептне списання відповідачем спірних коштів з особового рахунку позивача є протиправним та безпідставним, а також суперечить встановленому законодавством порядку, не відповідає дійсності та фактичним обставинам справи.

17.08.2021 року через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивач, зокрема, зазначив, що оскільки відомості позивачеві не надавалися, про їх складання позивача не було повідомлено, а АС Клієнт УЗ та в первинній редакції Переліку №20200731 за 31.07.2020 року відомості не відображались, позивач об`єктивно не знав про їх існування, а тому був позбавлений можливості до моменту списання підписати їх із запереченням.

Розглянувши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, Північний апеляційний господарський суд вважає, що рішення Господарського суду міста Києва від 11.05.2021 року підлягає залишенню без змін, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард" - без задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, 25.02. 2020 року між Акціонерним товариством "Українська залізниця" (перевізник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард" (замовник) був укладений договір про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом (в редакції, що оприлюднено 31.05.2020 року, та яка вводиться в дію 01.07.2020 року) (далі - договір), відповідно до умов якого є організація та здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у власних вагонах перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах замовника, пов`язаних з цим супутніх послуг (далі послуги) і проведення розрахунків за ці послуги.

Згідно п. 1.4 договору надання послуг за договором може підтверджуватись залізничною накладною, накопичувальною карткою, зведеною відомістю, відомістю плати за користування вагонами, відомістю плати за подавання/забирання вагонів та маневрову роботу, зведеними відомостями та іншими документами.

Договір є укладеним з дня надання замовнику перевізником інформаційного повідомлення про укладення договору, але не раніше дня введення його в дію відповідно до п. 12.1 договору (п. 1.10 договору).

Відповідно до п. 2.1 договору замовник зобов`язаний сплачувати послуги перевізника та інші платежі, належні перевізнику за Договором з сум внесеної передоплати за кодом платника.

Самостійно визначати розмір попередньої оплати та періодичність її внесення на підставі діючих тарифів та умов Договору, при цьому зобов`язаний враховувати обсяг запланованих перевезень, вагонообіг, строк перебування вагону за межами України а інших послуг перевізника.

Згідно п. 2.1.5 договору замовник зобов`язаний відшкодовувати перевізнику витрати, пов`язані із затримками вагонів, контейнерів і вантажів з причин, що не залежать від перевізника, які виникли на станціях залізниць України, зокрема з наступних причин: неправильне оформлення відправниками перевізних документів; недодання до накладної документів, необхідних для виконання митних, санітарних та інших правил чи невірне їх оформлення; перевірка вантажів (маси вантажу) митними та іншими державними органами контролю; недотримання технічних умов розміщення та кріплення вантажів; недостатність грошових коштів та закриття коду платника; інші причини. Оплата вказаних послуг здійснюється шляхом писання з сум внесеної передоплати за кодом платника.

Відповідно до п. 2.1.7 договору замовник зобов`язаний у строки встановлені розділом 4 договору, підписувати акти звіряння розрахунків, зведені відомості.

Підписувати не пізніше двох робочих днів від дня надання послуг накопичувальні картки зборів за роботи (послуги) та штрафів, пов`язаних з перевезенням вантажів (вантажобагажу) форми ФДУ-92, відомості плати за користування вагонами форми ГУ-46, відомості плати за користування контейнерами форми ГУ-46к, відомості плати за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу форми ГУ-46а, а у випадку оформлення вказаних вище документів в паперовій формі на вимогу замовника - підписувати та надавати перевізнику не пізніше двох робочих днів від дня надання такої вимоги.

Відповідно до п. 2.3.4 договору перевізник зобов`язаний вести облік попередньої оплати, нарахованих і сплачених сум за здійснені перевезення і надані послуги, пов`язані з перевезенням вантажу та надавати замовнику відповідні розрахункові документи в електронній формі. Паперові копії таких документів надаються за зверненням замовника за цінами встановленими в Додатку1-1 до Договору через станцію або через один з підрозділів філії "Єдиний розрахунковий центр залізничних перевезень" АТ "Укрзалізниця", що вказано у такому зверненні замовника.

В разі оформлення первинних документів із зауваженням, їх паперові копії надаються замовнику безоплатно.

Пунктом 2.3.5 договору визначено, що перевізник зобов`язаний складати документи, передбачені п. 1.3, 1.4 та розділу 4 договору, щодо нарахування сум платежів.

Відповідно до п. 4.2 договору оплата послуг відповідно до договору здійснюється у національній валюті України на мовах попередньої оплати шляхом перерахування коштів на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання перевізника, вказаний в розділі 14 договору. Датою надходження платежів вважається дата зарахування коштів обслуговуючим банком на поточний рахунок перевізника зі спеціальним режимом використання.

Одержані на поточний рахунок з спеціальним режимом використання кошти перевізник зараховує на особовий рахунок замовника.

По мірі виконання перевезень та надання послуг, перевізником відображаються в особовому рахунку використання замовником коштів за добу для оплати: провізних платежів за перевезення, зазначених в накладних; суми додаткових зборів та додаткових послуг за вільними тарифами; плата за використання власних вагонів перевізника з межами України, що відображається в щодобових інформаційних повідомленнях; штрафів на підставі відповідних перевізних документів, накопичувальних карток, відомостей плати за користування вагонами (контейнерами), інформаційних повідомлень, тощо; пені (п. 4.4 договору).

Згідно п. 4.5 договору щодобово, упродовж періоду виконання договору, перевізник надає замовнику переліки перевізних документів в електронному вигляді (далі - щодобові переліки перевізних документів), які відображають облік коштів, перерахованих та витрачених замовником на виконання договору за звітну добу.

У відповідності до п. 4.6 договору не пізніше 10-го числа місяця наступного за звітним, перевізник надає замовнику зазначену вище виписку з його особового рахунку та зведену відомість для підписання останньої.

В зведеній відомості відображається плата за використання власних вагонів перевізника за межами України, плата за використання власних транспортерів перевізника в процесі надання послуг з перевезення вантажів (у вантажному та порожньому рейсах) по території України та за межами України, а також плата за послуги із супроводження великовантажних транспортерів спеціальним вагоном з бригадою, яка формується на підставі щодобових інформаційних повідомлень, штрафи, інші платежі, якщо це передбачено Договором.

За умовами п. 4.7 договору наявність підписаної зведеної відомості не позбавляє перевізника права здійснити донарахування не врахованої плати за надані послуги за минулі періоди за наявності для цього достатніх підстав.

Згідно з п. 4.8 Договору замовник упродовж 5 робочих днів з дня отримання зведеної відомості зобов`язаний надіслати перевізнику підписану зведену відомість.

У випадку підписання зведеної відомості із зауваженнями перевізником здійснюється перевірка наданих послуг та їх вартості на підставі окремого звернення замовника. За результатами перевірки, при наявності підстав, перевізником проводиться коригування, яке відображається в наступних зведених відомостях.

У випадку, якщо замовником не підписано зведену відомість упродовж 15 днів з дня її отримання без письмового обґрунтування, зведена відомість вважається погодженою обома сторонами без зауважень. Датою отримання зведеної відомості, у випадку направлення її в паперовій формі, вважається відмітка поштової служби на повідомленні про вручення рекомендованого листа або дата календарного штемпеля поштової служби у випадку повернення відправлення у зв`язку із закінченням терміну зберігання, незнаходження абонента за адресою (за зазначеною адресою не проживає), з відмовою адреса від одержання.

Відповідно до п. 4.9 договору у випадку незгоди з нарахованими платежами та сумою списаних з особового рахунку коштів замовник для проведення перевірки письмово повідомляє перевізника на вказану в розділі 7 договору адресу. У випадку виявлення перевізником неправильного нарахування платежів здійснюється перерахунок, після чого надлишок списаних коштів зараховується на особовий рахунок замовника, як оплата за майбутні перевезення або ж додатково сум внесеної попередньої оплати списуються кошти для оплати належних перевізнику платежів в порядку та строки передбачених законодавством.

Сторони домовились про використання електронного документообігу. Для організації електронного документообігу використовується власні інформаційні системи перевізника (п. 8.1 Договору).

Відповідно до п. 8.2 договору електронний документообіг між перевізником та замовником передбачає оформлення документів з накладенням КЕП (із застосуванням спеціалізованого інтерфейсу користувача), якщо їх оформлення в електронній фомрі реалізовано в інформаційних системах перевізника та нормативно-правовими актами не встановлено обов`язковість паперового оформлення.

Так, за твердженням позивача, відповідачем був сформований та направлений позивачу Перелік N 20200731, ознайомившись з яким встановлено, що 31.07.2020 року з особового рахунку позивача на підставі відомостей № 30079001 та № 30079002 в односторонньому порядку списано грошові кошти у сумі 3 275,28 грн з ПДВ, однак самі відомості позивачу на підпис не надавались, про їх складення позивача не було повідомлено.

Позивач зазначає, що безакцептне списання відповідачем вказаних коштів з особового рахунку позивача є протиправним та безпідставним, а також суперечить встановленому законодавством порядку, оскільки: відомості № 30079001 та № 30079002 були складені в паперовій формі, при запровадженні електронного документообігу; позивача чи його менеджера не було повідомлено про сам факт складення відомостей № 30079001 та № 30079002; відповідачем не дотримано встановлений п. 2.1.7 договору строк для підписання відомостей та Накопичувальної картки із запереченнями.

Разом з цим, за твердженням позивач, на підставі Накопичувальної картки №30070541, яка складена 30.07.2020 року о 12 год. 00 хв. (час накладення ЕЦП) з особового рахунку позивача 31.07.2020 року було списано грошові кошти у сумі 1 775,04 грн з ПДВ, що підтверджується Переліком № 20200731, чим порушено порядок здійснення розрахунків, оскільки станом на час списання коштів накопичувальна картка позивачем не підписана, час на її підписання із запереченнями не був вичерпаний, що підтверджується наданим відповідачем Актом загальної форми ГУ-23 № 3943, який складений лише 01.08.2020 року, тобто пізніше дати списання коштів, а тому відповідачем здійснено безакцептне списання коштів на підставі Накопичувальної картки №30070541.

Позивач зазначає, що з Накопичувальної картки 30070541 вбачається, що підставою для її складення є Акт загальної форми ГУ-23, який не відповідає законодавчо закріпленій формі, при цьому, з означеного акта вбачається, підставою для його складення є затримка у зв`язку із перевіркою ваги та усуненням комерційної непридатності, однак не зазначено в чому полягала необхідність перевірки такої ваги та причини непридатності.

Проте, за твердженням скаржника, жодних доказів виявлення розбіжності ваги під час вказаного переважування відповідачем позивачу не надавалось, як і не повідомлялось про нарахування штрафу згідно ст. 118 Статуту, а отже, оскільки розбіжності ваги не було виявлено, то і вина позивача у затримці відсутня.

Відповідно до ст. 908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Згідно ч.ч 1, 2, 5 ст. 307 Господарського кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства. Перевізники зобов`язані забезпечувати вантажовідправників бланками перевізних документів згідно з правилами здійснення відповідних перевезень.

Умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов`язань.

Відповідно до ст. 2 Статуту залізниць України він визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом. Статутом регламентуються порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під`їзних колій, а також взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту.

Згідно ст. 7 Статуту залізниць України залізниці здійснюють перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти між станціями, відкритими для виконання відповідних операцій. Станції здійснюють операції, пов`язані з перевезенням пасажирів, багажу і вантажобагажу з прийняттям видачею вантажів вагонними, дрібними відправками та в контейнерах, а за договорами з відправниками та одержувачами - їх навантаження і вивантаження. Станції можуть відкриватися для проведення усіх або окремих операцій.

Відповідно до ст. 17 Статуту залізниць України перевезення вантажів залізничним транспортом організовуються на договірних засадах. Форма договору про організацію перевезень вантажів встановлюється Правилами. Для забезпечення виконання договірних зобов`язань здійснюється місячне планування перевезень. Умови та порядок організації перевезення в усіх видах сполучення визначаються Правилами. Порядок розроблення, термін подання заявок, затвердження планів та облік виконання перевезень вантажів встановлюються Правилами.

Стаття 62 Статуту залізниць України визначає, що порядок розрахунків за перевезення і послуги встановлюється Укрзалізницею згідно з чинним законодавством.

Належні за перевезення вантажів і надання додаткових послуг платежі можуть вноситися готівкою, чеками, безготівково, якщо інше не передбачено законодавством, на станціях відправлення або передоплатою через розрахункові підрозділи залізниць.

Остаточні розрахунки між залізницями і одержувачами за перевезення вантажів і надання додаткових послуг здійснюються на станціях призначення.

Платежі за перевезення експортно-імпортних вантажів здійснюються згідно з міжнародними угодами та чинним законодавством.

Відповідно до п. 1.1 Правил розрахунків за перевезення вантажів (ст. 62 Статуту), зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 року за № 864/5085 та затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 року № 644 (далі - правила № 644), платежі за перевезення вантажів і надання додаткових послуг можуть уноситися готівкою, чеками, безготівково, якщо інше не передбачено законодавством, на станціях або передоплатою через розрахункові підрозділи залізниць.

Згідно з п. 2.4 та п. 2.6 Правил № 644 платник згідно з договором у порядку передоплати перераховує на рахунок розрахункового підрозділу кошти для оплати перевезень і додаткових послуг.

Розрахунковий підрозділ веде облік надходження коштів на особовий рахунок платника і використання їх платником для оплати перевезень та наданих залізницею послуг.

Облік витрачених коштів здійснюється на підставі перевізних документів, накопичувальних карток (додаток 3), відомостей плати за користування вагонами та контейнерами, за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу, які можуть бути оформлені в електронному вигляді (з накладенням електронного цифрового підпису).

Усі належні залізниці платежі за додаткові послуги, штрафи (які не були включені в перевізні документи і у відомості плати за користування вагонами та контейнерами) включаються в накопичувальні картки, які складаються станціями в трьох примірниках із зазначенням у них відомостей про надані послуги і їх вартість. Ці відомості підтверджуються підписами працівника станції і вантажовласника. Один примірник накопичувальної картки, відомості плати за користування вагонами та контейнерами, за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу надаються вантажовласнику.

У випадках, визначених чинним законодавством, на суми платежів і зборів, що підлягають сплаті, залізниця нараховує податок на додану вартість, сума якого відображається в особовому рахунку платника.

Порядок визначення плати за користування вагонами і контейнерами визначений Правилами користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25.02.99 № 113.

Відповідно до п. 3 Правил №113 облік часу користування вагонами і контейнерами та нарахування плати за користування ними проводиться на станціях відправлення та призначення за відомістю плати за користування вагонами форми ГУ-46, яка складається на підставі пам`яток про подавання/збирання вагонів форми ГУ-45, повідомлення про закінчення вантажних операцій з вагонами, актів про затримку вагонів форми ГУ-23 а, актів загальної форми ГУ-23.

Згідно п. 4 правил № 113 відомості плати за користування вагонами, контейнерами складаються на вагони, контейнери, що подаються під навантаження та вивантаження, є документами обліку часу перебування вагонів, контейнерів у пунктах навантаження та вивантаження та на під`їзних коліях і містять розрахунки платежів за користування вагонами, контейнерами.

Відомості плати за користування вагонами (контейнерами) мають підписуватися працівником станції і вантажовласника щоденно або в періоди пред`явлення їх станцією до розрахункового підрозділу, що встановлюються начальником залізниці.

У разі непогодження даних, зазначених у відомості, представник вантажовласника зобов`язаний підписати відомість із зауваженнями.

Відомість плати за користування вагонами (контейнерами) складається у трьох примірниках - два для залізниці і один для вантажовласника, окремо для вагонів і для контейнерів.

Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, 27.04.2020 року ТОВ "Грейнсвард" по залізничній накладній № 39012190 із станції Тернопіль було відправлено вагон № 95213526 із вантажем пшениця, станція призначення Одеса-Порт, одержувач ТОВ "Укрелеваторпром", відповідальний за навантаження менеджер Мироненко С.О.

29.04.2020 року на шляху слідування - станції Подільськ Одеської залізниці на динамічних вагах було виявлено різницю завантаження на візки у вагоні N 95213526 накладна № 39012190 (телеграфне повідомлення № 647), вагон відчеплено для перевірки. Вказані обставини зафіксовані актом загальної форми № 2055. Про дані обставини повідомлено вантажовідправника.

30.04.2020 року при огляді стану навантаження в присутності представника відправника ТОВ "Грейнсвард" Мироненко С.О., що діє на підставі доручення № 015 від 03.01.2020 року (наявна в матеріалах справи), виявлено вантаж - пшениця, завантажений не рівномірно, чим порушено вимоги пункту 3.10.3 глави 11 Додатку до СМГС.

30.04.2020 року силами відправника відбулось усунення комерційної несправності. Працівниками залізниці та повноважним представником ТОВ "Грейнсвард" для фіксування вказаних обставин складено акт № 36 про усунення комерційної несправності у вагоні № 95213562 за відправкою № 39012190 з вантажем пшениця.

Як вбачається з матеріалі справи вказаний акт підписано всіма присутніми без зауважень.

Статтею 6 Статуту залізниць України надано визначення терміну Технічні умови навантаження і кріплення вантажів - а саме це обов`язкові для дотримання всіма учасниками перевезення вимоги щодо розміщення, закріплення, способу навантаження, розвантаження вагонів, забезпечення безпеки руху, збереження залізничного рухомого складу та вантажів.

Відповідно до ст. 32 Статуту залізниць України відправник зобов`язаний підготувати вантаж з урахуванням його схоронності під час транспортування і здійснювати навантаження з виконанням Технічних умов.

Згідно п. 2.1.5 договору замовник зобов`язаний відшкодовувати перевізнику витрати, пов`язані із затримками вагонів, контейнерів і вантажів з причин, що не залежать від перевізника, які виникли на станціях залізниць України, зокрема з наступних причин: неправильне оформлення відправниками перевізних документів; недодання до накладної документів, необхідних для виконання митних, санітарних та інших правил чи невірне їх оформлення; перевірка вантажів (маси вантажу) митними та іншими державними органами контролю; недотримання технічних умов розміщення та кріплення вантажів; недостатність грошових коштів та закриття коду платника; інші причини. Оплата вказаних послуг здійснюється шляхом писання з сум внесеної передоплати за кодом платника.

В зв`язку із затримкою спірного вагона для усунення комерційної несправності станцією Подільськ нараховано наступні платежі на загальну суму 5050,32 грн, в тому числі:

- 91,08 грн - плата за користування вагоном;

- 3 184,20 грн - збір за маневрову роботу;

- 192,24 грн - телеграфний збір;

- 545,52 грн - зважування 1 вагона 2 рази;

- 1037,28 грн збір за зберігання вантажу, про що складено акт загальної форми № 38.

Відповідно до вимог Статуту та умов Договору, вищевказані платежі були віднесено на відправника - ТОВ -Грейнсвард"

Згідно з п. 1.10 правил № 644 платежі, збори, які виникли через затримку вагонів (контейнерів) з вантажами під час перевезення з вини відправника, оформляються станцією затримки відповідними документами, які надсилаються на станцію відправлення для стягнення цих платежів, зборів з відправника.

Відповідно до вимог п. 1.10 правил № 644, станцією Подільськ направлено копії документів на станцію Тернопіль для стягнення належних залізниці платежів з особового рахунку відправника ТОВ "Грейнсвард".

Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, 30.07.2020 року станцією Тернопіль, плату за користування у сумі 75,90 грн (разом з ПДВ - 91,08 грн.) включено у відомість плати за користування вагонами N 30079001, збір за маневрову роботу в розмірі 2653,50 грн (з ПДВ - 3184,20 грн) - у відомість за подавання та забирання вагонів та маневрову роботу N 30079002, які складені в паперовій формі. Інші платежі на загальну суму 1479,20 грн (разом з ПДВ - 1775,04 грн) включено у електронну накопичувальну картку 30070541 від 30.07.2020 року.

При цьому, колегія суддів приймає до уваги, що, станцією Тернопіль 30.07.2020 року було складено акт загальної форм № 3908, згідно з яким вантажовласник ТОВ "Грейнсвард" не з`явився для підпису відомості ф. ГУ-46 № 30079001 та № 30079002.

Відповідно до п. 5.1 Роз`яснення Президії Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею" N 04-5/601 від 29.05.2002, перевізні документи, відомості плати за користування вагонами і контейнерами, накопичувальні картки мають бути підписані уповноваженим працівником платника. У разі відмови від підписання зазначених документів станція складає акт загальної форми, додає його до відповідного документа та надсилає в ТехПД для списання грошей з особового рахунку. У разі незгоди платника з підставами або розміром нарахування він має право звернутися з претензією та/або позовом до залізниці з вимогою повернути у встановленому Статутом (457-98-п) порядку на особовий рахунок зайво нараховану суму.

Відповідно до п. 4.5. договору щодобово, упродовж періоду виконання Договору, перевізник надає замовнику переліки перевізних документів в електронному вигляді (далі - щодобові переліки перевізних документів), які відображають облік коштів, перерахованих та витрачених замовником на виконання Договору за звітну добу

Тобто, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що ТОВ "Грейнсвард" зразу ж після отримання переліку було відомо про нараховані і списані з його особового рахунку кошти. Однак представник вантажовласника не з`явився на станцію Тернопіль, не підписав вказаних відомостей та у жодній формі не висловлював своїх заперечень, зауважень чи застережень щодо нарахованих платежів.

З огляду на викладене, колегія суддів критично оцінює твердження скаржника, що відповідачем було порушено встановлений чинним законодавством порядок складання та направлення відомостей №30079001 та 30079002, порушено право позивача бути ознайомленим із даними, зазначеними у них.

При цьому, відповідно до п 4.8. Договору замовник упродовж 5 робочих днів з дня отримання зведеної відомості зобов`язаний надіслати перевізнику підписану зведену відомість.

У випадку підписання зведеної відомості із зауваженнями перевізником здійснюється перевірка наданих послуг та їх вартості на підставі окремого звернення замовника. За результатами перевірки, при наявності підстав, перевізником проводиться коригування, яке відображається в наступних зведених відомостях.

Як вбачається з матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард" лише 17.08.2020 року направив на адресу відповідача листа № 1708-050 про надання йому інформації щодо списаних з його особового рахунку коштів по відомостях № № 30079001, 30079002 на загальну суму 3 275,28 грн (який в свою чергу не містив запитів щодо списання коштів по накопичувальній картці № 30070541) із зазначенням про порушення вимог п. 2.6 Правил розрахунків.

При цьому, колегія суддів приймає до уваги, що вищевказаний лист не містить заперечень, зауважень та застережень щодо підстав нарахування.

Водночас, після надання 04.09.2020 року залізницею відповіді про те, що жодних порушень з боку залізниці не виявлено, а нарахування і списання коштів є правомірним та надано копії відповідних документів, жодних зауважень, застережень, заперечень та претензій з приводу спірних сум на адресу залізниці не надходило, протилежного матеріали справи не містять.

Разом з тим, колегія суддів не приймає як належне посилання позивача, як на підставу для скасування оскаржуваного рішення на Технологію формування та обробки електронних відомостей плати за користування вагонами ф.ГУ-46, відомостей плати за подавання, забирання та маневрову роботу ф.ГУ-46а та накопичувальних карток форми ФДУ-92, оскільки запровадження електронного документообігу не позбавляє залізниці можливості складати паперові платіжні документи.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. 1-3 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оцінка предмету заявленого позову, а відтак наявності підстав для захисту порушеного права позивача про яке ним зазначається в позовній заяві здійснюється судом на розгляд якого передано спір крізь призму оцінки спірних правовідносин та обставин (юридичних фактів), якими позивач обґрунтовує заявлені вимоги (аналогічні висновки викладено у постановах КГС ВС від 19.09.2019 року у справі № 924/831/17, від 28.11.2019 року у справі № 910/8357/18).

17.10.2019 року набув чинності Закон України № 132-IX від 20.09.2019 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні", яким було, зокрема внесено зміни до ГПК України змінено назву ст. 79 Господарського процесуального кодексу України з "Достатність доказів" на нову - "Вірогідність доказів" та викладено її у новій редакції, фактично впровадивши в господарський процес стандарт доказування "вірогідності доказів". Стандарт доказування "вірогідності доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови КГС ВС від 02.10.2018 року у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 року у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 року у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 року у справі № 917/2101/17).

Аналогічна правова позиція міститься у постанові ВП ВС від 18.03.2020 року у справі № 129/1033/13-ц.

Так, матеріали справи не містять, а скаржником не було надано ані суду першої інстанції, ані суду апеляційної інстанції жодних належних та допустимих в розумінні ст.ст. 73, 76-79, 86, 269 Господарського процесуального кодексу України доказів із обґрунтуванням відсутності у залізниці права нараховувати додаткові збори за затримку, що виникла з вини позивача в результаті неправильного навантаження вагона, матеріали справи не містять, як і не містить позовна заява.

Щодо твердження скаржника, що безакцептне списання відповідачем коштів з особового рахунку позивача є протиправним та безпідставним, а також суперечить встановленому законодавством порядку, колегія суддів відзначає наступне.

Як правильно встановлено судом першої інстанції, зі змісту акту загальної форми № 38 від 30.04.2020 року (наявний в матеріалах справи) вбачається, що останній відповідає формі ГУ-23 (додаток 6 до Правил користування вагонами), оскільки містяться всі дані, а саме в присутності кого він складений, станції відправлення та призначення, № накладної, № вагону, найменування вантажу, опис обставин, що викликали складання акта, підписи.

Акта № 36 про усунення комерційної несправності у вагоні N 95213526 за відправкою N 39012190 з вантажем пшениця, в свою чергу був підписаний без заперечень та зауважень в тому числі представником позивача - Мироненко С.О., який діє на підставі довіреності N 015 від 03.01.2020 року.

Пунктом 2.1.5 договору визначено, що замовник зобов`язаний відшкодовувати перевізнику витрати, пов`язані із затримками вагонів, контейнерів і вантажів з причин, що не залежать від перевізника, які виникли на станціях залізниць України, зокрема з наступних причин: неправильне оформлення відправниками перевізних документів; недодання до накладної документів, необхідних для виконання митних, санітарних та інших правил чи невірне їх оформлення; перевірка вантажів (маси вантажу) митними та іншими державними органами контролю; недотримання технічних умов розміщення та кріплення вантажів; недостатність грошових коштів та закриття коду платника; інші причини. Оплата вказаних послуг здійснюється шляхом писання з сум внесеної передоплати за кодом платника.

Тобто, згідно п. 2.1.5 договору замовник зобов`язаний відшкодовувати перевізнику витрати, пов`язані із затримками вагонів, контейнерів і вантажів з причин, що не залежать від перевізника, які виникли на станціях залізниць України, зокрема у разі недотримання технічних умов розміщення та кріплення вантажів, яке встановлено актом № 36.

До вказаних витрат включається збір за телеграфне повідомлення, яким був проінформований відправник про виявлене порушення технічних умов навантаження, зважування вагонів, а також збір за зберігання вантажу.

При цьому, матеріали справи не мітять належних та допустимих доказів, яким підтверджується та обставина, що він у будь-якій формі висловлював свою незгоду із нарахуваннями включеними в електронну накопичувальну картку №30070541, яка у встановленому порядку була направлена йому на узгодження відповідно до вимог п. 2.2 Технології. Проставлений на вказаній накопичувальній картці ЕЦП працівника станції ОСОБА_1 свідчить про те, що накопичувальна картка направлена на узгодження ТОВ "Грейнсвард" 30.07.2020 року в 12.00. Згідно з п. 3.3 Технології якщо був вичерпаний час, передбачений договором на узгодження накопичувальної клієнтом, в АС Клієнт УЗ змінюється стан накопичувальної картки на "Прострочена". У п. 4.3 Технології зазначено, що для обробки накопичувальної картки, що має стан "Прострочена", працівник станції повинен зазначити номер та дату складеного акту форми ГУ-23 про відмову від підпису, після цього працівнику станції надається можливість виконати операцію "Підтвердити накопичувальну картку", при цьому накладається ЕЦП працівника станції.

Долучена до позовної заяви накопичувальна картка містить ЕЦП працівника станції Тернопіль Дудяк Людмили Василівни вчинений 01.08.2020 року в 14:22.

Крім того, матеріал справи містять акт загальної форми № 3943 від 01.08.2020 року про відмову позивача від підпису накопичувальної картки №30070541.

З огляду на викладене, колегія судів погоджується з висновком суду першої інстанції, що залізницею дотримано встановлений договором час на узгодження накопичувальної картки, а платник, маючи на узгодженні платіжний документ, впродовж більш ніж дві доби не вчинив будь-яких дій щодо нього. Незгода із врахованими платежами, включеними в накопичувальну картку №30070541, висловлена виключно у позовній заяві.

Водночас, як правильно встановлено судом першої інстанції, списані із особового рахунку платника кошти 31.07.2020 року, жодним чином не порушує прав ТОВ "Грейнсвард", оскільки в п. 4.7. договору сторони передбачили можливість перевізника здійснити донарахування не врахованої плати за надані послуги за минулі періоди за наявності для цього достатніх підстав.

Посилання скаржника на практику розгляду подібних правовідносин Господарським судом міста Києва в рішеннях від 24.05.2018 року у справі №910/1035/18, від 11.10.2018 року у справі №910/12071/18 та від 10.02.2021 року у справі №910/15588/20 є неприйнятними з огляду на ст. 236 Господарського процесуального кодексу України та те, що такі рішення прийнято з огляду на іншу фактично-доказову базу у відповідних справах, тобто хоча й за подібного правового регулювання, але за інших встановлених обставин, і за інших поданих сторонами й оцінених судами доказів, у залежності від яких (обставин і доказів) прийнято відповідне судове рішення.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні позову.

Разом з цим, колегія суддів приймає до уваги, що мотиви апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард" фактично зводяться до мотивів викладених у позовній заяві, висновки по яким були зроблені судом першої інстанції у оскаржуваному рішенні.

Колегія суддів зазначає, що хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін (рішення Суду у справі Трофимчук проти України no. 4241/03 від 28.10.2010 року).

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 09.12.1994 року Європейського суду з прав людини у справі "Руїс Торіха проти Іспанії").

Отже, зазначені в апеляційних скаргах доводи не знайшли свого підтвердження під час перегляду рішення судом апеляційної інстанції, апелянти не подали жодних належних та допустимих доказів на підтвердження власних доводів, які могли б бути прийняті та дослідженні судом апеляційної інстанції в розумінні ст.ст. 73, 76-79, 86, 269 Господарського процесуального кодексу України. А тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Судові витрати, згідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покласти на апелянта.

Суд апеляційної інстанції роз`яснює, що, за загальним правилом, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 275, 276 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард" на рішення Господарського суду міста Києва від 11.05.2021 року у справі № 910/3563/21 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 11.05.2021 року у справі №910/3563/21 залишити без змін.

3. Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, покласти на апелянта.

4. Матеріали справи №910/3563/21 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та, за загальним правилом, не підлягає оскарженню до Верховного Суду крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя В.В. Сулім

Судді А.Г. Майданевич

О.М. Гаврилюк