ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2021 року м.Харків Справа № 913/507/21

Господарський суд Луганської області у складі судді Масловського С.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи за позовом

за позовом Державного підприємства "Сєвєродонецька теплоелектроцентраль" (місцезнаходження: вул. Промислова, буд. 17, м. Сєвєродонецьк, Луганська область, 93400)

до відповідача - Фізичної особи - підприємця Жукової Людмили Вікторівни (місцезнаходження: АДРЕСА_1 )

про стягнення 45053 грн 84 коп.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державне підприємство "Сєвєродонецька теплоелектроцентраль" звернулось до Господарського суду Луганської області з позовом до Фізичної особи - підприємця Жукової Людмили Вікторівни, в якому просить суд стягнути заборгованість за договором №540 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води від 01.02.2018 в сумі 45053 грн 84 коп., з яких: 33551 грн 40 коп. - основний борг, 1317 грн 12 коп. - 3% річних, 3272 грн 55 коп. - інфляційні втрати та 6912 грн 77 коп. - пеня.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань по оплаті послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води за листопад 2018 - квітень 2021 за договором про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води №540 від 01.02.2018.

Позивачем зазначено, що відповідно до рахунків - актів за опалювальний період 2018-2019 роки за період з листопада 2018 по квітень 2019, за опалювальний період 2019-2020 роки за період з жовтня 2019 по квітень 2020 та за опалювальний період 2020-2021 роки за період з листопада 2020 по квітень 2021 були надані послуги з постачання теплової енергії у вигляді гарячої води для централізованого опалення на суму 33551 грн 40 коп.

Однак, відповідачем послуги з постачання теплової енергії у вигляді гарячої води для централізованого опалення сплачені не були, у зв`язку з чим утворилась заборгованість за договором в розмірі 33551 грн 40 коп.

У зв`язку з простроченням оплати послуг за договором, позивачем відповідно до ст. 625 ЦК України нараховані - 3% річних в загальній сумі 1317 грн 12 коп, інфляційні втрати в загальній сумі 3272 грн 55 коп.

Також, позивачем відповідно до ч. 2 ст. 551 ЦК України та ст. 1 Закону України "Про відповідальність суб`єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій" нарахована пеня в сумі 6912 грн 77 коп.

Згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями позовну заяву передано на розгляд судді Масловському С.В.

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 09.08.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №913/507/21, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику представників сторін (без проведення судового засідання).

Відповідно до ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Враховуючи, що відповідачем не подано відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк, суд розглядає справу за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши наявні матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд Луганської області, -

ВСТАНОВИВ:

01.02.2018 між Державним підприємством "Сєвєродонецька теплоелектроцентраль" (виконавець за договором) та фізичною особою - підприємцем Жуковою Людмилою Вікторівною (споживач за договором) укладено договір №540 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, відповідно до умов якого виконавець зобов`язується своєчасно надавати споживачеві відповідної якості послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, а споживач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені договором.

Відповідно до п.1.3 договору, об`єктом надання послуг за договором є: опалювальна площа об`єкту 406,3 кв.м за адресою: м. Сєвєродонецьк, пр. Гвардійський, 24А/83, об`єм теплової енергії в Q на рік = 7,013 Гкал/рік з максимальним тепловим навантаженням EQ= 0,0033 Гкал/годину, згідно з розрахунку теплового потоку через поверхню ізольованих трубопроводів приміщення, виконаний ТОВ НВП "ТВК".

Відповідно до п.2.2.-2.3. договору розрахунковий розмір щомісячної плати за надані послуги згідно з нормативами (нормами) споживання на момент укладення договору наведено у додатку №1 до договору. Плата за надані послуги за наявності засобів обліку теплової енергії справляється за їх показаннями згідно з п.п. 10-13 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення.

Розрахунковим періодом є календарний місяць. У разі застосування щомісячної системи оплати послуг платежі вносяться не пізніше 25 числа місяця, що настає за розрахунковим, згідно рахунків, отриманих споживачем самостійно або уповноваженою ним особою (представником) до 15 числа місяця, що настає за розрахунковим, у відділі збуту теплової енергії виконавця, що знаходиться за адресою: м. Сєвєродонецьк, вул. Федоренка, буд. 37. Неотримання або несвоєчасне отримання рахунку не звільняє споживача від обов`язку оплати послуг з постачання теплової енергії. У разі застосування авансової системи оплати послуг, платежі вносяться за один календарний місяць у розмірі нарахованої суми за місяць, що йому передував (.3.1. договору).

Відповідно до п.3.6. договору за несвоєчасне внесення плати із споживача стягується пеня у розмірі, встановленому законом .

Розділом 4 "Права та обов`язки сторін" передбачено, що споживач зобов`язаний оплачувати послуги в установлений договором строк; у разі несвоєчасного внесення плати за послуги сплачувати пеню в установленому законом порядку (п.4.2.1, п. 4.2.5 договору); виконавець зобов`язаний своєчасно надавати споживачу послуги в установлених обсягах, належної якості, безпечні для його життя, здоров`я та які не спричиняють шкоди його майну, відповідно до вимог законодавства, Правил та договору; виконавець має право нараховувати у разі несвоєчасного внесення споживачем плати за надані послуги пеню у розмірі, встановленому законодавством та договором (п.4.4.1, п. 4.3.1 договору).

Відповідно до п.5.1. договору споживач несе відповідальність згідно із законодавством та договором за недотримання вимог нормативно - правових актів у сфері житлово - комунальних послуг; несвоєчасне внесення платежів за послуги - шляхом сплати пені; втручання у роботу засобів обліку теплової енергії; порушення зобов`язань, установлених законом та договором.

Пунктом 9.1 сторони погодили, що договір укладається на три роки і набирає чинності з дня його укладення. Договір вважається щороку продовженим, якщо за місяць до закінчення строку його дії однією із сторін не буде письмово заявлено про його розірвання або необхідність перегляду.

Додатком №1 до договору сторони погодили розрахунок плати за послуги з централізованого опалення згідно з нормативами (нормами) споживання, відповідно до якого розрахунок плати за опалювальний сезон орієнтовно складає 7,013 Гкал/рік в сумі 12571,36 грн без ПДВ, в тому числі ПДВ 20% 2514,27 грн, всього 15085,64 грн з ПДВ.

Опалювальний сезон 2018-2019 років було розпочато - 28.10.2018 на підставі рішення виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради "Про початок опалювального сезону 2018-2019 років" №752 від 10.10.2018.

Завершено опалювальний сезон 2018-2019 років - 10.04.2019 на підставі рішення виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради №379 від 26.03.2019 "Про завершення опалювального періоду 2018-2019 років".

Опалювальний сезон 2019-2020 років було розпочато - 28.10.2018 на підставі рішення виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради "Про початок опалювального сезону 2019-2020 років" №1035 від 30.09.2019, з урахуванням рішення виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради №1093 від 18.10.2019 "Провнесення змін до рішення виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради №1035 від 30.09.2019 "Про початок опалювального сезону 2019-2020 років".

Завершено опалювальний сезон 2019-2020 років - 15.04.2020 на підставі рішення виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради №212 від 03.04.2020 "Про завершення опалювального періоду 2019-2020 років".

Опалювальний сезон 2020-2021 років було розпочато - 26.102020 на підставі розпорядження керівника військово - цивільної адміністрації міста Сєвєродонецьк Луганської області №678 від 21.10.2020 "Про початок опалювального сезону 2020-2021 років".

Завершено опалювальний сезон 2020-2021 років - 11.04.2021 на підставі розпорядження керівника Сєвєродонецької міської військово - цивільної адміністрації №249 від 31.03.2021 "Про завершення опалювального періоду 2020-2021 років".

Відповідно до акту про включення теплоустановок №0151 від 14.11.2018 відкриті вводні засувки та подано теплоносій на систему опалення будинку за адресою: пр-т. Гвардійский, 24А.

Відповідно до акту про включення теплоустановок №0151 від 29.10.2019 відкриті вводні засувки та подано теплоносій на систему опалення будинку за адресою: пр-т. Гвардійский, 24А.

Позивачем були виставлені відповідачу рахунки - акти за надані послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води на загальну суму 33551,40 грн, а саме:

- №540 від 30.11.2018 за листопад 2018 на суму 1529,77 грн, в тому числі ПДВ 254,96 грн;

- №540 від 31.12.2018 за грудень 2018 на суму 2963,95 грн, в тому числі ПДВ 493,99 грн;

- №540 від 31.01.2019 за січень 2019 на суму 2344,22 грн, в тому числі ПДВ 390,70 грн;

- №540 від 28.02.2019 за лютий 2019 на суму 2117,36 грн, в тому числі ПДВ 352,89 грн;

- №540 від 31.03.2019 за березень 2019 на суму 2117,36 грн, в тому числі ПДВ 352,89 грн;

- №540 від 30.04.2019 за квітень 2019 на суму 453,72 грн, в тому числі ПДВ 75,62 грн;

- №540 від 31.10.2019 за жовтень 2019 на суму 226,86 грн, в тому числі ПДВ 37,81 грн;

- №540 від 30.11.2019 за листопад 2019 на суму 2041,74 грн, в тому числі ПДВ 340,29 грн;

- №540 від 31.12.2019 за грудень 2019 на суму 2344,22 грн, в тому числі ПДВ 390,70 грн;

- №540 від 31.01.2020 за січень 2020 на суму 2344,22 грн, в тому числі ПДВ 390,70 грн;

- №540 від 29.02.2020 за лютий 2020 на суму 2192,99 грн, в тому числі ПДВ 365,50 грн;

- №540 від 31.03.2020 за березень 2020 на суму 2344,22 грн, в тому числі ПДВ 390,70 грн;

- №540 від 30.04.2020 за квітень 2020 на суму 1134,30 грн, в тому числі ПДВ 189,05 грн;

- №540 від 30.11.2020 за листопад 2020 на суму 1394,30 грн, в тому числі ПДВ 232,38 грн;

- №540 від 31.12.2020 за грудень 2020 на суму 1879,30 грн, в тому числі ПДВ 313,22 грн;

- №540 від 31.01.2021 за січень 2021 на суму 1879,30 грн, в тому числі ПДВ 313,22 грн;

- №540 від 28.02.2021 за лютий 2021 на суму 1697,42 грн, в тому числі ПДВ 282,90 грн;

- №540 від 31.03.2021 за березень 2021 на суму 1879,30 грн, в тому числі ПДВ 313,22 грн;

- №540 від 30.04.2021 за квітень 2021 на суму 666,85 грн, в тому числі ПДВ 111,14 грн.

Рахунки-акти за надані послуги були направлені відповідачу листами з оголошеною цінністю та експрес листами за адресою реєстрації відповідача: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Новікова, буд. 11 А, кв. 97.

06.02.2019 позивачем на адресу відповідача була надіслана претензія №08-14-41 про сплату боргу за постачання теплової енергії в гарячій воді на потреби централізованого опалення за період з 01.11.2018 по 31.12.2018 в сумі 4493,72 коп.

05.06.2019 позивачем на адресу відповідача була надіслана претензія №08-14-116 про сплату боргу за постачання теплової енергії в гарячій воді на потреби централізованого опалення за період з 01.01.2019 по 06.04.2019 в сумі 7032,66 грн.

22.01.2020 позивачем на адресу відповідача була надіслана претензія №08-14-38 про сплату боргу за постачання теплової енергії в гарячій воді на потреби централізованого опалення за період з 01.10.2019 по 31.12.2019 в сумі 4612,82 грн.

26.05.2020 позивачем на адресу відповідача була надіслана претензія №08-14-191 про сплату боргу за постачання теплової енергії в гарячій воді на потреби централізованого опалення за період з 01.01.2020 по 30.04.2020 в сумі 8015,73 грн.

25.01.2021 позивачем на адресу відповідача була надіслана претензія №08-14-43 про сплату боргу за постачання теплової енергії в гарячій воді за період з 01.11.2020 по 31.12.2020 в сумі 3273,60 грн.

25.05.2021 позивачем на адресу відповідача була надіслана претензія №08-14-52 про сплату боргу за постачання теплової енергії в гарячій воді на потреби централізованого опалення за період з 01.01.2021 по 30.04.2021 в сумі 6122,87 грн.

Як стверджує позивач, відповідачем заборгованість за послуги з постачання теплової енергії за період листопад 2018- квітень 2021 сплачена не була, що стало підставою для звернення з відповідним позовом до суду для відновлення своїх порушених прав та інтересів.

Відповідно до умов ч. 2 ст. 551 ЦК України та ст. 1 Закону України "Про відповідальність суб`єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій" позивачем нарахована пеня за загальний період з 26.12.2020 по 31.05.2021 за зобов`язаннями листопада 2020 - квітня 2021 в сумі 6912,77 грн.

Крім того, відповідачу відповідно ст. 625 ЦК України нараховані 3% річних за загальний період з 26.12.2018 по 31.05.2021 за зобов`язаннями листопада 2018 - квітня 2021 в сумі 1317,12 грн та інфляційні втрати за загальний період з січень 2019 - травень 2021 за зобов`язаннями листопада 2018- квітня 2021 в сумі 3272,55 грн.

Приписами ч. 1 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) врегульовано, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, і такою дією є фактичне постачання теплової енергії та її отримання відповідачем.

Відповідно до ст. 173 Господарського кодексу України (далі - ГК України) господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно з ч. 1 ст. 275 ГК України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

У відповідності до норм ч. 6 та ч. 7 ст. 276 ГК України розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених/визначених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору. Договір може передбачати попередню оплату, планові платежі з наступним перерахунком або оплату, що проводиться за вартість прийнятих ресурсів.

Правове регулювання правовідносин, пов`язаних з виробництвом, транспортуванням, постачанням та використанням теплової енергії з метою забезпечення енергетичної безпеки України, підвищення енергоефективності функціонування систем теплопостачання, створення і удосконалення ринку теплової енергії та захисту прав споживачів та працівників сфери теплопостачання здійснюється Законом України "Про теплопостачання".

У відповідності до ст. 1 Закону України "Про теплопостачання" постачання теплової енергії (теплопостачання) - господарська діяльність, пов`язана з наданням теплової енергії (теплоносія) споживачам за допомогою технічних засобів транспортування та розподілом теплової енергії на підставі договору.

Згідно з п.1 ст. 13 Закону України № 1875-IV від 24.06.2004 "Про житлово-комунальні послуги" (далі - Закон № 1875), в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, залежно від функціонального призначення житлово-комунальними послугами є, зокрема, комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газопостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо).

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 16 Закону № 1875 комунальні послуги надаються споживачам безперебійно, виключно за винятком часу перерв на міжопалювальний період для систем опалення, рішення про початок та закінчення якого приймається виконавчими органами відповідних місцевих рад або місцевими державними адміністраціями виходячи з кліматичних умов згідно з правилами та іншими нормативними документами.

Пунктом 5 ч. 3 ст. 20 Закону №1875 встановлено, що споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 6 ст. 19 Закону України "Про теплопостачання" споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За правилами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 статті 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За положеннями ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи вищевикладене, судом встановлено, що позивачем, як енергопостачальною організацією, на виконання умов договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води №540 від 01.02.2018 було поставлено відповідачу, як споживачу, теплову енергію у вигляді гарячої води га потреби централізованого опалення за період листопад 2018 - квітень 2019, жовтень 2019 - квітень 2020, листопад 2020 - квітень 2021 на загальну суму 33551 грн 40 коп., що підтверджується рахунками - актами, які були направлені на адресу відповідача: Луганська область, м.Сєвєродонецьк, вул. Новікова, буд. 11 А, кв. 97. Проте, відповідачем свої зобов`язання за договором щодо сплати грошових коштів за поставлену теплову енергію виконані не були. Станом на момент розгляду справи доказів протилежного до суду надано не було.

За таких обставин суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача суми основної заборгованості за договором про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води №540 від 01.02.2021 є законною, обґрунтованою, доведеною належним та допустимими доказами, та такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі, а саме в сумі 33551 грн 40 коп.

Позивач на підставі ст.625 Цивільного кодексу України просить стягнути з відповідача 3% річних за несвоєчасну оплату поставленої теплової енергії за зобов`язаннями листопада 2018 - квітня 2021 за загальний період з 26.20.218 по 31.05.2021 в загальній сумі 1317 грн 12 коп. та інфляційні втрати за несвоєчасну оплату поставленої теплової енергії за зобов`язаннями листопада 2018 - квітня 2021 за загальний період з січня 2019 по травень 2021 в загальній сумі 3272 грн 55 коп.

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Пунктом 1 ст.612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Виходячи зі змісту ч.2 ст.193 ГК України встановлено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

За положеннями частини 2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд зазначає, що індекс споживчих цін (індекс інфляції) обчислюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі статистики і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. На даний час індекс інфляції розраховується Державною службою статистики України і щомісячно публікується, зокрема, в газеті "Урядовий кур`єр". Отже, повідомлені друкованими засобами масової інформації з посиланням на зазначений державний орган відповідні показники згідно з статтями 17, 18 Закону України "Про інформацію" є офіційними і можуть використовуватися господарським судом і учасниками судового процесу для визначення суми боргу. Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Суд, перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних встановив, що позивачем при розрахунку були допущені арифметичні помилки.

За розрахунком суду, зробленого за допомогою "Юридичної інформаційно - пошукової системи "Законодавство", сума 3% річних за зобов`язаннями листопада 2018 - квітня 2021 за загальний період з 26.12.2018 по 31.05.2021 складає 1316 грн 39 коп., а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача 3% за несвоєчасну оплату поставленої теплової енергії за зобов`язаннями листопада 2018 - квітня 2021 за загальний період 26.12.2018- 31.05.2021 є законними, обґрунтованими, доведеними належними та допустимими доказами, та такими, що підлягають задоволенню частково в сумі 1316 грн 39 коп..

Суд, перевіривши наданий позивачем розрахунок інфляційних втрат за допомогою "Юридичної інформаційно - пошукової системи "Законодавство", встановив, що він є вірним, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача інфляційних витрат за несвоєчасну оплату поставленої теплової енергії за зобов`язаннями листопада 2018 - квітня 2021 за загальний період січень 2019 - травень 2021 в загальному розмірі 3272 грн 55 коп. є законними, обґрунтованими, доведеними належними та допустимими доказами, та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Щодо позовних вимог про стягнення пені за несвоєчасну оплату поставленої теплової енергії, судом зазначено наступне.

Судом встановлено, що позивачем за несвоєчасну оплату поставленої теплової енергії нарахована пеня в розмірі 6912 грн 77 коп., а саме: за зобов`язанням листопада 2020 за період з 26.12.2020 по 31.05.2021; за зобов`язанням грудня 2020 за період з 26.01.2021 по 31.05.2021; за зобов`язанням січня 2021 за період з 26.02.2021 по 31.05.2021; за зобов`язанням лютого 2021 за період з 26.03.2021 по 31.05.2021; за зобов`язанням березня 2021 за період з 26.04.2021 по 31.05.2021; за зобов`язанням квітня 2021 за період з 26.05.2021 по 31.05.2021.

Пунктом 1 ст. 216 ГК України встановлено що, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно з п. 1 ст. 218 ГК України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Відповідно до п. 1 ст. 230 ГК України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно зі ст. 546, 547 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частина 2 ст. 551 ЦК України визначає, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі, якщо таке збільшення не заборонено законом.

Сторони можуть домовитись про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків передбачених законом.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом зокрема сплата неустойки.

Частиною 1 статті 26 Закону №2189-VIII від 09.11.2017 "Про житлово комунальні - послуги" передбачено, що у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі, встановленому в договорі, але не вище 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу.

Проте, дія зазначеної норми була зупинена відповідно до Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» №533-IX від 17 березня 2020 року, який набрав чинності 18 березня 2020 року, а саме п.2 Прикінцевих та перехідних положень закону встановлено, що до 01.07.2020 зупинено дію пункту 10 частини другої та пункту 2 частини четвертої статті 7 та частини першої статті 26 Закону України "Про житлово-комунальні послуги".

Крім того, відповідно до підпункту 4 пункту 3 розділу ІІ Прикінцеві положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» №530-ІХ від 17 березня 2020 року, що набрав чинності 17 березня 2020 року, на період дії карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), та протягом 30 днів з дня його відміни забороняється, зокрема, нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені) за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги.

Згідно постанов Кабінету Міністром України №211 від 11.03.2020 «Про запобігання поширенню на території України короновірусу «COVID-19» (зі змінами) та №392 від 20 травня 2020 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів» з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19 на всій території України встановлено карантин з 12.03.2020 по 31.07.2020, який постановами Кабінету Міністрів України був неодноразово продовжений.

Постановою Кабінету Міністрів України №981 від 22.09.2021 «Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України», зокрема, продовжено карантин до 31.12.2021.

З огляду на вищенаведене, оскільки пеня нараховувалась позивачем за період з 26.12.2020 по 31.05.2021, тобто в період дії карантину, господарський суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача пені за несвоєчасну оплату поставленої теплової енергії за зобов`язаннями листопада 2020 - квітня 2021 за загальний період з 26.12.2020 по 31.05.2021 в сумі 6912 грн 77 коп. не є законною та обґрунтованою, а тому задоволенню не підлягає.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є законними, обґрунтованими, доведеними належним та допустимими доказами, але такими, що підлягають задоволенню частково, а саме: основна заборгованість в сумі 33551 грн 40 коп., інфляційні втрати в сумі 3272 грн 55 коп., 3% річних в сумі 1316 грн 39 коп.

Відповідно до ст. 129 ГПК України оплата судових витрат покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 238, 240-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з фізичної особи - підприємця Жукової Людмили Вікторівни на користь Державного підприємства "Сєвєродонецька теплоелектроцентраль" основну заборгованість в сумі 33551 грн 40 коп., інфляційні втрати в сумі 3272 грн 55 коп., 3% річних в сумі 1316 грн 39 коп., та витрати зі сплати судового збору в сумі 1921 грн 67 коп.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції у строки, передбачені ст.256 Господарського процесуального кодексу України та порядку, визначеному пп.17.5 п.17 ч.1 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Позивач - Державне підприємство "Сєвєродонецька теплоелектроцентраль" (місцезнаходження: вул. Промислова, буд. 17, м. Сєвєродонецьк, Луганська область, 93400, ідентифікаційний номер 00131050)

Відповідач - Фізична особа - підприємець Жукова Людмила Вікторівна (місцезнаходження: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )

Повний текст рішення складено та підписано 11.10.2021.

Суддя Сергій МАСЛОВСЬКИЙ