ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.10.2021 року м.Дніпро Справа № 904/4955/21

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Антоніка С.Г.,

суддів: Іванова О.Г., Дарміна М.О.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Дніпровської міської ради на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 20.07.2021р., ухвалене суддею Ярошенко В.І. , повний текст якого складений 20.07.2021р. у справі № 904/4955/21

за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "НАДІЇ АЛЕКСЄЄНКО 100", м. Дніпро

до Дніпровської міської ради, м. Дніпро

про стягнення заборгованості по внескам та обов`язковим платежам на утримання спільного майна у багатоквартирному будинку та прибудинкової території

ВСТАНОВИВ:

Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "НАДІЇ АЛЕКСЄЄНКО 100" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Дніпровської міської ради про стягнення заборгованості по внескам та обов`язковим платежам на утримання спільного майна у багатоквартирному будинку та прибудинкової території у розмірі 48 640, 50 грн.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 20.07.2021 року позов задоволено повністю.

Задовольняючи позовні вимоги, господарський суд послався на те, що відповідач є власником приміщення, яке розташоване у житловому будинку, в якому створено ОСББ. Відповідач зобов`язаний сплачувати вартість відповідних послуг з обслуговування та утримання будинку та прибудинкової території.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду, Дніпровська міська рада звернулася до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою про скасування вищезазначеного рішення та відмову в позові в повному обсязі.

Апеляційна скарга обгрунтована наступним:

- Департаментом по роботі з активами Дніпровської міської ради та Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області укладено договір №99-ДРА/18 від 10.04.2018 року оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста, а саме: м. Дніпро, вул. Надіїї Алексєєнко, 100, бл.2, на першому поверсі 14-ти поверхової будівлі;

- зобов`язання із здійснення витрат на управління багатоквартирним будинком у разі здачі в найм (оренду) квартир та/або нежитлових приміщень державної або комунальної власності несуть наймачі (орендарі) таких квартир та/або приміщень, тому, в даному випадку, належним співвідповідачем є орендар спірного нежитлового приміщення Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області;

- суд безпідставно відмовив в задоволенні клопотання відповідача про перехід зі спрощеного позовного провадження до загального позовного провадження.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу просив рішення господарського суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 30.08.2021 року відкрито апеляційне провадження у справі 904/4955/21. Ухвалено розглянути апеляційну скаргу у порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами.

Апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше (ч. 5 ст. 252 ГПК України).

Відповідно до ч. 13 ст. 8 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно з ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, що стосуються фактів, викладених в апеляційній скарзі, в межах доводів та вимог апеляційних скарг, зазначає наступне.

Як встановлено господарським судом та вбачається з матеріалів справи, згідно пункту 1 розділу 1 Статуту, затвердженого протоколом установчих зборів № 1 від 17.08.2018, ОСББ "НАДІЇ АЛЕКСЄЄНКО 100" створено власниками квартир та нежитлових приміщень (далі - співвласники) багатоквартирного будинку № 100, що розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Надіїї Алексєєнко, відповідно до Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку".

28.09.2018 проведено державну реєстрацію ОСББ "НАДІЇ АЛЕКСЄЄНКО 100" як юридичної особи, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Відповідно до Статуту ОСББ " НАДІЇ АЛЕКСЄЄНКО 100" метою створення об`єднання є забезпечення і захист прав співвласників, дотримання ними своїх обов`язків, належне утримання та використання спільного майна будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутом.

Завданням та предметом діяльності об`єднання є: забезпечення реалізації прав власників приміщень будинку на володіння та користування спільним майном; забезпечення належного утримання будинку та прибудинкової території; сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами; забезпечення виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання (пункт 3 Розділу 2 Статуту ОСББ "НАДІЇ АЛЕКСЄЄНКО 100").

Дніпровська міська рада є власником нежитлового приміщення № 118 загальною площею 360, 3 кв.м, що знаходиться на І поверсі житлового будинку ОСББ "Надії Алєксєєнко 100" по вулиці Надії Алєксєєнко, 100, м. Дніпро. Дану інформацію підтверджено у листі від 07.05.2021 за вих. № 8/10 Департаментом по роботі з активами Управління з питань комунальної власності Дніпровської міської ради, що у Реєстрі об`єктів права комунальної власності територіальної громади міста Дніпра по вул. Надії Алексєєнко, 100 є запис про нежитлове приміщення № 118н на І поверсі в житловому будинку літ. А-14, а2 - а4 ганки, загальною площею 360, 3 кв.м (арк. с. 34).

Рішенням загальних зборів ОСББ " НАДІЇ АЛЕКСЄЄНКО 100" від 17.08.2018, оформлене протоколом № 1 від 17.08.2018, затверджено наступний щомісячний розмір внесків на утримання будинку: 5 грн на кв. м загальної площі квартири або нежитлового приміщення (арк. с. 30-31).

Відповідно до прийнятого загальними зборами рішення, позивачем нараховані внески за період з 01.04.2019 по 18.05.2021 у розмірі 48 640, 50 грн.

Відповідач нараховані позивачем внески не сплатив, що стало підставою для звернення позивача з позовом до суду.

Відповідно до ст.193 ГК України, ст.525, ст.526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог що у певних умовах звичайно ставляться.

Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначено Законом України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку".

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку", об`єднання співвласників багатоквартирного будинку - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна; представник співвласника - фізична або юридична особа, яка на підставі договору або закону має право представляти інтереси співвласника; співвласники багатоквартирного будинку - власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку.

Згідно ч. 4 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку", основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.

За змістом ст. 10 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку", вищим органом управління об`єднання є загальні збори його членів, до виключної компетенції яких, зокрема, належить затвердження кошторису, балансу об`єднання та річного звіту; визначення розмірів внесків і платежів членами об`єднання. За результатами розгляду питань, віднесених до компетенції загальних зборів, приймається рішення, яке може бути оскаржено в судовому порядку.

У разі відмови співвласника сплачувати внески і платежі на утримання та проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна об`єднання або за його дорученням управитель має право звернутися до суду (ч. 6 ст. 13 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку").

Відповідно до ст. 15 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку", співвласник зобов`язаний, зокрема виконувати обов`язки, передбачені статутом об`єднання; виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі.

Об`єднання має право відповідно до законодавства та статуту об`єднання, зокрема: встановлювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів; визначати підрядника, укладати договори про управління та експлуатацію, обслуговування, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення майна з будь-якою фізичною або юридичною особою; здійснювати контроль за своєчасною сплатою внесків і платежів (ст. 16 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку").

Згідно з ст.17 вказаного Закону, для забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов`язків об`єднання має право, зокрема: вимагати від співвласників своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених цим Законом та статутом об`єднання внесків і платежів, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів; звертатися до суду в разі відмови співвласника відшкодовувати заподіяні збитки, своєчасно та у повному обсязі сплачувати всі встановлені цим Законом та статутом об`єднання внески і платежі, у тому числі відрахування до резервного та ремонтного фондів.

Частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності (ч. 1 ст. 20 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку").

Згідно з ч. ч. 5, 8 ст. 22 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку", у разі, якщо правління об`єднання самостійно здійснює функції управителя, воно за договором із постачальниками комунальних послуг може бути колективним замовником (абонентом) таких послуг. У цьому випадку об`єднання несе повну відповідальність за своєчасну сплату вартості фактично спожитих членами об`єднання комунальних послуг. Відмова від укладення договору, від оплати рахунків або несплата рахунків не допускається. Такі дії є порушенням прав інших членів об`єднання і підставою для звернення до суду про стягнення заборгованості з плати за відповідними рахунками у примусовому порядку.

Статтею 23 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" передбачено, що власник квартири та/або нежитлового приміщення зобов`язаний відповідно до законодавства забезпечити використання, утримання, реконструкцію, реставрацію, капітальний ремонт приміщень або їх частин без завдання шкоди майну і порушення прав та інтересів інших співвласників. Внески на утримання і ремонт приміщень або іншого майна, що перебуває у спільній власності, визначаються статутом об`єднання та/або рішенням загальних зборів.

Частиною 4 ст. 319 ЦК України визначено, що власність зобов`язує.

Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 322 ЦК України).

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

В даному випадку, матеріалами справи підтверджується, що у спірний період з 01.04.2019 по 18.05.2019 відповідачу на праві власності належало нежитлове вбудоване приміщення № 118 загальною площею 360, 3 кв.м, що знаходиться на І поверсі житлового будинку по вулиці Надії Алєксєєнко, 100, м. Дніпро.

Рішенням загальних зборів ОСББ "НАДІЇ АЛЕКСЄЄНКО 100" від 17.08.2018, оформлене протоколом № 1 від 17.08.2018, затверджено щомісячний розмір внесків на утримання будинку, розмір про які було вказано вище.

Позивачем нарахована та заявлена до стягнення з відповідача, який був власником нежитлового приміщення за адресою: м. Дніпро, по вул. Надії Алєксєєнко, 100 заборгованість по внескам на утримання будинку за період з 01.04.2019 по 18.05.2021 у розмірі 48 640, 50 грн.

Ні під час розгляду справи судом першої інстанції, ні під час апеляційного перегляду справи відповідачем не надано доказів погашення вказаної заборгованості.

Наданий позивачем розрахунок перевірений апеляційним судом та визнано таким, що відповідає дійсному періоду заборгованості та розмірам внесків на утримання спільного майна ОСББ «НАДІЇ АЛЕКСЄЄНКО», встановлених рішеннями загальних зборів, внаслідок чого колегія суддів вважає висновок господарського суду про задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості в сумі 48640,50грн. законним та обгрунтованим.

Підстави для скасування рішення господарського суду відсутні.

Доводи скаржника стосовно того, що 10.04.2018 між Департаментом по роботі з активами Дніпровської міської ради та Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області укладено договір з оренди спірного приміщення, у зв`язку з чим останній повинен сплачувати внески на утримання будинку до уваги колегією суддів не приймаються.

Так, частиною четвертою статті 12 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" передбачено, що зобов`язання зі здійснення витрат на управління багатоквартирним будинком у разі здачі в найм (оренду) квартир та/або нежитлових приміщень державної або комунальної власності несуть наймачі (орендарі) таких квартир та/або приміщень.

Водночас, як правильно вказав суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні, визначаючи зобов`язання орендарів зі здійснення витрат на управління багатоквартирним будинком, чинне законодавство не передбачає механізму реалізації такого зобов`язання, у тому числі механізму захисту прав об`єднання співвласників, зокрема не встановлює для ОСББ права примусового стягнення відповідних коштів з орендарів у судовому порядку, передбачаючи таке право лише щодо співвласників майна (частина 6 статті 13 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку").

Виходячи із загальних підстав виникнення цивільних прав і обов`язків (стаття 11 Цивільного кодексу України), відповідні правовідносини щодо сплати орендарем витрат на управління будинком мають бути врегульовані або шляхом укладення окремого договору між орендарем та ОСББ, або шляхом встановлення обов`язку орендаря з відшкодування відповідних витрат власнику приміщення (орендодавцю) безпосередньо в умовах договору оренди нерухомого майна. Тобто обов`язок орендаря зі сплати (відшкодування) внесків на утримання будинку та прибудинкової території у розмірі, встановленому рішенням ОСББ, виникає тільки у разі передбачення такого обов`язку в умовах укладеного ним правочину (договору) з власником майна або з об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку.

Вказана позиція узгоджується з позицією Верховного Суду, висловленій в постанові від 02.09.2020 року у справі №906/884/19.

Водночас, як вбачається з умов договору оренди №99-ДРА/18 від 10.04.2018 року, укладеного між відповідачем та Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, цим договором не передбачений обов`язок орендаря сплачувати витрати на управління будинком.

Отже, за відсутності погодження в договорі оренди обов`язку орендаря зі сплати витрат на управління будинком, обов`язок щодо сплати таких платежів несе власник приміщень Дніпровська міська рада, для якої положення статуту та рішення загальних зборів ОСББ є обов`язковими в силу закону.

Колегією суддів визнані безпідставними доводи скаржника про безпідставність відмови господарським судом в задоволенні клопотання відповідача про перехід зі спрощеного позовного провадження до загального позовного провадження.

За приписами ч.1 ст.247 ГПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (ч.5 ст.12 ГПК України).

У порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції господарського суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті (ч.2 ст.247 ГПК України).

При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін; 3) обраний позивачем спосіб захисту; 4) категорію та складність справи; 5) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; 6) кількість сторін та інших учасників справи; 7) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 8) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження (ч.3 ст.247 ГПК України).

Питання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі (ч.1 ст.250 ГПК України).

Згідно з ч.2 ст.250 ГПК України у випадку, передбаченому частиною другою статті 247 цього Кодексу, за наслідками розгляду відповідного клопотання позивача суд з урахуванням конкретних обставин справи може: 1) задовольнити клопотання та визначити строк відповідачу для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження; або 2) відмовити в задоволенні клопотання та розглянути справу за правилами загального позовного провадження.

Відповідно до частин 3, 4, 5 ст.250 ГПК України якщо суд за результатами розгляду клопотання позивача дійде висновку про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, він зазначає про це в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Якщо відповідач в установлений судом строк подасть заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, суд залежно від обґрунтованості заперечень відповідача постановляє ухвалу про: 1) залишення заяви відповідача без задоволення; 2) розгляд справи за правилами загального позовного провадження та заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.

Якщо відповідач не подасть у встановлений судом строк такі заперечення, він має право ініціювати перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження лише у випадку, якщо доведе, що пропустив строк з поважних причин.

За приписами ч.7 ст.250 ГПК України частини друга - шоста цієї статті не застосовуються, якщо відповідно до цього Кодексу справа підлягає розгляду тільки в порядку спрощеного провадження.

Тільки в порядку спрощеного позовного провадження в силу вимог закону розглядаються справи з ціною позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що має місце у даній справі, отже, вказана справа відноситься до малозначної в силу вимог закону і розглядається тільки в порядку спрощеного позовного провадження (з викликом представників в судове засідання або без виклику в судове засідання представників, в порядку письмового провадження).

При цьому, господарський суд, відмовляючи в задоволенні вказаного вище клоптання відповідача, обгрунтовано зазначив, що відповідачем не надано суду належних доказів в обґрунтування своїх тверджень щодо необхідності переходу від порядку спрощеного розгляду справи до розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

Інших належних та допустимих доказів у розумінні ст.ст.75, 76 ГПК України на підтвердження своєї правової позиції, викладеної в апеляційній скарзі, відповідач не надав.

За наведених обставин апеляційна скарга задоволенню не підлягає. Рішення суду слід залишити без змін.

Витрати з судового збору покласти на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 275, 276, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Дніпровської міської ради залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 20.07.2021р. у справі № 904/4955/21залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя С.Г. Антонік

Суддя О.Г. Іванов

Суддя О.М. Дармін