УХВАЛА

06 жовтня 2021 року

м. Київ

Справа № 911/2034/16

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Мачульського Г.М. - головуючого, Могила С.К., Уркевича В.Ю.,

секретар судового засідання Лихошерст І.Ю.,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу заступника керівника Київської обласної прокуратури

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 03.06.2021 (колегія суддів у складі: Скрипка І.М. - головуючий, Іоннікова І.А., Михальська Ю.Б.) та на рішення Господарського суду Київської області від 05.10.2017 (суддя Шевчук Н.Г.)

за позовом Броварської місцевої прокуратури Київської області в інтересах держави в особі Броварської міської ради,

до: 1) Головного управління Держгеокадастру у Київській області,

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Інтер-профіт",

3) Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Інтер-кастомс",

4) Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський",

треті особи, які не заявляють самостійних вимоги щодо предмета спору, на стороні відповідачів: 1) ОСОБА_1 , 2) ОСОБА_2 , 3) ОСОБА_3 , 4) ОСОБА_4 , 5) ОСОБА_5 , 6) ОСОБА_6 , 7) ОСОБА_7 , 8) ОСОБА_8 , 9) ОСОБА_9 , 10) ОСОБА_10 , 11) ОСОБА_11 , 12) ОСОБА_12 , 13) ОСОБА_13 , 14) ОСОБА_14 , 15) ОСОБА_15 , 16) ОСОБА_16 , 17) ОСОБА_17 , 18) ОСОБА_18 , 19) ОСОБА_19 , 20) ОСОБА_20 , 21) ОСОБА_21 , 22) ОСОБА_22 , 23) ОСОБА_23 , 24) ОСОБА_24 , 25) ОСОБА_25 , 26) ОСОБА_26 , 27) ОСОБА_27 , 28) ОСОБА_28 , 29) ОСОБА_29 , 30) ОСОБА_30 , 31) ОСОБА_31 , 32) ОСОБА_32 , 33) ОСОБА_33 , 34) ОСОБА_34 , 35) ОСОБА_35 , 36) ОСОБА_36 , 37) ОСОБА_37 , 38) ОСОБА_38 , 39) ОСОБА_39 , 40) ОСОБА_40 , 41) ОСОБА_41 , 42) ОСОБА_42 , 43) ОСОБА_43 , 44) ОСОБА_44 , 45) ОСОБА_45 , 46) ОСОБА_46 , 47) ОСОБА_47 , 48) ОСОБА_48 , 49) Державне підприємство "Радіопередавальний центр",

про визнання недійсними наказів та договорів іпотеки, витребування земельних ділянок

за участю:

позивача: Ющенко І.М. (самопредставництво)

відповідача-2: Лавріненко Т.М. (адвокат)

відповідача-3: Калініченко І.О. (адвокат)

прокурора: Костюк О.В. (посвідчення),

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст і підстави позовних вимог

1.1. Керівник Броварської місцевої прокуратури Київської області (далі - прокурор) звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Броварської міської ради (далі - позивач) до Головного управління Держгеокадастру у Київській області (далі - відповідач - 1), правонаступника Головного управління Держземагентства у Київській області (ГУ Держземагентства у Київській області), Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Інтер-профіт» (далі - відповідач - 2), Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Інтер-кастомс» (далі - відповідач - 3), Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» (далі - відповідач - 4), згідно з яким просив:

- визнати недійсними накази Головного управління Держземагентства у Київській області від 25.06.2013 № КИ/:00:045/00001588 «Про припинення права користування земельною ділянкою» та від 24.07.2013 про затвердження документації із землеустрою та надання земельних ділянок у власність 48 фізичним особам;

- визнати недійсним договір іпотеки від 23.12.2014 № 1377, який укладений між відповідачем-2 та відповідачем-4 відносно земельних ділянок, які відображені у позові;

- визнати недійсним договір іпотеки від 30.06.2015 № 910, який укладений між відповідачем-3 та відповідачем-4 відносно земельної ділянки;

- витребувати на користь територіальної громади в особі позивача з незаконного володіння відповідача-2 земельні ділянки загальною площею 76,6705 га з кадастровими номерами, які зазначені у позові та розташовані по вул. Кутузова, м. Бровари, Київська область ;

- витребувати на користь територіальної громади в особі позивача з незаконного володіння відповідача-3 земельні ділянки загальною площею 18,00 га, яка розташована по вул. Кутузова, м. Бровари, Київська область .

1.2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спірні накази та оспорювані договори були укладені з порушенням вимог законодавства, у зв`язку з чим підлягають визнанню недійсними в судовому порядку з витребуванням земельних ділянок.

2. Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій

2.1. Суди розглядали справу неодноразово.

2.2. Рішенням Господарського суду Київської області від 05.10.2017, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 03.06.2021, в позові відмовлено у тій частині, яка була предметом нового розгляду, з урахуванням постанови Великої Палати Верховного Суду від 01.10.2019.

2.3. Свої висновки суди мотивували тим, що прокурор не довів тих обставин, з якими він пов`язував свої позовні вимоги.

3. Короткий зміст касаційної скарги та позиція інших учасників справи

3.1. У касаційній скарзі заявник просить скасувати вище вказані судові рішення та прийняти нове, яким позов задовольнити.

3.2. На обґрунтування касаційної скарги заявник посилався на те, що оскаржувані судові рішення прийняті з неправильним застосуванням норм матеріального права. Заявник касаційної скарги вважає, що суди не врахували правові висновки щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, які викладені у постановах Верховного Суду від 11.12.2019 у справі № 320/4938/17, від 10.10.2019 у справі № 910/2164/18, від 08.07.2019 у справі № 908/156/18, від 12.06.2018 у справі № 927/976/17, від 18.06.2021 у справі № 910/16898/19, від 01.03.2018 у справі № 911/2032/17, від 18.11.2020 у справі № 357/9259/17, від 26.02.2020 у справі № 361/7577/17.

4. Мотивувальна частина

4.1. Відповідно до пункту 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у випадку, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.

4.2. У даній справі, судові рішення, які переглядаються у касаційному порядку, суди попередніх інстанцій розглянули спір про визнання недійсними наказів, договорів іпотеки та витребування земельних ділянок, а позов обґрунтовано тим, що прокурор, вважає, що спірні накази та договори були вчинені з порушенням вимог законодавства, що є підставою для їх визнання недійсними в судовому порядку.

При цьому суди виходили з того, що оскільки спірна земельна ділянка перебувала у користуванні Державного підприємства «Радіопередавальний центр» і у встановленому законом порядку не була передана у комунальну власність, докази передачі її з державної власності у комунальну власність відсутні, то на момент прийняття Головним управлінням Держземагенства України у Київській області наказу від 25.06.2013 №КИ/:00:045/00001588 «Про припинення права користування земельною ділянкою» земельна ділянка перебувала у державній власності; відсутні докази затвердження у встановленому законом порядку Проекту розмежування земельної ділянки, щодо якої Головним управлінням Держземагенства України у Київській області; надане до матеріалів справи рішення Броварської міської ради №863-41-04 від 29.12.2005 про надання Державному підприємству «Радіопередавальний центр» земельної ділянки площею 115,8643 га по вул. Кутузова, м. Бровари, Київська область на правах оренди не може вважатися належним та допустимим доказом права комунальної власності на цю земельну ділянку, оскільки зазначена земельна ділянка не входила до складу земель, розпоряджатись якими була уповноважена Броварська міська рада; земельна ділянка по вул. Кутузова, м. Бровари, якою користувалось Державне підприємство «Радіопередавальний центр» на час прийняття наказу Головного управління Держземагентства у Київській області №КИ/:00:045/00001588 від 25.06.2013 «Про припинення права користування земельною ділянкою» відносилась до земель державної власності; на підставі листа ДП «Радіопередавальний центр» від 18.03.2013 про добровільну відмову від права постійного користування земельною ділянкою площею 94,67 га в межах міста Бровари Головним управлінням Держземагентства у Київській області прийнятий наказ №КИ/:00:045/00001588 від 25.06.2013 «Про припинення права користування земельною ділянкою», яким припинено право постійного користування ДП «Радіопередавальний центр» земельною ділянкою площею 94,6700 га в межах м. Бровари Київської області та віднесено дану земельну ділянку до складу земель сільськогосподарського призначення державної власності в межах міста Бровари Київської області; договори іпотеки відповідають вимогам цивільного законодавства; щодо позовних вимог про витребування земельних ділянок на користь територіальної громади в особі позивача з незаконного володіння відповідачів 2 та 3, суди встановили, що вони є добросовісними набувачами земельних ділянок.

Зважаючи на викладене, суди дійшли висновків про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки прокурор не довів тих обставин з якими він пов`язував свої позовні вимоги.

4.3. Посилання скаржника на постанови Верховного Суду від 11.12.2019 у справі № 320/4938/17, від 10.10.2019 у справі № 910/2164/18, від 08.07.2019 у справі № 908/156/18, від 12.06.2018 у справі № 927/976/17, від 18.06.2021 у справі № 910/16898/19, від 01.03.2018 у справі № 911/2032/17, від 18.11.2020 у справі № 357/9259/17, від 26.02.2020 у справі № 361/7577/17, не може бути виключною правовою підставою касаційного оскарження судового рішення, виходячи з наступного.

4.4. У справі № 320/4938/17 предметом спору було стягнення збитків за кредитним договором, що є відмінним від обставин та предмету спору у справі, що переглядається.

4.5. У справі № 910/2164/18 предметом спору було за первісним позовом зобов`язання передати у власність природний газ та оформити акт приймання - передачі, за зустрічним позовом - визнання недійсним договору на постачання природного газу, який містить ознаки фіктивності.

4.6. У справі № 908/156/18 предметом спору було стягнення шкоди, завданої неправомірними діями та бездіяльністю органами державної виконавчої служби.

4.7. У справі № 927/976/17 предметом спору було визнання недійсним контракту на поставку сільськогосподарської продукції.

4.8. У справі № 910/16898/19 предметом спору було стягнення гарантії повернення авансового платежу.

4.9. У справі № 911/2032/17 Верховний Суд постановою від 01.03.2018, де вимоги були про визнання недійсними рішень органу місцевого самоврядування, договору оренди земельної ділянки, витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння, скасував судові рішення попередніх інстанцій та направив справу на новий розгляд до суду першої інстанції з огляду на допущену судами неповноту дослідження обставин справи.

4.10. У справі № 357/9259/17 предметом спору було визнання недійсним рішень відповідної ради, державного реєстратора; скасування записів про проведену реєстрацію прав; витребування земельної ділянки, що є відмінним від обставин та предмету спору у справі, що переглядається.

4.11. У справі № 361/7577/17 предметом спору було визнання недійсним іпотечного договору у частині передання в іпотеку земельної ділянки з тих підстав, що особа не була власником земельної ділянки, яка передавалась в іпотеку, що є відмінним від обставин та предмету спору у справі, що переглядається.

4.12. Отже, після відкриття касаційного провадження судом касаційної інстанції встановлено, що висновки щодо застосування норми права, які викладені у наведених постановах Верховного Суду та на які посилався скаржник у касаційній скарзі, стосується правовідносин, які не є подібними.

За вказаних обставин касаційне провадження за касаційною скаргою заявника підлягає закриттю відповідно до пункту 5 частини 1 статті 296 ГПК України.

4.13. Касаційний господарський суд зазначає, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права, одним з елементів якого є принцип правової визначеності.

Ключовим елементом принципу правової визначеності є однозначність та передбачуваність правозастосування, а, отже, системність і послідовність у діяльності відповідних органів, насамперед судів. Суб`єкти (учасники спору) завжди повинні мати можливість орієнтувати свою поведінку таким чином, щоб вона відповідала вимогам норми на момент вчинення дії.

У справі Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) "Sunday Times v. United Kingdom" Європейський суд вказав, що прописаний у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) термін "передбачено законом" передбачає дотримання такого принципу права як принцип визначеності. ЄСПЛ стверджує, що термін "передбачено законом" передбачає не лише писане право, як-то норми писаних законів, а й неписане, тобто усталені у суспільстві правила та моральні засади суспільства.

До цих правил, які визначають сталість правозастосування, належить і судова практика.

Конвенція вимагає, щоб усе право, чи то писане, чи неписане, було достатньо чітким, щоб дозволити громадянинові, якщо виникне потреба, з належною повнотою передбачати певною мірою за певних обставин наслідки, що може спричинити певна дія.

Вислови "законний" та "згідно з процедурою, встановленою законом" зумовлюють не лише повне дотримання основних процесуальних норм внутрішньодержавного права, але й те, що будь-яке рішення суду відповідає меті і не є свавільним (рішення ЄСПЛ у справі "Steel and others v. The United Kingdom").

Отже, правові норми та судова практика підлягають застосуванню таким чином, яким вони є найбільш очевидними та передбачуваними для учасників судового процесу.

У рішенні ЄСПЛ у справі "Гарсія Манібардо проти Іспанії" від 15.02.2000 зазначалося, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них (рішення від 02.03.1987 у справі "Monnel and Morris v. the United Kingdom", серія A, № 115, с. 22, п.56, а також рішення від 29.10.1996 у справі "Helmers v. Sweden", серія A, № 212-A, с.15, п.31).

Таким чином, із встановленням законодавцем процесуальних фільтрів доступу до касаційного суду право на касаційне оскарження в Україні не є безумовним, що є передбачуваними для учасників судового процесу виходячи із наведених вище конкретних норм ГПК України.

4.14. У зв`язку з тим, що Верховний Суд дійшов висновку про закриття касаційного провадження відповідно до приписів статті 296 ГПК України, судові витрати за розгляд касаційної скарги покладаються на скаржника та поверненню відповідно до пункту 5 частини першої статті 7 Закону України "Про судовий збір" не підлягають.

Керуючись статтями 234, 235, 296 ГПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційне провадження за касаційною скаргою заступника керівника Київської обласної прокуратури на постанову Північного апеляційного господарського суду від 03.06.2021 у справі № 911/2034/16 закрити.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Г.М. Мачульський

Судді С.К. Могил

В.Ю. Уркевич