ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" вересня 2021 р. м.Київ Справа№ 910/3929/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Станіка С.Р.

суддів: Шаптали Є.Ю.

Дикунської С.Я.

за участю секретаря судового засідання Салій І.О.

за участю представників учасників справи згідно з протоколом судового засідання від 16.09.2021

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги

Акціонерного товариства "Укртрансгаз"

на рішення Господарського суду м. Києва

від 02.02.2021

у справі № 910/3929/18 (суддя С.М. Мудрий)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Свемон-Захід 1948"

про зобов`язання вчинити дії та стягнення заборгованості у розмірі 1895051,56 грн

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог

Публічне акціонерне товариство "Укртрансгаз" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Свемон-Захід 1948" в якому просить суд:

зобов`язати товариство з обмеженою відповідальністю "Свемон-Захід 1948" виконати комплекс робіт по об`єкту "BOЛ3 Красилів - Тернопіль" (Будівельні роботи) (Код ЄЗС ДК 021:2015 - 45000000-7)" в повному обсязі передбаченому договором підряду від 13.07.2016 № та додатковими угодами до нього на загальну суму 3 286 345, 02 грн., зокрема: прокладання захисної п/е трубки на суму 1 344 004,23 грн.; влаштування переходів методом ГНБ на суму 9 066, 96 грн.; задувка волоконно-оптичного кабелю на суму 654 962,22 грн.; монтаж контейнерів KЛ-660, монтаж оптичних муфт ВяОК, виміри установка по трасі стовпчиків, плит, КВП на суму 472 129, 26 грн.; пристосування приміщень ВЗ (ремонт, оздоблювальні, електротехнічні роботи) 35768,86 грн.; придбання та монтаж обладнання на вузли зв`язку на суму 71 127,91 грн.; монтаж та настроювання обладнання системи передачі на суму 112 337,86 грн., та стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Свемон-Захід 1948" на користь публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" пені за період прострочення з 30.12.2016 в розмірі - 1 662 622, 44 грн., штраф 7% за прострочення понад 30 днів - 232 429, 12 грн., всього на загальну суму 1 895 051,56 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням договору підряду № від 13.07.2016 в частині своєчасного виконання робіт.

Судові рішення у справі

Рішенням Господарського суду міста Києва від 02.08.2018 р. у справі № 910/3929/18 (суддя Гулевець О.В.), яке залишено без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 26.02.2018 р. у задоволенні позову відмовлено повністю.

Додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 28.08.2018 р. у справі № 910/3929/18, яке залишено без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 26.02.2018 стягнуто з публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" (01021, м. Київ, КЛОВСЬКИЙ УЗВІЗ, будинок 9/1, ідентифікаційний код 30019801) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Свемон-Захід 1948" (04053, м. Київ, вулиця ОБСЕРВАТОРНА, будинок 6, приміщення 5, ідентифікаційний код 39139461) витрати на правову допомогу у розмірі 20000,00 грн.

Постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.06.2019 рішення Господарського суду міста Києва від 02.08.2018 р. та постанову Північного апеляційного господарського суду від 26.02.2019 р. скасовано. Справу № 910/3929/18 передано на новий розгляд до господарського суду міста Києва.

Постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.06.2019 р. додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 28.08.2018 р. та постанову Північного апеляційного господарського суду від 26.02.2019 р. скасовано. Заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Свемон-Захід 1948" про залучення доказів понесених витрат на професійну правничу допомогу та розподіл витрат на професійну правничу допомогу передано до господарського суду міста Києва для вирішення питання розподілу витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 09.09.2019 прийнято заяву акціонерного товариства "Укртрансгаз" про відмову від позову від частини позовних вимог. Закрито провадження у справі № 910/3929/18 за позовом акціонерного товариства "Укртрансгаз" до товариства з обмеженою відповідальністю "Свемон-Захід 1948" в частині зобов`язання товариства з обмеженою відповідальністю "Свемон-Захід 1948" виконати комплекс робіт по об`єкту "BOЛ3 Красилів - Тернопіль" (Будівельні роботи) (Код ЄЗС ДК 021:2015 - 45000000-7)" в повному обсязі передбаченому договором підряду від 13.07.2016 № та додатковими угодами до нього на загальну суму 3 286 345,02 грн., зокрема: прокладання захисної п/е трубки на суму 1 344 004,23 грн.; влаштування переходів методом ГНБ на суму 9 066,96 грн.; задувка волоконно-оптичного кабелю на суму 654 962,22 грн.; монтаж контейнерів KЛ-660, монтаж оптичних муфт ВяОК, виміри установка по трасі стовпчиків, плит, КВП на суму 472 129, 26 грн.; пристосування приміщень ВЗ (ремонт, оздоблювальні, електротехнічні роботи) 35768,86 грн.; придбання та монтаж обладнання на вузли зв`язку на суму 71 127,91 грн.; монтаж та настроювання обладнання системи передачі на суму 112 337,86 грн.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 02.02.2021 у справі №910/3929/18 позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Свемон-Захід 1948" про зобов`язання вчинити дії та стягнення заборгованості у розмірі 1895051,56 грн задоволено частково, а саме:

- стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Свемон-Захід 1948" на користь акціонерного товариства "Укртрансгаз" 598 114 (п`ятсот дев`яносто вісім тисяч сто чотирнадцять) грн. 79 коп. пені, 230 044 (двісті тридцять тисяч сорок чотири) грн 15 коп. - штрафу, 12 422 (дванадцять тисяч чотириста двадцять дві) грн. 07 коп. судового збору, 19 787 (дев`ятнадцять тисяч сімсот вісімдесят сім) грн. 58 грн. судового збору за розгляд справи у суді апеляційної інстанції, 26 384 (двадцять шість тисяч триста вісімдесят чотири) грн. 12 коп. судового збору за розгляд справи у суді касаційної інстанції.

- повернуто Акціонерному товариству "Укртрансгаз" сплачений судовий збір у розмірі 881 (вісімсот вісімдесят одну) грн. 00 коп., згідно платіжного доручення № 3856 від 26.03.2018 р., яке знаходиться в матеріалах справи № 910/3929/18.

- стягнуто з Акціонерного товариства "Укртрансгаз" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Свемон-Захід 1948" витрати на правову допомогу у розмірі 11 260 (одинадцять тисяч двісті шістдесят) грн. 00 коп.

- в іншій частині позову відмовлено.

Короткий зміст апеляційної скарги

Не погодившись з ухваленим рішенням, в частині стягнення з Акціонерного товариства "Укртрансгаз" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Свемон-Захід 1948" витрат на правову допомогу у розмірі 11 260, 00 грн. позивач - звернувся до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду м. Києва від 02.02.2021 у справі №910/3929/18 в частині стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 11 260, 00 грн. та змінити рішення виключивши з мотивувальної частини рішення наступне: "Як вбачається з матеріалів справи власником АТ "Укртрансгаз" є акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", що також підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (https://usr.minjust.gov.ua/ua/freesearch). Єдиним засновником Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" є Кабінет Міністрів України. Наведене свідчить про приналежність позивача до державного сектора економіки" та прийняти нове рішення, яким у стягненні з Акціонерного товариства "Укртрансгаз" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Свемон-Захід 1948" витрат на правову допомогу у розмірі 11 260, 00 - відмовити, в іншій частині залишити рішення в силі.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що місцевим господарським судом при ухваленні рішення у оскаржуваній частині порушено норми процесуального права та неправильно застосовано норми матеріального права, а рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині ухвалено при неповному дослідженні доказів та з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, а зроблені судом висновки не відповідають обставинам справи.

Зокрема, скаржник вказував, що висновки суду першої інстанції у мотивувальній частині стосовно приналежність позивача до державного сектора економіки - є помилковими, оскільки суперечать Статуту позивача та ст. 22 Господарського кодексу України, адже у статутному капіталі позивача відсутня державна частка, а засновником та єдиним акціонером позивача є НАК «Нафтогаз України».

Крім того, скаржник вказував на відсутність обумовлених процесуальним законом підстав для стягнення з Акціонерного товариства "Укртрансгаз" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Свемон-Захід 1948" витрати на правову допомогу у розмірі 11 260 (одинадцять тисяч двісті шістдесят) грн. 00 коп., оскільки розмір витрат у цій частині є недоведеним та не відповідає критерію розумної необхідності.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.04.2021 для розгляду апеляційної скарги Акціонерного товариства "Укртрансгаз" сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Станік С.Р., судді Дикунська С.Я., Тарасенко К.В.

У зв`язку з перебуванням з 26.04.2021 по 14.05.2021 у відпустці судді Тарасенко К.В., яка входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем, здійснити вирішення питання стосовно апеляційної скарги у визначеному складі суду неможливо.

Відповідно до п.п. 2.3.25 п. 2.3 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, п. 5.1 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Північному апеляційному господарському суді, затверджених рішенням зборів суддів від 02.10.2018 року, автоматизованою системою має бути здійснено заміну судді Тарасенко К.В. у складі визначеної колегії для розгляду вказаної вище справи, про що сформовано протокол.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.04.2021 для розгляду апеляційної скарги Акціонерного товариства "Укртрансгаз" сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Станік С.Р., судді Дикунська С.Я., Тищенко О.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.04.2021 поновлено Акціонерному товариству "Укртрансгаз" пропущений процесуальний строк на подання апеляційної скарги, відкрито апеляційне провадження у справі №910/3929/18 за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Укртрансгаз" на рішення Господарського суду м. Києва від 02.02.2021 в оскаржуваній частині, встановлено учасникам справи процесуальні строки на подання відзивів, заяв та клопотань, розгляд справи призначено на 03.06.2021.

У зв`язку з перебуванням 03.06.2021 у відпустці судді Дикунської С.Я., яка входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем, здійснити розгляд справи у визначеному складі - неможливо.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи від 03.06.2021, справу передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Станік С.Р. (суддя-доповідач), судді Тищенко О.В., Шаптала Є.Ю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.06.2021 прийнято справу № 910/3929/18 до провадження колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Станік С.Р., судді: Тищенко О.В., Шаптали Є.Ю. для розгляду апеляційної скарги Акціонерного товариства "Укртрансгаз" на рішення Господарського суду м. Києва від 02.02.2021, розгляд справи вирішено здійснити в раніше призначеному судовому засіданні 03.06.2021.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.06.2021 розгляд справи відкладено до 15.07.2021.

Розпорядженням в.о. керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 13.07.2021, у зв`язку з перебуванням з 12.07.2021 по 25.07.2021 у відпустці судді Тищенко О.В., яка не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), відповідно до підпунктів до п.2.3.25, 2.3.49 п.2.3. Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначено повторний авторозподіл справи №910/3929/18.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи від 13.07.2021, справу передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Станік С.Р. (суддя-доповідач), судді Шаптала Є.Ю., Дикунська С.Я.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.07.2021 прийнято справу № 910/3929/18 до провадження колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Станік С.Р., судді: Шаптала Є.Ю., Дикунська С.Я. для розгляду апеляційної скарги Акціонерного товариства "Укртрансгаз" на рішення Господарського суду м. Києва від 02.02.2021, розгляд справи вирішено здійснити в раніше призначеному судовому засіданні 15.07.2021.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.07.2021 розгляд справи відкладено до 16.09.2021.

Позиції учасників справи та явка представників сторін у судове засідання

В судове засідання 16.09.2021 з`явився представник позивача (Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз"), який надав пояснення по суті поданої апеляційної скарги, відповідно просив апеляційну скаргу задовольнити, просив скасувати рішення Господарського суду м. Києва від 02.02.2021 у справі №910/3929/18 в частині стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 11 260, 00 грн. та змінити рішення виключивши з мотивувальної частини рішення наступне: "Як вбачається з матеріалів справи власником АТ "Укртрансгаз" є акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", що також підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (https://usr.minjust.gov.ua/ua/freesearch). Єдиним засновником Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" є Кабінет Міністрів України. Наведене свідчить про приналежність позивача до державного сектора економіки" та прийняти нове рішення, яким у стягненні з Акціонерного товариства "Укртрансгаз" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Свемон-Захід 1948" витрат на правову допомогу у розмірі 11 260, 00 - відмовити.

Відповідач (Товариство з обмеженою відповідальністю "Свемон-Захід 1948") у судове засідання 16.09.2021 представників не направив, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином за адресою свого юридичного місцезнаходження.

Також, відзив на апеляційну скаргу від відповідача - не надходив, проте, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції (ч. 3 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України).

Колегія суддів апеляційного господарського суду, розглянувши заявлене клопотання, з урахуванням ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 202, ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України, вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами, оскільки представники сторін, що не з`явилися, про дату та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, участь представників сторін у судовому засіданні судом обов`язковою не визнавалась, суду не наведено обставин, за яких спір не може бути вирішено в даному судовому засіданні.

Крім того, судова колегія вважає за необхідне зазначити, що у випадку, коли представники сторін чи інші учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Відтак, неявка представників відповідача у судове засідання за умови належного повідомлення сторін про час і місце розгляду справи, не є безумовною підставою для відкладення розгляду справи, у зв`язку з чим підстави для відкладення розгляду справи - відсутні.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

13.07.2016 між публічним акціонерним товариством "Укртрансгаз" (замовник) та товариством з обмеженою відповідальністю "Свемон-Захід 1948" (підрядник) укладено договір підряду № .

Відповідно до п. 1.1 договору підрядник приймає на себе зобов`язання власними та залученими силами та засобами виконати комплекс робіт по об`єкту "BOЛ3 Красилів-Тернопіль" (Будівельні роботи) (Код ЄЗС ДК 021:2015 - 45000000-7)" та здати в установлений договором строк закінчений будівництвом об`єкт відповідно до договірної документації, а саме:

1.1.1. розробити календарний план-графік виконання основних заходів і робіт;

1.1.2. розробити і затвердити у замовника проект виконання робіт;

1.1.3. отримати дозволи на виконання будівельно-монтажних робіт від державних установ та експлуатуючих організацій;

1.1.4. поставити обладнання (устаткування) і матеріали згідно зі специфікаціями;

1.1.5. виконати будівельно-монтажні роботи відповідно до погодженої документації та затвердженого проекту виконання робіт;

1.1.6. виконати обов`язки зазначені в п.6.4. розділу 6;

1.1.7. кількість робіт та вимоги щодо їх якості згідно технічних вимог та якісних характеристик предмета закупівлі (додаток №3).

В подальшому між сторонами внесено зміни до договору згідно із додатковими угодами до договору №1 від 09.08.2016, №2 від 30.08.2016, №3 від 20.12.2017.

Згідно з п. 1.2 договору, замовник зобов`язується надати підряднику фронт робіт, передати проектну документацію, забезпечити своєчасне фінансування будівництва, прийняти закінчений будівництвом об`єкт, сплатити вартість виконаних робіт підрядником, передбачену договором.

Відповідно до п.2.1 та п. 2.2 договору, місце поставки обладнання (устаткування): філія "Управління "Укргазтехзв`язок", 08151, м. Боярка, вул. Маяковського, 49, склад, поставка на умовах DDP (Інкотермс 2000р.). Місце виконання робіт: в межах Хмельницької та Тернопільської областей.

Пунктом 3.1 договору (в редакції додаткової угоди № 2) сторони погодили, що вартість по договору відповідно до розрахунку договірної ціни (додаток № 1) складає: 8 243 668,53 грн., крім того ПДВ 20 % - 1 648 713,71 грн. Загальна вартість з ПДВ - 9 892 282,24 грн.

Згідно із пп. 3.1.1. та 3.1.2. п. 3.1. договору визначено, що вартість устаткування за цим договором складає 63 216,08 грн., крім того ПДВ 20%:12 643,22 грн., загальна вартість з ПДВ 75 859,30 грн.

Вартість будівельно-монтажних робіт за цим договором складає: 8 180 352,45 грн., крім того ПДВ 20%: 1 636 070,49 грн, загальна вартість з ПДВ: 9 816 422,94 грн.

Вартість робіт визначена Кошторисом, що є невід`ємною частиною договору. Умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту пропозиції конкурсних торгів переможця процедури закупівлі та не повинні змінюватися після підписання договору про закупівлю до повного виконання зобов`язань сторонами, крім випадків зменшення обсягів закупівлі залежно від реального фінансування видатків та узгодженого зменшення сторонами договору ціни договору про закупівлю, про що сторони, з урахуванням вимог ч. 5 ст.40 Закону України "Про здійснення державних закупівель" №1197-VII від 10 квітня 2014 року із змінами і доповненнями та чинного законодавства, укладають додаткову угоду.

Згідно з п.3.2 договору всі витрати пов`язані з отриманням погоджень, дозволів покладаються на підрядника. Замовник компенсує витрати підрядника на підставі оформлених належним чином підтверджуючих документів (калькуляцій, актів виконаних робіт і т.п.).

Пунктом 4.1 договору передбачено, що здавання-приймання робіт після закінчення будівництва об`єкту здійснюється у відповідності з чинним порядком, а саме реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації в ДП "ДЕРЖАРХБУДІНСПЕКЦІЯ". Порядок і черговість здавання об`єкту, обов`язки сторін визначаються у узгодженому плані-графіку виконання робіт.

Перелік документів, що оформлюються при здаванні об`єкту повинен відповідати КНД, будівельним нормам і правилам. З моменту підписання акта приймальних випробувань та реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації в державних установах замовник відповідає за його збереження.

Відповідно до п. 5.1 договору, підрядник розробляє та надає на погодження Календарний план-графік виконання робіт до моменту підписання договору підряду (Додаток № 2).

За умовами п. 5.2 договору строк виконання робіт - протягом 12 місяців з моменту отримання підрядником письмового дозволу замовника про початок виконання робіт та/або відповідно до календарного плану-графіку.

Згідно з п. 5.3 договору виконання зобов`язань, будівельно-монтажних, пусконалагоджувальних робіт, поставка обладнання та отримання позитивних висновків від державних установ на експлуатацію об`єкту - згідно календарного план-графіку виконання робіт.

Цей договір набирає чинності з дати підписання його сторонами і діє до 31 грудня 2017 року, а в частині виконання Сторонами зобов`язань щодо розрахунків - до їх повного виконання (п. 5.4 договору).

За змістом п. 6.3.4 договору, підрядник для початку виконання будівельно-монтажних робіт отримує від державних установ та організацій встановлені законом дозволи на виконання окремих видів робіт. Надає копії отриманих дозволів замовнику.

Підрядник зобов`язаний інформувати в установленому порядку замовника про хід виконання зобов`язань за договором підряду, обставин, що перешкоджають його виконанню, а також про заходи, необхідні для їх усунення (п. 6.4.9 договору).

Згідно з п. 8.1 договору, будівельний майданчик (фронт робіт) надається підряднику замовником в порядку, визначеному договором підряду, організація виконання робіт повинна відповідати проектно-технологічній документації (проект організації будівництва та проект виконання робіт), склад і зміст якої визначається нормативними документами та договором підряду.

Пунктом 11.2 договору передбачено, що при виникненні обставин, що не залежать від підрядника і перешкоджають виконанню робіт у встановлені строки, він може ставити перед замовником питання про їх перегляд. Рішення про перегляд строків оформляється додатковою угодою.

П. 11.3 договору визначено, що обставинами, які перешкоджають виконанню робіт у встановлені строки, що не залежать від Підрядника і дають йому право на перегляд цих строків, є, зокрема, обставини, за які відповідає замовник (відсутність коштів на фінансування, затримка у виконанні зобов`язань, поява додаткових робіт тощо.

П. 11.4 договору встановлено, що сторона, що прийняла рішення про призупинення робіт або розірвання договору, повідомляє про це письмово іншу сторону не менше ніж за 30 днів до вступу в дію такого рішення, і, якщо проти цього строку обставини, що зумовили таке рішення, не змінились, сторона, що проявила ініціативу, має право розірвати договір в передбаченому діючим законодавством порядку.

Сторонами затверджено додаток №1 до договору (Договірна ціна), в який вносились також зміни відповідно до додаткових угод №1 та № 2.

Крім того, сторонами затверджено додаток №2 до договору (Календарний план-графік робіт "BOЛ3 Красилів - Тернопіль" (Будівельні роботи) (Код ЄЗС ДК 021:2015 - 45000000-7)"), у якому зазначено, що загальний термін виконання робіт складає 12 місяців з дати видачі дозволу на початок робіт, а також те, що послідовність робіт може змінюватись в залежності від виробничої необхідності.

Так, сторонами встановлено наступний графік виконання робіт:

№ п./п.*Назва робіт* Термін виконання*

1. Організаційні заходи

1.1. Оформлення дозволу на початок робіт, надання пакету документів, проведення інструктажу працівників 15.07.2016 - 21.07.2016

1.2. Отримання від замовника проектної та виконавчої документації, аналіз комплектності та якості 15.07.2016 - 21.07.2016

1.3. Огляд траси, визначення місць складування матеріалів, базування техніки, проживання працівників, оформлення договорів, тощо 15.07.2016 - 21.07.2016

1.4. Розробка проекту виконання робіт 15.07.2016 - 21.07.2016

2. Підготовчі роботи

2.1. Придбання і доставка (перебазування) необхідних матеріалів для влаштування переходів метолом ГНБ та прокладки захисної п/е трубки 22.07.2016 - 29.07.2016

2.2. Придбання і доставка (перебазування) необхідних матеріалів для задувки та монтажу кабеля 22.07.2016 - 29.07.2016

2.3. Перебазування техніки, механізмів та працівників на об`єкт 22.07.2016 - 29.07.2016

2.4. Повідомлення землекористувачів про початок будівельних земляних робіт на їх полях 30.07.2016 - 04.08.2016

2.5. Розчистка чагарників, відбивка маршруту траси 30.07.2016 - 04.08.2016

2.6. Виклик представників сторонніх комунікацій, які перетинає маршрут траси 30.07.2016 - 04.08.2016

3. Будівельні та монтажні роботи

3.1. Прокладка захисної п/е трубки, з`єднання пропусків 05.08.2016 - 30.12.2016

3.2. Влаштування переходів методом ГНБ 05.08.2016 - 30.03.2017

3.3. Задувка волоконно-оптичного кабелю 05.08.2016 - 30.04.2017

3.4. Монтаж кабелю ОК, зварювання волокон, кінцевих пристроїв, виміри, виконавча геотопозйомка 05.08.2016 - 30.04.2017

3.5. Установка по трасі стовпчиків, плит, КВП 01.09.2016 - 30.04.2017

4. Пристосування приміщення В3 "Красилів" (ремонт, оздоблювальні, електротехнічні роботи тощо) 01.10.2016 - 30.04.2017

5. Придбання та монтаж обладнання на вузли зв`язку 01.10.2016 - 30.04.2017

6. Монтаж та настроювання обладнання системи передачі 01.05.2017 - 30.06.2017

7. Проведення приймальних випробувань робочою комісією, виправлення недоліків 01.07.2017 - 15.07.2017

8. Реєстрація декларації про готовність об`єкта до експлуатації в ДАБІ України 17.07.2017 - 31.12.2017.

У додатку №3 до договору "Технічні вимоги і якісні характеристики предмета закупівлі" сторонами визначено в т.ч. загальний опис робіт, з урахуванням обсягів основних робіт, а також те, що: "перелік та об`єми виконання робіт: Відомість обсягів робіт зазначені в додатку №І-1.

Судом першої інстанції встановлено, що підрядником було виконано роботи за договором на загальну суму 6 605 937,22 грн., що підтверджується актами приймання виконаних будівельних робіт, а саме: №1-404 від 16.08.2016 року на суму 1 138 388,84 грн., №2-404 від 31.08.2016 року на суму 88 231,51 грн., №3-404 від 19.09.2016 року на суму 983 990,87 грн., №4-404 від 30.09.2016 року на суму 1 034 249,24 грн., №5-404 від 18.10.2016 року на суму 784 042,60 грн., №6-404 від 31.10.2016 року на суму 831 491,03 грн., №7-404 від 16.11.2016 року на суму 162 367,14 грн., №18-404 від 02.12.2016 року на суму 312 131,96 грн., №9-404 від 28.12.2016 року на суму 520 873,38 грн., №10-404 від 30.12.2016 року на суму 570 086.35 грн., №11-404 від 26.04.2017 року на суму 136 946,29 грн. та накладною №12 від 28.12.2016 року на суму 43 138,01 грн.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до умов договору підряду № від 13.07.2016 з урахуванням додаткових угод, відповідач зобов`язаний був виконати роботи на загальну суму 9 892 282,24 грн. з ПДВ.

Однак, як зазначав позивач, підрядником не були виконані у строки, передбачені договором, роботи по об`єкту, передбачені календарним планом-графіком виконання робіт, який є додатком 2 до договору (з урахуванням вартості робіт відповідно до додаткової угоди № 2 від 30.08.2016).

Зокрема, не виконані наступні роботи:

- прокладання захисної п/е трубки на суму 1 344 004,23 грн.;

- влаштування переходів методом ГНБ - 9 066, 96 грн.;

- задувка волоконно-оптичного кабелю - 654 962,22 грн.;

- монтаж контейнерів KЛ-660, монтаж оптичних муфт ВяОК, виміри - 586 947,72 грн., установка по трасі стовпчиків, плит, КВП - 472 129,26 грн.;

- пристосування приміщень ВЗ (ремонт, оздоблювальні, електротехнічні роботи) - 35 768,86 грн.;

- придбання та монтаж обладнання на вузли зв`язку - 71 127,91 грн.; монтаж та настроювання обладнання системи передачі - 112 337,86 грн.

Отже, загальна вартість невиконаної частини робіт складає 3 286 345,02 грн.

Листом №1417/16-01 від 15.07.2016 позивачем відповідно до п. 5.2 договору та погодженого план-графіку виконання робіт було надано відповідачу дозвіл на початок виконання робіт за договором. У цьому листі позивач просив розробити проект виконання робіт згідно п. 6.3.3 договору.

Позивач листом № 1853/16-01 від 13.09.2016 звертався до голови Державної архітектурно-будівельної інспекції України про внесення змін до декларації про початок виконання робіт по об`єкту "ВОЛЗ Красилів-Тернопіль" (декларація № ІУ 8 від 19.03.2012), в якому зазначив в тому числі про зміну генерального підрядника на ТОВ "Свемон-Захід 1948".

Відповідачем долучено до матеріалів справи робочий проект по об`єкту "ВОЛЗ Красилів-Тернопіль".

Відповідно до ст. 875 Цивільного кодексу України за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

У розумінні наведеної норми основним предметом договору будівельного підряду є результат будівельних робіт - завершений будівництвом об`єкт або закінчені будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації на замовлення замовника, а не процес виконання робіт чи діяльність підрядника на створення об`єкта та його здачу. Додатковим предметом будівельного підряду можуть бути нерозривно пов`язані із місцезнаходженням об`єкта проектні та пошукові роботи щодо розробки за завданням замовника проектної або іншої технічної документації та/або виконання пошукових робіт.

Як вбачається з матеріалів справи, основне зобов`язання відповідача (відповідно до умов п. 1.1. договору) - є виконати комплекс робіт по об`єкту "BOЛ3 Красилів-Тернопіль" (Будівельні роботи) (Код ЄЗС ДК 021:2015 - 45000000-7)" та здати в установлений договором строк закінчений будівництвом об`єкт відповідно до договірної документації.

Водночас, умовами укладеного договору також визначено інші обов`язки підрядника, які існують у межах основного зобов`язання, у тому числі обов`язок підрядника щодо дотримання строків виконання всіх етапів підрядних робіт (п. 5.2, 6.4.4, 6.4.11 договору) відповідно до умов договору та календарного плану-графіку виконання робіт.

Відповідальність підрядника за умовами цього договору у вигляді штрафних санкцій (пені, штрафу), передбачена п. 10.3 договору, настає у разі порушення строків виконання робіт, що вказані в п. 5.2.

Згідно з п. 5.2 договору строк виконання робіт - протягом 12 місяців з моменту отримання підрядником письмового дозволу замовника про початок виконання робіт та/або відповідно до календарного плану-графіку.

Дозвіл було надано листом замовника №1417/16-01 від 15.07.2016 р., в якому безпосередньо зазначено про надання дозволу підряднику на початок виконання робіт за договором, отримання якого не заперечується відповідачем.

Тобто відповідальність підрядника за умовами цього договору у вигляді штрафних санкцій (пені, штрафу) настає у разі прострочення виконання відповідачем обов`язку зі здачі завершеного будівництвом об`єкта в експлуатацію, тобто за прострочення виконання підрядних робіт у цілому, а не за прострочення у виконанні окремих етапів робіт/поставки обладнання в межах основного зобов`язання.

Отже, відповідачем роботи за договором мали бути виконані у період з 15.07.2016 по 15.07.2017.

А тому, з урахуванням приписів п. 5.2. договору, прострочення виконання робіт почалося з 16.07.2017.

Відповідно до вимог статей 11, 509 Цивільного кодексу України, договір є підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору.

За змістом положень статей 626, 627 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з приписами статей 525, 526, 629 Цивільного кодексу України і статті 193 Господарського кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із абзацом 2 частини 1 статті 193 Господарського кодексу України, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору (статті 626 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтями 6, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є не обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч.1 статті 837 Цивільного кодексу України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно з ч.2 статті 837 Цивільного кодексу України, договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Відповідно до ст. 610, 611 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Частиною 2 ст. 883 Цивільного кодексу України передбачено, що за невиконання або неналежне виконання обов`язків за договором будівельного підряду підрядник сплачує неустойку, встановлену договором або законом, та відшкодовує збитки в повному обсязі.

За змістом статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 1 ст. 230 Господарського кодексу України визначено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до п.10.3 договору за порушення з вини підрядника строків виконання робіт, він сплачує замовнику пеню в розмірі 0,1 відсотка від вартості робіт, з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад 30 днів - додатково стягується штраф у розмірі 7% вказаної вартості. Порушенням строків виконання робіт вважати ті строки, що вказані в п.5.2.

Отже, суд першої інстанції дійшов висновку, що наведені норми права та положення договору підряду передбачають можливість застосування до підрядника (боржника) відповідальності передбаченої договором, виходячи з загальної вартості невиконаних робіт та з урахуванням загального терміну їх виконання. А тому, враховуючи встановлені обставини справи щодо невиконання підрядником частини підрядних робіт, у замовника виникло право на відшкодування пені та штрафу, передбачених умовами договору. Доказів виконання таких робіт (складення актів виконаних робіт, тощо) матеріли справи не містять, відповідачем така обставина не спростовувалася.

Також, судом першої інстанції враховано висновок об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 24.01.2020 у справі №910/3362/18, в якій зазначено що відсутність у договорі підряду окремо погоджених строків виконання кожного з видів (етапів) робіт та їх вартості не позбавляє позивача права на застосування до боржника відповідальності передбаченої договором, виходячи з загальної вартості невиконаних робіт та з урахуванням загального терміну їх виконання (умови договорів щодо строків дії, виконання, штрафних санкцій аналогічні). А тому, при визначені розміру штрафних санкцій, суд виходить із загальної вартості невиконаних робіт та з урахуванням загального терміну їх виконання.

В позовній заяві та в заяві про відмову від частини позовних вимог позивач просив: стягнути з відповідача пеню в розмірі 1 662 622,44 грн., та штраф в розмірі 232 429,12 грн., всього на загальну суму 1 895 051,56 грн. нараховані станом на 26.02.2018.

Також, до матеріалів справи позивачем 08.11.2019 додано розрахунок пені та штрафу 7% станом на 26.02.2018 року (проте, суд зазначає, що позивачем не заявлялось про зменшення позовних вимог) в якому нараховано пеню в розмірі 598 114,79 грн. за період з 16.07.2017 року по 14.01.2018 року та штраф в розмірі 230 044,15 грн.

Суд першої інстанції, здійснивши перевірку заявленого позивачем розрахунку у даній справі, дійшов висновку про арифметично обґрунтовану заявлену до стягнення пеню у розмірі 598 114,79 грн. розрахована з моменту виникнення прострочення виконання зобов`язання за період з 16.07.2017 по 14.01.2018, а вимоги позивача в частині стягнення пені в розмірі 1 064 507,65 грн. - визнані судом першої інстанції необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Таким чином, судом першої інстанції за наслідками розгляду справи було присуджено до стягнення з відповідача на користь позивача 598 114 (п`ятсот дев`яносто вісім тисяч сто чотирнадцять) грн. 79 коп. пені, 230 044 (двісті тридцять тисяч сорок чотири) грн 15 коп. - штрафу, 12 422 (дванадцять тисяч чотириста двадцять дві) грн. 07 коп. судового збору, 19 787 (дев`ятнадцять тисяч сімсот вісімдесят сім) грн. 58 грн. судового збору за розгляд справи у суді апеляційної інстанції, 26 384 (двадцять шість тисяч триста вісімдесят чотири) грн. 12 коп. судового збору за розгляд справи у суді касаційної інстанції, повернуто Акціонерному товариству "Укртрансгаз" сплачений судовий збір у розмірі 881 (вісімсот вісімдесят одну) грн. 00 коп., згідно платіжного доручення № 3856 від 26.03.2018 р., яке знаходиться в матеріалах справи № 910/3929/18, і у відповідній частині рішення суду першої інстанції скаржником не оскаржується.

В свою чергу, в оскаржуваному рішенні в мотивувальній частині суд першої інстанції зазначив, що як вбачається з матеріалів справи власником АТ "Укртрансгаз" є акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", що також підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (https://usr.minjust.gov.ua/ua/freesearch). Єдиним засновником Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" є Кабінет Міністрів України. Наведене свідчить про приналежність позивача до державного сектора економіки.

Скаржник в апеляційній скарзі вказував, що висновки суду першої інстанції у мотивувальній частині стосовно приналежність позивача до державного сектора економіки - є помилковими, оскільки суперечать Статуту позивача та ст. 22 Господарського кодексу України, адже у статутному капіталі позивача відсутня державна частка, а засновником та єдиним акціонером позивача є НАК «Нафтогаз України».

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Згідно із ст.269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Північний апеляційний господарський суд дійшов наступних висновків.

Матеріали апеляційної скарги свідчать, що скаржник, не погодившись з ухваленим рішенням, в частині стягнення з Акціонерного товариства "Укртрансгаз" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Свемон-Захід 1948" витрат на правову допомогу у розмірі 11 260, 00 грн. звернувся до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду м. Києва від 02.02.2021 у справі №910/3929/18 в частині стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 11 260, 00 грн. та змінити рішення виключивши з мотивувальної частини рішення наступне: "Як вбачається з матеріалів справи власником АТ "Укртрансгаз" є акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", що також підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (https://usr.minjust.gov.ua/ua/freesearch). Єдиним засновником Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" є Кабінет Міністрів України. Наведене свідчить про приналежність позивача до державного сектора економіки" та прийняти нове рішення, яким у стягненні з Акціонерного товариства "Укртрансгаз" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Свемон-Захід 1948" витрат на правову допомогу у розмірі 11 260, 00 - відмовити, в іншій частині залишити рішення в силі.

Отже, суд апеляційної інстанції, керуючись ст. 269 Господарського процесуального кодексу України здійснює розгляд апеляційної скарги виключно в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Ч. 2 ст. 81 Цивільного кодексу України визначено, що юридичні особи, залежно від порядку їх створення, поділяються на юридичних осіб приватного права та юридичних осіб публічного права. Юридична особа приватного права створюється на підставі установчих документів відповідно до статті 87 цього Кодексу. Юридична особа приватного права може створюватися та діяти на підставі модельного статуту в порядку, визначеному законом. Юридична особа публічного права створюється розпорядчим актом Президента України, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування.

Статтею 22 Господарського кодексу України визначено, що держава здійснює управління державним сектором економіки відповідно до засад внутрішньої і зовнішньої політики (ч. 1). Суб`єктами господарювання державного сектора економіки є суб`єкти, що діють на основі лише державної власності, а також суб`єкти, державна частка у статутному капіталі яких перевищує п`ятдесят відсотків чи становить величину, яка забезпечує державі право вирішального впливу на господарську діяльність цих суб`єктів (ч. 2).

Ч. 5 статті 22 Господарського кодексу України визначено, що держава реалізує право державної власності у державному секторі економіки через систему організаційно-господарських повноважень відповідних органів управління щодо суб`єктів господарювання, що належать до цього сектора і здійснюють свою діяльність на основі права господарського відання або права оперативного управління.

Ч. 6 статті 22 Господарського кодексу України визначено, що правовий статус окремого суб`єкта господарювання у державному секторі економіки визначається уповноваженими органами управління відповідно до вимог цього Кодексу та інших законів. Відносини органів управління з названими суб`єктами господарювання у випадках, передбачених законом, можуть здійснюватися на договірних засадах.

Статтею 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» визначено, якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою (ч. 1). Якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні. Третя особа не може посилатися на них у спорі у разі, якщо вона знала або могла знати про те, що такі відомості є недостовірними (ч. 2). Якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не внесені до нього, вони не можуть бути використані у спорі з третьою особою, крім випадків, коли третя особа знала або могла знати ці відомості (ч. 3). Відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі, використовуються для ідентифікації юридичної особи або її відокремленого підрозділу, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, фізичної особи - підприємця, у тому числі під час провадження ними господарської діяльності та відкриття рахунків у банках та інших фінансових установах (ч. 4). Вимоги цієї статті не застосовуються у правовідносинах, що регулюються законодавством України у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення, щодо статусу відомостей про кінцевих бенефіціарних власників (ч. 5).

При цьому, суд апеляційної інстанції зазначає, що скаржником в апеляційній скарзі робляться посилання на відповідні редакції статуту позивача, проте, в матеріали справи відповідних належним чином засвідчених копій таких не подано. Проте, суду апеляційної інстанції при оцінці відповідних доводів скаржника враховує відомості Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, з урахуванням статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань».

Так, судом апеляційної інстанції встановлено, що згідно загальновідомих та загально опублікованих відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (https://usr.minjust.gov.ua/content/free-search/person-result), і витяг з якого наявний в матеріалах справи і відомості про що суд першої інстанції не був позбавлений можливості перевірити, АТ "Укртрансгаз", , є акціонерним товариством, у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні відомості про те, що по відношенню до АТ "Укртрансгаз" будь-який центральний чи місцевий орган виконавчої влади, здійснює функції з управління корпоративними правами держави у відповідній юридичній особі, а також відсутні відомості про наявність частки держави у статутному капіталі АТ "Укртрансгаз", , зокрема і у певний період (а саме, в момент укладення договору, правовідносини за яким є предметом розгляду).

При цьому, суд апеляційної інстанції враховує, що пунктом 3 частини 3 Прикінцевих Положень Господарського кодексу України визначено, що саме на Кабінет Міністрів України покладено обов`язок визначити суб`єктів господарювання, що належать до державного сектора економіки, відповідно до вимог цього Кодексу.

Також, суд апеляційної інстанції зазначає, що судом першої інстанції у відповідності до ч. 2 ст. 231 Господарського кодексу України здійснив нарахування штрафних санкцій, і відповідне нарахування здійснено на підставі вказаної норми з огляду на умови договору, зокрема, п.п. 3.1.2 (у відповідних редакціях додаткових угод), яким обумовлено застосування приписів Закону України «Про здійснення державних закупівель».

Скаржник у апеляційній скарзі наголошував на тому, що він належить до юридичних осіб приватного права, а НАК «Нафтогаз України» є лише засновником та одноосібним акціонером АТ "Укртрансгаз", відомості про що також внесені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (https://usr.minjust.gov.ua/content/free-search/person-result).

При цьому, дійсно, Єдиним засновником Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" є Кабінет Міністрів України, проте, вказана обставина не наділяє позивача, як юридичну особу приватного права, статусом підприємства державного сектора економіки в контексті спірних правовідносин саме у даній справі.

Посилання скаржника на постанови Вищого господарського суду України від 24.06.2014 № 910/18227/13, від 24.10.2017 № 910/17060/16, - не є релевантними в контексті спірних правовідносин учасників справи у даній справі, адже згадані судові акти стосувались встановлення питання щодо управління об`єктами державної власності, зокрема, корпоративними правами держави у статутному капіталі товариств.

В свою чергу, як зазначалось судом апеляційної інстанції, згідно загальновідомих та загально опублікованих відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (https://usr.minjust.gov.ua/content/free-search/person-result), АТ "Укртрансгаз", , є акціонерним товариством, у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні відомості про те, що по відношенню до АТ "Укртрансгаз" будь-який центральний чи місцевий орган виконавчої влади, здійснює функції з управління корпоративними правами держави у відповідній юридичній особі, а також відсутні відомості про наявність частки держави у статутному капіталі АТ "Укртрансгаз", , зокрема і у певний період (а саме, в момент укладення договору, правовідносини за яким є предметом розгляду).

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції помилково в мотивувальній частині рішення зроблено висновок про приналежність позивача до державного сектора економіки, оскільки позивач до такого не належить в розумінні ст. 22 Господарського кодексу України, а тому доводи скаржника у наведеній частині знайшли своє підтвердження наявними матеріалами справи, у зв`язку з чим на підставі ч. 4 ст. 277 Господарського процесуального кодексу України мотивувальна частина рішення суду першої інстанції підлягає зміні шляхом виключення з його мотивувальної частини (стор. 9) висновку про приналежність позивача до державного сектора економіки у наступному абзаці: «Як вбачається з матеріалів справи власником АТ "Укртрансгаз" є акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", що також підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (https://usr.minjust.gov.ua/ua/freesearch). Єдиним засновником Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" є Кабінет Міністрів України. Наведене свідчить про приналежність позивача до державного сектора економіки.».

Також, скаржник в апеляційній скарзі вказував на відсутність обумовлених процесуальним законом підстав для стягнення з Акціонерного товариства "Укртрансгаз" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Свемон-Захід 1948" витрати на правову допомогу у розмірі 11 260 (одинадцять тисяч двісті шістдесят) грн. 00 коп., оскільки розмір витрат у цій частині є недоведеним та не відповідає критерію розумної необхідності.

Проте, з вказаними доводами скаржника суд апеляційної інстанції не погоджується, з огляду на наступне.

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно зі ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

На підтвердження здійснених відповідачем судових витрат на професійну правничу допомогу, відповідачем надано:

- копію договору про надання правової допомоги № 26/03 від 26.03.2018, укладеного ТОВ "Свемон-Захід 1948" з адвокатським бюро "Сучкова та партнери";

- копію додаткової угоди № 15 від 19.04.2018 до договору про надання правової допомоги № 26/03 від 26.03.2018;

- ордер серії КС № 413656;

- копію акту виконаних робіт від 07.08.2018;

- платіжне доручення №253 від 07.08.2018 на суму 20 000,00 грн.

За змістом пункту 1.1 договору про надання правової допомоги №26/03 від 26.03.2018, бюро приймає доручення клієнта та бере на себе зобов`язання надати клієнту правову допомогу щодо: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань; складання звернень (заяв, скарг, пропозицій) та інших документів правового характеру; складання процесуальних документів (заперечень, клопотань, претензій, позовних заяв, апеляційних і касаційних скарг, заяв про вжиття заходів забезпечення позову та інших документів відповідно до вимог процесуального законодавства); представництва та захисту інтересів клієнта в будь-яких органах державної влади, на підприємствах, в установах, організаціях всіх форм власності та підпорядкування, а також у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного, кримінального та конституційного судочинства, провадження у справах про адміністративні правопорушення, органах державної виконавчої служби, органах Національної поліції України, прокуратури, органах Державної фіскальної служби України та усіх інших правоохоронних органах, органах Державної реєстраційної служби України, Міністерства юстиції України тощо з будь-яких питань.

Відповідно до п. 1.2 договору про надання правової допомоги №26/03 від 26.03.2018, вид правової допомоги, а також розмір гонорару бюро, сторони викладають в додаткових угодах, що є невід`ємною частиною договору.

В пункті 2.2 договору про надання правової допомоги №26/03 від 26.03.2018 визначено, що безпосереднє представництво інтересів клієнта від імені бюро за цим договором здійснює адвокат Сучкова Т.Є. (свідоцтво на право здійснення адвокатської діяльності видане Радою адвокатів Івано-Франківської області № 001242 від 07.12.2017). Бюро може залучати до виконання укладених ним договорів про надання правової допомоги інших адвокатів на договірних засадах. При цьому зобов`язане забезпечити дотримання професійних прав адвокатів та гарантій адвокатської діяльності.

Розмір гонорару, який клієнт сплачує бюро за надану в межах цього договору правову допомогу, визначається сторонами окремою додатковою угодою, яка є невід`ємною частиною цього договору (п. 3.1 договору).

У відповідності до п. 1 додаткової угоди №15 від 19.04.2018 до договору про надання правової допомоги № 26/03 від 26.03.2018 передбачено, що бюро надає клієнту професійну правничу допомогу щодо юридичного супроводу в господарському суді міста Києва (1 інстанція) справи № 910/3929/18 за позовом ПАТ "Уктрансгаз" до ТОВ "Свемон-Захід 1948" про зобов`язання вчинити дії та стягнення грошових коштів (на підставі договору підряду № від 13.07.2016 (траса ВОЛЗ "Красилів-Тернопіль").

Відповідно до п. 2 додаткової угоди професійна правнича допомога, включає, але не обмежується: підготовку до розгляду; збір доказів; підготовку процесуальних документів; судове представництво в Господарському суді міста Києва.

Згідно із п. 3 додаткової угоди №15 від 19.04.2018 до договору гонорар бюро за професійну правничу допомогу - юридичний супровід у Господарському суді міста Києва справи № 910/3929/18 за позовом ПАТ "Укртрансгаз" до ТОВ "Свемон-Захід 1948" про зобов`язання вчинити дії та стягнення грошових коштів становить 20 000,00 грн. без ПДВ.

07.08.2018 ТОВ "Свемон-Захід 1948" та адвокатським бюро "Сучкова та партнери" підписано акт виконаних робіт до договору про надання правової допомоги №26/03 від 26.03.2018 (додаткова угода №15 від 19.04.2018).

Згідно із актом виконаних робіт від 07.08.2018, на виконання додаткової угоди №15 до договору № 26/03 від 26.03.2018 бюро надало, а клієнт (відповідач) прийняв правову допомогу, що в тому числі включає: формування правової позиції у справі - 3 годин; збір доказів - 3 годин; складання заяви про поновлення строку на подання відзиву - 1 година; складання відзиву - 5 години; посвідчення копій документів - 1 година; підготовка клопотання про відкладення розгляду справи - 20 хв.; підготовка заперечення на відповідь на відзив - 4 годин; підготовка письмових пояснень - 1 година; підготовка заяви (в порядку п. 8 ч. 1 ст. 129 ГПК України) - 1 година; підготовка клопотання про залучення доказу нанесення витрат на професійну правничу допомогу - 1 година; подання процесуальних документів до суду, в тому числі надсилання їх поштою - 4 години; представництво інтересів ТОВ "Свемон-Захід 1948" у судових засіданнях, призначених на 22.05.2018 - 2 години, 12.06.2018 - 2 години, 25.06.2018 - 2 години, 17.07.2018 - 2 години 30 хвилин, 02.08.2018 - 2 години; консультування з правових питань пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги у справі № 910/3929/18 - 2 години.

Як підтверджено матеріалами справи, згідно із платіжним дорученням №253 від 07.08.2018 відповідач здійснив оплату наданої йому правничої допомоги в розмірі 20 000,00 грн.

З огляду на викладене вище, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанці про те, що відповідачем належними та достатніми доказами доведено, що понесені ним витрати та професійну допомогу в розмірі 20 000,00 грн. пов`язані з розглядом даної справи № 910/3929/18, а зазначений розмір таких витрат є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, є співмірним зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а також часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт.

При цьому, доводи скаржника про те, що відповідач штучно завищив суму гонорару адвокату Сучковій Т.Є. за надані послуги на професійну правничу допомогу - судом апеляційної інстанції відхиляються з огляду на те, що матеріалами справи підтверджується як обсяг наданих послуг (згідно з актом виконаних робіт від 07.08.2018), так і їх вартість (підтверджено матеріалами справи, згідно із платіжним дорученням №253 від 07.08.2018 відповідач здійснив оплату наданої йому правничої допомоги в розмірі 20 000,00 грн.), і належних доказів в підтвердження завищення таких послуг - скаржником до матеріалів справи не надано.

Пунктом 3 ч. 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що вимоги відповідача щодо стягнення витрат на послуги адвоката підлягають частковому задоволенню в розмірі 11 260,00 грн., у зв`язку з чим судом першої інстанції обгрунтовано було визначено вказану суму до стягнення, оскільки розмір витрат у цій частині є доведеним належними засобами доказування в розумінні ст. ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України та відповідає критерію розумної необхідності.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно з ч.ч.1-3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Аналогічна норма міститься у ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України.

Частиною 1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Приписами ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Ч. 1 статті 277 Господарського процесуального кодексу України визначено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на викладене, Північний апеляційний господарський суд приходить до висновку, що доводи, викладені скаржником в апеляційній скарзі, найшли своє часткове підтвердження під час розгляду справи в апеляційному порядку, зокрема щодо того, що судом першої інстанції помилково в мотивувальній частині рішення зроблено висновок про приналежність позивача до державного сектора економіки, оскільки позивач до такого не належить в розумінні ст. 22 Господарського кодексу України, у зв`язку з чим на підставі ч. 4 ст. 277 Господарського процесуального кодексу України мотивувальна частина рішення суду першої інстанції підлягає зміні шляхом виключення з його мотивувальної частини (стор. 9) висновку про приналежність позивача до державного сектора економіки у наступному абзаці: «Як вбачається з матеріалів справи власником АТ "Укртрансгаз" є акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", що також підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (https://usr.minjust.gov.ua/ua/freesearch). Єдиним засновником Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" є Кабінет Міністрів України. Наведене свідчить про приналежність позивача до державного сектора економіки.».

Ч. 1 статті 276 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

В решті рішення Господарського суду міста Києва від 02.02.2021 у справі № 910/3929/18 підлягає залишенню без змін з огляду на те, що доводи скаржника викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції у оскаржуваній скаржником частині (щодо витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 11 260,00 грн.).

Керуючись ст.ст. 240, 269, 270, 273, 275, 276, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Укртрансгаз" на рішення Господарського суду міста Києва від 02.02.2021 у справі № 910/3929/18 - задовольнити частково.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 02.02.2021 у справі № 910/3929/18 - змінити, виключивши з його мотивувальної частини (стор. 9) наступний висновок: «Як вбачається з матеріалів справи власником АТ "Укртрансгаз" є акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", що також підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (https://usr.minjust.gov.ua/ua/freesearch). Єдиним засновником Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" є Кабінет Міністрів України. Наведене свідчить про приналежність позивача до державного сектора економіки.».

. 3. В решті рішення Господарського суду міста Києва від 02.02.2021 у справі № 910/3929/18 - залишити без змін.

4. Матеріали справи 910/3929/18 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах, яким є Верховний Суд, шляхом подачі касаційної скарги в порядку, строки та випадках, визначених ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Касаційна скарга на постанову подається протягом 20 днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата підписання повного тексту постанови: 08.10.2021.

Головуючий суддя С.Р. Станік

Судді Є.Ю. Шаптала

С.Я. Дикунська