УХВАЛА

06 жовтня 2021 року

м. Київ

Справа № 918/1195/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Міщенка І. С. - головуючого, Берднік І. С., Зуєва В. А.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго"

на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 10 серпня 2021 року (головуючий - Розізнана І. В., судді: Гудак А. В., Мельник О. В.) і рішення Господарського суду Рівненської області від 20 квітня 2021 року (суддя Романюк Ю. Г.), у справі

за позовом Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго"

про стягнення 10 624 403,52 грн,

ВСТАНОВИВ:

16 вересня 2021 року до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 10 серпня 2021 року і рішення Господарського суду Рівненської області від 20 квітня 2021 року у справі № 918/1195/20, в якій скаржник просить скасувати судові рішення в частині стягнення 50 % пені у розмірі 1 184 876,70 грн та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Дослідивши матеріали касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 293 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо Верховний Суд уже викладав у своїй постанові висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі на судове рішення, зазначене у пунктах 1, 4 частини першої статті 287 цього Кодексу, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку (крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку або коли Верховний Суд вважатиме за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах).

Підставою для звернення з позовом слугувало порушення відповідачем зобов`язань за договором постачання природного газу № 7344/18-КП-28 від 03 жовтня 2018 року щодо своєчасного здійснення оплати поставленого природного газу.

Рішенням Господарського суду Рівненської області від 20 квітня 2021 року у справі № 918/1195/20, залишеним без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 10 серпня 2021 року, позов задоволено частково; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" на користь Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" 7 540 942,91 грн - основного боргу, 1 184 876,70 грн - пені, 436 896,86 грн - 3 % річних, 276 810,34 грн - інфляційних втрат та 159 366,05 грн - судового збору; у задоволенні позову в частині стягнення пені в розмірі 1 184 876,70 грн - відмовлено.

Рішення судів попередніх інстанцій мотивовані тим, що позовні вимоги у даній справі є обґрунтованими. Водночас, враховуючи клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" про зменшення розміру пені, суди на підставі частини третьої статті 551 Цивільного кодексу України та частини першої статті 233 Господарського кодексу України, беручи до уваги ступінь вини відповідача у простроченні виконання зобов`язань за договором та причини неналежного виконання зобов`язань, а також неподання Позивачем доказів понесення ним збитків внаслідок порушення Відповідачем зобов`язань, зменшили розмір пені на 50%.

Звертаючись з касаційною скаргою, Товариство з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" посилається на те, що зменшивши пеню лише на 50%, замість повного звільнення Відповідача від її сплати, суди не в повній мірі врахували його скрутний матеріальний стан, статус постачальника теплової енергії населенню та бюджетним установам, а також те, що відмова у стягненні пені не матиме значного негативного впливу на фінансовий стан Позивача. При цьому відсутній висновок Верховного Суду про застосування статті 551 Цивільного кодексу України та статті 233 Господарського кодексу України у подібних правовідносинах, де боржником є теплопостачальна організація, яка перебуває у скрутному фінансовому становищі, є орендарем виробничих потужностей та несвоєчасно отримує компенсаційні виплати з державного бюджету.

При вирішенні питання про зменшення розміру заявленої до стягнення пені, перевіривши ступінь виконання зобов`язань, причини неналежного виконання зобов`язань, з огляду на наявні обставини фінансового стану відповідача, враховуючи баланс інтересів обох сторін, а також проаналізувавши всі фактичні обставини справи та обставини ненадання позивачем доказів завдання йому додаткових збитків внаслідок порушення відповідачем грошових зобов`язань, місцевий господарський суд зменшив розмір пені, яку належало стягнути з відповідача, на 50%, а саме до 1 184 876,70 грн.

Суд апеляційної інстанції погодився з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для зменшення розміру пені, оскільки присудження до стягнення 50 % від належної до стягнення суми пені, з урахуванням обставин справи, є адекватною мірою відповідальності за неналежне виконання відповідачем зобов`язань і проявом балансу між інтересами кредитора і боржника та узгоджується з нормами закону, які регулюють можливість такого зменшення.

З огляду на наведене висновок судів попередніх інстанцій щодо застосування до спірних правовідносин статті 233 Господарського кодексу України, статті 551 Цивільного кодексу України, наведений в оскаржуваних судових рішеннях, відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним у постановах від 04 лютого 2020 року у справі № 918/116/19 та від 29 вересня 2021 року у справі № 918/867/19 щодо передбаченого статтею 233 Господарського кодексу України, статтею 551 Цивільного кодексу України права суду на зменшення пені, яке може бути реалізоване судом у кожному конкретному випадку за наслідками оцінки обставин справи, наведених учасниками справи обґрунтувань та дослідження доказів. При цьому зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах "Пономарьов проти України" та "Рябих проти Російської Федерації"), у справі "Нєлюбін проти Російської Федерації", повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію. Повноваження вищих судів щодо скасування чи зміни тих судових рішень, які вступили в законну силу та підлягають виконанню, мають використовуватися для виправлення фундаментальних порушень.

З урахуванням викладеного суд касаційної інстанції дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 10 серпня 2021 року і рішення Господарського суду Рівненської області від 20 квітня 2021 року у справі №918/1195/20, оскільки Верховний Суд вже викладав у своїй постанові висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі на судове рішення, зазначене у пунктах 1, 4 частини першої статті 287 цього Кодексу, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку.

За таких обставин, керуючись статтями 2, 12, 17, 163, 232, 234, 287, 293, 314 Господарського процесуального кодексу України, Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 10 серпня 2021 року і рішення Господарського суду Рівненської області від 20 квітня 2021 року у справі № 918/1195/20.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий І. С. Міщенко

Судді І. С. Берднік

В. А. Зуєв