ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" вересня 2021 р. Справа№ 920/564/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Руденко М.А.

суддів: Пономаренка Є.Ю.

Кропивної Л.В.

при секретарі: Реуцькій Т.О.

за участю представників сторін:

від позивача: Рибачок А.О. (ордер серія АО №1038509 від 07.09.2021); Чернявський Д.Є. (ордер серія ПТ №218774 від 07.09.2021);

від відповідача: не з`явився;

від третьої особи: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця Богдана Віталія Валерійовича

на рішення господарського суду Сумської області від 15.04.2021 року

у справі №920/564/20 (суддя Жерьобкіна Є.Ю.)

за позовом приватного підприємства "Анрі-маркет"

до фізичної особи-підприємця Богдана Віталія Валерійовича

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача фізичної особи-підприємця Дядюн Наталії Віталіївни

про стягнення 414 303 грн. 60 коп.,-

В С Т А Н О В И В:

Приватне підприємство "Анрі-маркет" звернулось до господарського суду Сумської області із позовом до фізичної особи-підприємця Богдана Віталія Валерійовича про стягнення 414 303 грн. 60 коп. (з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає про невиконання відповідачем зобов`язань за договором № 25/02/20 від 25.02.2020 про надання послуг з перевезення вантажів.

Рішенням господарського суду Сумської області від 15.04.2021 (з урахуванням ухвали від 26.04.2021 про виправлення описки) позов задоволено частково: стягнуто з фізичної особи-підприємця Богдана Віталія Валерійовича на користь приватного підприємства "Анрі-маркет" грошові кошти в сумі 143 881, 02 грн., 2158, 22 грн. витрат по сплаті судового збору.

В іншій частині позовних вимог щодо стягнення з фізичної особи-підприємця Богдана Віталія Валерійовича 270 422, 58 грн. - провадження у справі закрито.

Мотивуючи рішення, суд першої інстанції вказав, що в матеріалах справи відсутні докази надання відповідачем послуг з перевезення вантажу за маршрутом м. Ічня - м. Миколаїв 27.02.2020 та 04.03.2020 за договором №25/02/20 від 25.02.2020, а матеріали справи не містять доказів зарахування коштів в сумі 143 881 грн. 02 коп., перерахованих відповідачу на підставі виставлених рахунків №29 від 29.02.2020 та №31 від 16.03.2020 в рахунок оплати інших перевезень в межах договору №25/02/20 від 25.02.2020.

В іншій частині позовних вимог щодо стягнення з відповідача 270422 грн. 58 коп., суд першої інстанції закрив провадження у справі відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України, оскільки позивач підтверджує відсутність предмету спору між сторонами в цій частині.

Не погоджуючись з судовим рішенням, фізична особа-підприємець Богдан Віталій Валерійович звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду Сумської області від 15.04.2021 по справі №920/564/20 скасувати, залишити позовну заяву без задоволення.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги апелянт зазначає, що з наявних в матеріалах справи ТТН вбачається, що ФОП Дядюн Н.А. в інтересах відповідача здійснено надання послуг із перевезення загальною масою 565 560 кг., відповідно до погоджених між позивачем та відповідачем умов. Позивач не мав будь-яких заперечень щодо якості перевезення вантажу та того факту, що перевезення вантажу здійснювалось ФОП Дядюн Н.А. Також апелянт зазначає, що суд першої інстанції безпідставно повернув судовий збір позивачу у зв`язку із закриттям провадження у справі в частині позовних вимог та не розподілив судові витрати відповідача під час часткового задоволення позовних вимог.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.06.2021 апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Руденко М.А., судді Барсук М.А. (Дідиченко М.А.), Пономаренко Є.Ю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.07.2021 відкрито апеляційне провадження у справі та призначено справу до розгляду на 07.09.2021.

06.09.2021 через канцелярію суду від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, в зв`язку з перебуванням представника відповідача, адвоката Ясинецького О.А. на лікарняному.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.09.2021 клопотання відповідача було задоволено, розгляд справи відкладено на 28.09.2021.

У судовому засіданні 28.09.2021 представники позивача заперечували проти вимог апеляційної скарги, просив її залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Представники відповідача та третьої особи у судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, як свідчать матеріали справи, про час та місце розгляду справи всі представники сторін були повідомлені належним чином. (а.с. 171-174 т.3)

Частиною 12 ст. 270 ГПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи , належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Пунктом 2 ч. 3 ст. 202 ГПК України визначено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Враховуючи те, що матеріали справи містять докази повідомлення всіх учасників судового процесу про дату, час та місце судового засідання, явка представників сторін обов`язковою не визнавалась, колегія суддів вважає можливим розглянути справу у відсутності представників відповідача та третьої особи за наявними у справі доказами.

Заслухавши пояснення представників позивача, вивчивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, виходячи з вимог чинного законодавства, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 25.02.2020 між приватним підприємством «Анрі-Маркет» (замовник) та фізичною особою-підприємцем Богдан В.В. (виконавець) було укладено договір №25/02/20 (том 1, а.с. 29-30) за умовами якого замовник замовляє, а виконавець зобов`язується надавати послуги з перевезення вантажу (зернові, олійні культури і продукти їх переробки та ін.) на території України на умовах, передбачених договором.

Кількість транспортних засобів, конкретний обсяг перевезення (тонн) вантажу та інші дані, необхідні для надання послуг, вказуються в заявці на перевезення вантажу, що погоджується із виконавцем (п. 1.2. договору).

Відповідно до п. 3.2. договору, сторони визнають, що належним доказом надання послуг з перевезення виконавцем та відповідно їх прийняття замовником є ТТН, яка підписана виконавцем, вантажоодержувачем та передана замовнику.

Замовник зобов`язаний оплачувати надані послуги протягом п`яти робочих днів з дати отримання рахунку (п. 3.3. договору).

За умовами пункту 3.5. договору, після здійснення перевезень сторони підписують акт приймання-передачі робіт, в якому вказується загальний обсяг робіт та загальна сума за договором. Акт скріплюється печатками та підписами сторін і підтверджує факт надання виконавцем послуг замовнику в повному обсязі.

Договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами та діє до 31 грудня 2020 року.

З матеріалів справи вбачається, що на оплату транспортних послуг за 27.02.2020 по перевезенню кукурудзи по маршруту: м. Ічня - м. Миколаїв у кількості 398,54 т, відповідачем позивачу був виставлений рахунок №29 від 29.02.2020 на суму 406 511 грн. 00 коп. (вартість перевезення 1-ї тонни вантажу - 1020 грн.) (том 1 а.с. 8).

На підставі вказаного рахунку, позивачем згідно з платіжним дорученням №397 від 13.03.2020 перераховано відповідачу 406 511 грн. 60 коп. (том1а.с.10)

Також, на оплату транспортних послуг за 04.03.2020 по перевезенню кукурудзи по маршруту: м. Ічня - м. Миколаїв у кількості 166,875 т, відповідачем позивачу був виставлений рахунок №31 від 16.03.2020 на суму 170 212 грн. 76 коп. (вартість перевезення 1-ї т. вантажу - 1020 грн.) (том 1 а.с. 104).

На підставі вказаного рахунку, позивачем згідно з платіжним дорученням №1361 від 18.03.2020 перераховано відповідачу 170 212 грн. 76 коп. (том1а.с. 9)

В подальшому, 28.04.2020 позивач звернувся до відповідача з листом №1/28 від 28.04.2020 про повернення надмірно сплачених коштів за договором в сумі 576 724 грн. 36 коп., у зв`язку з їх безпідставним отриманням (опис вкладення, поштова накладна від 30.04.2020) (том 1 а.с. 53-55).

На підтвердження факту надання послуг на суму 576 724 грн. 36 коп. відповідач надав укладені між сторонами: договір-заявку №25/02-01 від 25.02.2020 на перевезення кукурудзи вагою 25 680 кг за маршрутом м. Кагарлик, Київська область - вул. Залізнична, 3, с. Молодіжне, Овідіопольський район, Одеська область; договір-заявку №25/02-02 від 25.02.2020 на перевезення кукурудзи вагою 27240 кг за маршрутом м. Кагарлик, Київська область - вул. Залізнична, 3, с. Молодіжне, Овідіопольський район, Одеська область; договір-заявку №25/02-03 від 25.02.2020 на перевезення кукурудзи вагою 29000 кг за маршрутом м. Кагарлик, Київська область - вул. Залізнична, 3, с. Молодіжне, Овідіопольський район, Одеська область; договір-заявку №25/02-04 від 25.02.2020 на перевезення кукурудзи вагою 26060 кг за маршрутом м. Кагарлик, Київська область - вул. Залізнична, 3, с. Молодіжне, Овідіопольський район, Одеська область; договір-заявку №26/02-01 від 26.02.2020 на перевезення кукурудзи вагою 25680 кг за маршрутом м. Кагарлик, Київська область - вул. Залізнична, 3, с. Молодіжне, Овідіопольський район, Одеська область; договір-заявку №26/02-02 від 26.02.2020 на перевезення кукурудзи вагою 40480 кг за маршрутом м. Кагарлик, Київська область - вул. Залізнична, 3, с. Молодіжне, Овідіопольський район, Одеська область; договір-заявку №26/02-03 від 26.02.2020 на перевезення кукурудзи вагою 29460 кг за маршрутом м. Кагарлик, Київська область - вул. Залізнична, 3, с. Молодіжне, Овідіопольський район, Одеська область; договір-заявку №26/02-04 від 26.02.2020 на перевезення кукурудзи вагою 27380 кг за маршрутом м. Кагарлик, Київська область - вул. Залізнична, 3, с. Молодіжне, Овідіопольський район, Одеська область; договір-заявку №26/02-05 від 26.02.2020 на перевезення кукурудзи вагою 32140 кг за маршрутом м. Кагарлик, Київська область - вул. Залізнична, 3, с. Молодіжне, Овідіопольський район, Одеська область; договір-заявку №26/02-06 від 26.02.2020 на перевезення кукурудзи вагою 39260 кг за маршрутом м. Кагарлик, Київська область - вул. Залізнична, 3, с. Молодіжне, Овідіопольський район, Одеська область; договір-заявку №26/02-07 від 26.02.2020 на перевезення кукурудзи вагою 25040 кг за маршрутом м. Кагарлик, Київська область - вул. Залізнична, 3, с. Молодіжне, Овідіопольський район, Одеська область; договір-заявку №26/02-08 від 26.02.2020 на перевезення кукурудзи вагою 38660 кг за маршрутом м. Кагарлик, Київська область - вул. Залізнична, 3, с. Молодіжне, Овідіопольський район, Одеська область; договір-заявку №26/02-09 від 26.02.2020 на перевезення кукурудзи вагою 28280 кг за маршрутом м. Кагарлик, Київська область - вул. Залізнична, 3, с. Молодіжне, Овідіопольський район, Одеська область; договір-заявку №26/02-10 від 26.02.2020 на перевезення кукурудзи вагою 45880 кг за маршрутом м. Кагарлик, Київська область - вул. Залізнична, 3, с. Молодіжне, Овідіопольський район, Одеська область; договір-заявку №26/02-11 від 26.02.2020 на перевезення кукурудзи вагою 28600 кг за маршрутом м. Кагарлик, Київська область - вул. Залізнична, 3, с. Молодіжне, Овідіопольський район, Одеська область; договір-заявку №26/02-12 від 26.02.2020 на перевезення кукурудзи вагою 29000 кг за маршрутом м. Кагарлик, Київська область - вул. Залізнична, 3, с. Молодіжне, Овідіопольський район, Одеська область; договір-заявку №26/02-13 від 26.02.2020 на перевезення кукурудзи вагою 26620 кг за маршрутом м. Кагарлик, Київська область - вул. Залізнична, 3, с. Молодіжне, Овідіопольський район, Одеська область; договір-заявку №26/02-14 від 26.02.2020 на перевезення кукурудзи вагою 40520 кг за маршрутом м. Кагарлик, Київська область - вул. Залізнична, 3, с. Молодіжне, Овідіопольський район, Одеська область (том 1 а.с. 138-155). За умовами вказаних заявок вартість перевезення вантажу становить 1020 грн. за тону. Умови оплати: протягом п`яти днів з дня підписання акта здачі-приймання виконаних робіт.

На підтвердження фактичного надання послуг перевезення за вказаними договорами-заявками відповідачем надані товарно-транспортні накладні №97 від 26.02.2020, №524214 від 25.02.2020, №524212 від 25.02.2020, №№115, 116, 120, 119, 125, 118 від 26.02.2020, №52430 від 26.02.2020, №117 від 26.02.2020, №524142 від 26.02.2020, №524144 від 26.02.2020, №524220 від 26.02.2020, №5 від 26.02.2020, №4 від 26.02.2020, №52400 від 25.02.2020, №44 від 25.02.2020 (а.с.84-101 т.1), з яких вбачається, що перевезення вантажу здійснювалося автомобільним перевізником ФОП Дядюн Н.В., а також договір підряду від 25.02.2020 (а.с.83 т.1), укладений між відповідачем та третьою особою, за умовами якого остання взяла на себе зобов`язання надати позивачу за дорученням відповідача послуги за договором перевезення №25/02/20 від 25.02.2020.

Також відповідач подав копії договорів транспортного експедирування (а.с.205-208 т.2), рахунків на оплату (а.с. 121-122т.1), товарно-транспортних накладних (а.с.84-101 т.1), актів надання послуг, вантажно-митних декларацій на підтвердження вивезення (перевезення) зерна позивача ТОВ "Брендком", ТОВ "ВС Транском", компанією "Автокар-777", ФОП Циганюк О.Ю., ФОП Дядюн Н.В., ТОВ "Транспорт-Плюс", ТОВ "Олві Груп Україна", ТОВ "Євроклуб" з ТДВ "Узинський цукровий комбінат", філії ПАТ "ДПЗКУ "Ічнянське хлібоприймальне підприємство".

Предметом спору у даній справі є наявність чи відсутність обов`язку відповідача повернути позивачу суму оплат, які були здійснені на підставі договору про надання послуг з перевезення вантажів.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов до висновку, що в матеріалах справи відсутні докази надання відповідачем послуг з перевезення вантажу за маршрутом м. Ічня - м. Миколаїв 27.02.2020 та 04.03.2020 за договором №25/02/20 від 25.02.2020, а матеріали справи не містять доказів зарахування коштів в сумі 143 881 грн. 02 коп., перерахованих відповідачу на підставі виставлених рахунків №29 від 29.02.2020 та №31 від 16.03.2020 в рахунок оплати інших перевезень в межах договору №25/02/20 від 25.02.2020.

В іншій частині позовних вимог, щодо стягнення з відповідача 270422 грн. 58 коп., суд першої інстанції закрив провадження у справі відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України, оскільки позивач підтверджує відсутність предмету спору між сторонами в цій частині.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Положеннями ст. 909 Цивільного кодексу України, ст. 307 Господарського кодексу України передбачено, що за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Відповідно до ч. 2 ст. 909 Цивільного кодексу України договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі.

Частиною 1 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Приписами ч. 3 ст. 909 Цивільного кодексу України та ч. 2 ст. 307 Господарського кодексу України передбачено, що укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

За змістом ч. 2 ст. 908 Цивільного кодексу України, що кореспондується з вимогами ч. 5 ст. 307 Господарського кодексу України , загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Відповідно до п. 11.1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.97 N363, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 20.02.98 за N128/2568 (далі - Правила) основним документом на перевезення вантажів є товарно-транспортна накладна.

Товарно-транспортну накладну суб`єкт господарювання може оформлювати без дотримання форми, наведеної в додатку 7 до цих Правил, за умови наявності в ній інформації про назву документа, дату і місце його складання, найменування (прізвище, ім`я, по батькові) Перевізника та/або експедитора, замовника, вантажовідправника, вантажоодержувача, найменування та кількість вантажу, його основні характеристики та ознаки, які дають можливість однозначно ідентифікувати цей вантаж, автомобіль (марка, модель, тип, реєстраційний номер), причіп/напівпричіп (марка, модель, тип, реєстраційний номер), пункти навантаження та розвантаження із зазначенням повної адреси, посади, прізвища та підписів відповідальних осіб вантажовідправника, вантажоодержувача, водія та/або експедитора.

Пунктом 3.2. договору сторони визначили, що належним доказом надання послуг з перевезення виконавцем та відповідно їх прийняття замовником є ТТН, яка підписана виконавцем, вантажоодержувачем та передана замовнику.

Таким чином належним доказом здійснення перевезення вантажу є товарно-транспортна накладна, яка підписана виконавцем, вантажоодержувачем та передана замовнику.

Як вбачається з умов договору про надання послуг з перевезення від 25.0-2.2020 року, позивач замовляє, а відповідач зобов`язується надавати послуги з перевезення вантажу (зернові, олійні культури і продукти їх переробки та ін.) на території України. Кількість транспортних засобів, конкретний обсяг перевезення (тонн) вантажу та інші дані, необхідні для надання послуг, вказуються в заявці на перевезення вантажу, що погоджується із виконавцем.

Як вбачається з рахунків-фактур №29 від 29.02.2020 та №31 від 16.03.2020, які виставлялись відповідачем (виставлення останніх відповідач не заперечує), позивач здійснив оплату за транспортні послуги, які були здійснені 27.02.2020 та 04.03.2020, по маршруту: м. Ічня - м. Миколаїв.

В той же час, в матеріалах справи відсутні докази підписання між сторонами товарно-транспортних накладних за маршрутом, вказаним у рахунках-фактурах № 29 від 29.02.2020 та № 31 від 16.03.2020, та у вказані в них періоди, як того вимагає п. 3.2. договору.

Посилання апелянта на те, що ним були виконані свої зобов`язання із перевезення вантажу, що підтверджується поданими ТТН, перевізником якого вказаний ФОП Дядюн Н.В. на підставі договору підряду від 25.02.2020, колегія суддів вважає необґрунтованим, оскільки між сторонами у даній справі виникли правовідносини із перевезення вантажу, які регулюються нормами ст.ст. 908-928 ЦК України, а не із договору транспортного експедирування, яке регулюється нормами 929-935 ЦК України та дозволяє залучити до виконання своїх обов`язків інших осіб (в даному випадку ФОП Дядюн Н.В.)

Зокрема, ні умови договору, ні норми, які регулюють правовідносини із перевезення вантажу, не надають права відповідачу залучити до виконання своїх обов`язків із перевезення товару інших осіб.

Більше того, товарно-транспортні накладні №97 від 26.02.2020, №524214 від 25.02.2020, №524212 від 25.02.2020, №№115, 116, 120, 119, 125, 118 від 26.02.2020, №52430 від 26.02.2020, №117 від 26.02.2020, №524142 від 26.02.2020, №524144 від 26.02.2020, № 524220 від 26.02.2020, № 5 від 26.02.2020, № 4 від 26.02.2020, №52400 від 25.02.2020, №44 від 25.02.2020 підтверджують надання послуг 25-26.02.2020 за маршрутом м. Кагарлик, Київська область - вул. Залізнична, 3, с. Молодіжне, Овідіопольський район, Одеська область, тоді як відповідно до рахунків-фактур №29 від 29.02.2020 та №31 від 16.03.2020, які виставлялись відповідачем, позивач здійснив оплату за транспортні послуги від 27.02.2020 та 04.03.2020 по маршруту: м. Ічня - м. Миколаїв.

Відповідачем не доведено, що перевезення на підставі вказаних вище товарно-транспортних накладних були здійсненні ФОП Дядюн Н.В. на виконання договору про надання послуг з перевезення від 25.02.2020, укладеного між ПП «Анрі-Маркет» та ФОП Богдан В.В. Зокрема, відповідачем не надано заявок на перевезення вантажу, передбачених п. 3.2. такого договору.

При цьому, колегія суддів приймає до уваги, що згідно пояснень сторін, що між позивачем та ФОП Дядюн Н.В. існують окремі правовідносини із перевезення вантажу.

Відповідачем не доведено, що додані до матеріалів справи окремі договори-заявки були укладені саме в межах договору №25/02/20 від 25.02.2020. Більше того, із даних договорів-заявок вбачається замовлення перевезення за маршрутом м. Кагарлик, Київська область - вул. Залізнична, 3, с. Молодіжне, Овідіопольський район, тоді як в рахунках №29 від 29.02.2020 та №31 від 16.03.2020 (а.с.101,104 т.1), які виставлялись відповідачем, позивач здійснив оплату за транспортні послуги за 27.02.2020 та 04.03.2020 по маршруту м. Ічня - м. Миколаїв.

Отже, відповідачем належними та допустимими доказами не підтверджено факту зміни маршруту позивачем.

Більше того, вказуючи на зміну маршруту позивачем, відповідач надає акти №29 від 29.02.2020 (а.с.102 т.1) та №31 від 16.03.2020 (а.с. 103 т.1) про надання транспортних послуг 27.02.2020 та 04.03.2020 (складені відповідачем одноособово), саме за маршрутом м. Ічня - м. Миколаїв згідно з договором №25/02/20 від 25.02.2020 (том 1 а.с. 78, 102, 103,).

Вищевказані акти здачі-приймання робіт та рахунки виставлені відповідачем позивачу пізніше укладення договорів-заявок від 25.02.2020 та від 26.02.2020 та перевезення вантажу за наданими відповідачем товарно-транспортними накладними від 25.02.2020 та від 26.02.2020.

А тому суд першої інстанції правомірно відхилив надані відповідачем докази, оскільки останні не свідчать про надання відповідачем позивачу транспортних послуг з перевезення вантажу за маршрутом м. Ічня - м. Миколаїв 04.03.2020 та 27.02.2020, які були оплачені позивачем на підставі виставлених відповідачем рахунків.

Та обставина, що позивач не наполягає на стягненні частини перерахованих коштів, з урахуванням наданих відповідачем договір-заявок та товарно-транспортних накладних про здійснення перевезення вантажу за іншим маршрутом, не спростовує факту не підтвердження відповідачем належними та допустимими доказами факту перевезення за маршрутом м. Ічня - м. Миколаїв, на який міститься посилання у виставлених рахунках та актах здачі-приймання виконаних робіт №29 та №31, за підписом відповідача.

Приписами статей 525, 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Як унормовано відповідно до п. 14.3 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, якщо перевізник не виконав перевезення відповідно до заявки (замовлення), то одержана передоплата має бути повернена замовнику не пізніше триденного терміну у робочі дні кредитної установи.

Оскільки в матеріалах справи відсутні докази надання відповідачем послуг з перевезення вантажу за маршрутом м. Ічня - м. Миколаїв 27.02.2020 та 04.03.2020 на суму 143 881, 02 грн., колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що такі кошти підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

В іншій частині позовних вимог щодо стягнення 270 422, 58 грн. суд правомірно закрив провадження у справі відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України, оскільки позивач підтверджує відсутність предмету спору між сторонами в цій частині.

Посилання апелянта щодо неправомірності закриття провадження у справі на стадії розгляду справи по суті колегія суддів відхиляє, оскільки закриття провадження у справі на підставі ст. 231 ГПК України допускається на стадії розгляду справи по суті.

Твердження апелянта про безпідставне повернення судом першої інстанції суми судового збору після закриття провадження у справі є необґрунтованим, оскільки у клопотанні позивача від 17.02.2021 останній заявив про повернення суми судового збору, а повернення судового збору з підстав закриття провадження у справі передбачене п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

Стосовно посилання апелянта на не вирішення судом першої інстанції питання про розподіл судових витрат, колегія суддів відзначає, що 12.05.2021 представник відповідача подав до суду першої інстанції клопотання про розподіл судових витрат.

Ухвалою господарського суду Сумської області від 24.05.2021 у задоволенні заяви представника фізичної особи-підприємця Богдана Віталія Валерійовича про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 129 ГПК України було відмовлено.

Апелянтом вказаної ухвали до суду апеляційної інстанції оскаржено не було.

Статтею 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Дослідивши матеріали наявні у справі, апеляційний суд робить висновок, що суд першої інстанції дав належну оцінку доказам по справі та виніс законне і обґрунтоване рішення, яка відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам і матеріалам справи.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновку місцевого господарського суду з огляду на вищевикладене.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що скаржником не доведено обґрунтованість своєї апеляційної скарги, докази на підтвердження своїх вимог не надано, апеляційний суд погоджується із рішенням господарського суду Сумської області від 15.04.2021 у справі №920/564/20, отже підстав для її скасування або зміни в межах доводів та вимог апеляційної скарги не вбачається.

Судові витрати (судовий збір) за подачу апеляційної скарги на підставі ст. 129 ГПК України покладаються на скаржника.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 129, 252, 263, 269, 270, 273, 275, 276, 281-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця Богдана Віталія Валерійовича на рішення господарського суду Сумської області від 15.04.2021 у справі №920/564/20 залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду Сумської області від 15.04.2021 у справі №920/564/20 залишити без змін.

3. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на апелянта.

4. Матеріали справи №920/564/20 повернути до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст судового рішення складено 06.10.2021.

Головуючий суддя М.А. Руденко

Судді Є.Ю. Пономаренко

Л.В. Кропивна