ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2021 року Справа № 915/554/21

м.Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складi головуючого суддi Мавродієвої М.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Берко О.В.,

представника позивача: не з`явився;

представника відповідача: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ДУНАЙ АГРО" (03067, м.Київ, вул.Гарматна, буд.8, ),

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКСПО-ЛЮКС" (54010, м.Миколаїв, вул.Галини Петрової, буд.17, кв.13, ; 54001, м.Миколаїв, вул.Потьомкінська, буд.17/4, електронна адреса: ІНФОРМАЦІЯ_1),

про: стягнення заборгованості в розмірі 122371,80 грн заборгованості,-

в с т а н о в и в:

14.12.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю "ДУНАЙ АГРО" звернулося до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою, в якій просило суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКСПО-ЛЮКС" заборгованість в розмірі 401349,54 грн, з яких: 278977,74 грн заборгованість, яка виникла за Договором поставки №29-06/17-01 від 29.06.2017 (131410,0 грн основний борг, 108064,61 грн пеня, 28237,85 грн збитки від інфляції, 11265,28 грн - 3% річних; 122371,80 грн заборгованість з поставки насіння озимої пшениці за видатковою накладною №195 від 16.07.2019 (118000,0 грн основний борг, 2553,44 грн пеня, 1180,0 грн збитки від інфляції, 638,36 грн - 3% річних).

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що свої зобов`язання щодо поставки товару відповідачеві згідно Специфікації №5 від 05.04.2018 до Договору поставки №29-06/17-01 від 29.06.2017 та замовлення №171 від 15.07.2019 позивач виконав належним чином у повному обсязі, що підтверджується видатковою накладною №139 від 06.04.2018 та видатковою накладною №195 від 16.07.2019. Натомість, відповідач свої зобов`язання по оплаті товару не виконав, чим порушив умови Договору поставки та норми чинного законодавства України, що призвело до утворення з боку відповідача заборгованості перед позивачем на загальну суму 249410,0 грн, з яких: 131410,0 грн основний борг за Договором поставки №29-06/17-01 від 29.06.2017 та 118000,0 грн основний борг з поставки насіння озимої пшениці за видатковою накладною №195 від 16.07.2019. Крім того, у зв`язку з несвоєчасною та не повною оплатою відповідачем за поставлений йому товар, позивачем нараховані також пеня, збитки від інфляції та 3% річних.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.12.2020, - справу №915/1521/20 призначено головуючому судді Мавродієвій М.В.

Ухвалою суду від 16.01.2021 у справі №915/1521/20 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу №915/1521/20 визначено розглядати за правилами загального позовного провадження.

Господарським судом Миколаївської області під час розгляду справи №915/1521/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДУНАЙ АГРО" до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКСПО-ЛЮКС" про стягнення заборгованості в розмірі 401349,54 грн, в порядку ст.173 ГПК України постановлено ухвалу від 20.04.2021 про роз`єднання позовних вимог у вказаній справі та виділення в самостійні провадження позовних вимог про:

1) вимоги про стягнення 278977,74 грн заборгованості, яка виникла за Договором поставки №29-06/17-01 від 29.06.2017 (131410,0 грн основний борг, 108064,61 грн пеня, 28237,85 грн збитки від інфляції, 11265,28 грн - 3% річних), розглядати у справі №915/1521/20;

2) вимоги про стягнення 122371,80 грн заборгованості з поставки насіння озимої пшениці за видатковою накладною №195 від 16.07.2019 (118000,0 грн основний борг, 2553,44 грн пеня, 1180,0 грн збитки від інфляції, 638,36 грн - 3% річних), виділити в самостійне провадження.

Відділом документального забезпечення Господарського суду Миколаївської області, на підставі зазначеної ухвали та пункту 2.3.30. Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26.11.2010 №30 (у редакції рішення Ради суддів України від 02.04.2015 №25), згідно якого в разі роз`єднання (виділення) судових справ виділена в окреме провадження судова справа не підлягає автоматизованому розподілу, реєструється як така, що надійшла вперше, та передається судді, яким ухвалено рішення про роз`єднання кількох поєднаних в одному провадженні вимог у самостійні провадження чи виділення в окреме провадження, зареєстровано виділення у самостійне провадження позовної вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ДУНАЙ АГРО" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКСПО-ЛЮКС" про стягнення 122371,80 грн заборгованості з поставки насіння озимої пшениці за видатковою накладною №195 від 16.07.2019 (118000,0 грн основний борг, 2553,44 грн пеня, 1180,0 грн збитки від інфляції, 638,36 грн - 3% річних), як справи №915/554/21.

Ухвалою суду від 23.04.2021 справу №915/554/21 прийнято до провадження суддею Мавродієвою М.В. Справу визначено розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 26.05.2021.

26.05.2021 суд ухвалив відкласти підготовче засідання на 15.06.2021.

Ухвалою суду від 15.06.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 13.07.2021.

13.07.2021 за вх.№10683/21 від відповідача на адресу суду надійшла заява, в якій останній просить суд не розпочинати розгляд справи по суті у зв`язку з неможливістю його представника - адвоката Чебанюка В.С. взяти участь в судовому засіданні, що призначено на 13.07.2021, у зв`язку з залученням до розгляду іншої справи.

13.07.2021 суд ухвалив відкласти розгляд справи на 10.08.2021.

10.08.2021 за вх.№12191/21 від відповідача на адресу суду надійшла заява, в якій останній просить суд не розпочинати розгляд по суті справи у зв`язку з неможливістю його представника взяти участь у засіданні, що призначене на 10.08.2021, у зв`язку з залученням як адвоката в кримінальній справі в якості захисника.

10.08.2021 суд ухвалив відкласти розгляд справи на 30.08.2021.

30.08.2021 за вх.№12986/21 від відповідача на електрону адресу суду надійшла заява, в якій останній просить суд долучити до матеріалів справи копію платіжного доручення №65 від 28.08.2021, згідно якого ТОВ "ЕКСПО-ЛЮКС" перерахувало ТОВ "ДУНАЙ АГРО" 70000,0 грн в рахунок часткової сплати за насіння пшениці за видатковою накладною №195 від 16.07.2021.

Відповідач не скористався наданим йому ч.ч.1, 2, 4 ст.161 ГПК України правом на подання відзиву на позовну заяву.

Відповідно до ч.9 ст.165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідач явку повноважного представника у судове засідання 30.08.2021 не забезпечив, відзиву по суті позовної заяви до суду не надав, вимоги та доводи позивача не спростував, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Позивач явку повноважного представника у судове засідання 30.08.2021 не забезпечив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Господарським судом також враховано, що явка представників сторін не визнавалась судом обов`язковою.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомленні про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника у разі, зокрема повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Враховуючи викладене суд дійшов висновку про достатність у матеріалах справи документальних доказів для вирішення спору по суті за відсутності представників сторін.

У судовому засіданні 30.08.2021 підписано вступну та резолютивну частини рішення суду без його проголошення.

Дослідивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд встановив наступні обставини.

29.06.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ДУНАЙ АГРО", як постачальником, та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕКСПО-ЛЮКС", як покупцем, укладено Договір поставки №29-06/17-01 (надалі - Договір) (а.с.7-9), відповідно до умов якого постачальник зобов`язується поставити товар, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар/насіння/ визначений у специфікаціях та видаткових накладних що є невід`ємною частиною договору (п.1.1 Договору).

Цей Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 31.12.2018, але в будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим Договором (п.8.1 Договору).

15.07.2019 позивачем було виставлено відповідачу рахунок №171 на оплату насіння пшениці озимої МІДАС на загальну суму 184800,0 грн (а.с.10).

У вказаному рахунку підставою для здійснення такої оплати вказано: «Договір: Основний договір від 01.01.2018».

За видатковою накладною №195 від 16.07.2019 позивачем було здійснено поставку товару - насіння пшениці озимої МІДАС на загальну суму 184800,0 грн (а.с.11).

У вказаній видатковій накладній підставою для здійснення такої поставки вказано: «Договір: Основний договір від 01.01.2018; Замовлення: замовлення покупця №171 від 15.07.2019».

Однак, позивачем копії основного договору від 01.01.2018 суду не надано.

За такого, суд приходить до висновку, що поставка товару по

видаткової накладної №195 від 16.07.2019 здійснювалась не за договором №29-06/17-01 від 29.06.2017, а між сторонами виникли правовідносини з усної угоди купівлі-продажу, підтвердженням якої є виданий продавцем документ (видаткова накладна), яка містить відомості про кількість товару, ціну та загальну суму поставки.

З картки рахунку №361 за 01.01.2018 - 02.12.2020 (а.с.21) вбачається, що відповідачем сплачено позивачу за поставлений по «основному договору та замовленню покупця №ДА000000171 від 15.07.2019 товар» на загальну суму 66800,0 грн (07.08.2019 - 16800,0 грн, 16.12.2019 - 30000,0 грн, 26.08.2020 - 20000,0 грн).

Позивач вказує, що на дату подання позову заборгованість за поставлений по видатковій накладній №195 від 16.07.2019 товар складає 118000,0 грн.

В подальшому 22.09.2020 позивач звернувся до відповідача з претензією №1-22/09-20 (а.с.12), в якій вимагав від відповідача сплатити до 02.10.2020 суму заборгованості в загальному розмірі 249410,0 грн, у т.ч. 118000,0 грн заборгованості за товар, поставлений по видатковій накладній №195 від 16.07.2019.

В матеріалах справи містяться докази направлення зазначеної претензії на адресу відповідача та отримання її останнім 25.09.2020 (а.с.13).

Вказана претензія залишилась без відповіді та задоволення.

Оскільки відповідач оплату поставленого товару у повному обсязі не здійснив, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості.

З матеріалів справи вбачається, що після відкриття судом провадження у даній справі, за платіжним дорученням №65 від 28.08.2021 відповідач перерахував позивачу 70000,0 грн в рахунок часткової сплати за насіння пшениці за видатковою накладною №195 від 16.07.2021.

На підставі повно і всебічно з`ясованих обставин справи, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам сторін, суд дійшов наступних висновків.

Згідно приписів ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За приписами ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст.612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У відповідності до ст.ст.525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до ч.1 ст.692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

В цьому випадку, підписання покупцем видаткової накладної, яка є первинним обліковим документом у розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» і яка відповідає вимогам, зокрема, статті 9 названого Закону і Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку та фіксує факт здійснення господарської операції і встановлення договірних відносин, є підставою виникнення обов`язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар. При цьому, строк виконання відповідного грошового зобов`язання визначається за правилами, встановленими частиною першою статті 692 ЦК України.

Як встановлено судом, відповідачем належним чином не виконувались зобов`язання щодо повної та своєчасної оплати поставленого по видатковій накладній №195 від 16.07.2019 товару на суму, внаслідок чого у відповідача, станом на дату подання позову, існував борг у розмірі 118000,0 грн, який частково погашений відповідачем на суму 70000,0 грн за платіжним дорученням №65 від 28.08.2021, тобто після звернення позивача до суду з даним позовом.

За таких обставин, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі в частині стягнення 70000,0 грн основного боргу у зв`язку з відсутністю предмету спору.

На день розгляду справи відповідач не надав суду доказів погашення залишку боргу за поставлений йому товар.

Згідно ст.ст.73, 74 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Будь-яких доказів того, що відповідач належним чином і в повному обсязі виконав свої зобов`язання щодо оплати за поставлений йому товар по видатковій накладні №195 від 16.07.2019, відповідач, у порушення приписів ст.ст.73, 74 ГПК України, суду не надав, тобто не довів безпідставність позовних вимог, тоді як надані позивачем докази, як зазначалось вище, навпаки, підтверджують належне виконання позивачем своїх зобов`язань з поставки товару, а відтак і обґрунтованість позовних вимог.

Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги в частині стягнення залишку несплаченого боргу по оплаті за поставлений по видатковій накладній №195 від 16.07.2019 товар в сумі 48000,0 грн є обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення, на підставі ч.2 ст.625 ЦК України, нараховані на суму основного боргу 118000,0 грн інфляційні втрати в сумі 1180,0 грн за жовтень 2020 року та 3% річних в сумі 638,36 грн за період з 03.10.2020 по 07.12.2020.

Відповідно до ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом перевірено розрахунки інфляційних втрат та 3% річних, та встановлено, що вони є арифметично вірними та правильними, а тому позовні вимог в цій частині підлягають задоволенню в повному обсязі.

Щодо вимоги про стягнення з відповідача пені в сумі 2553,44 грн нарахованої на суму основного боргу 118000,0 грн за період з 03.10.2020 по 07.12.2020 суд дійшов наступних висновків.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (ч.1 ст.230 ГК України).

Згідно ч.ч.1-3 статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 1 ст.547 Цивільного кодексу України визначено, що правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі.

Статтею 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» встановлено, що за прострочку платежу, платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Таким чином, пеня може бути стягнута лише у тому випадку, коли основне зобов`язання прямо забезпечено неустойкою (пеня, штраф) у чинному договорі, а також ним встановлено її розмір (встановлено за згодою сторін), або стягнення пені за невиконання основного зобов`язання передбачено законом.

Крім того, як роз`яснив Пленум Вищого господарського суду України у п.6.2 постанови «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» №14 від 17.12.2013, якщо у вчиненому сторонами правочині розмір та базу нарахування пені не визначено або вміщено умову (пункт) про те, що пеня нараховується відповідно до чинного законодавства, суму пені може бути стягнуто лише в разі, якщо обов`язок та умови її сплати визначено певним законодавчим актом.

Оскільки позивачем не надано договору від 01.01.2018, а поставка товару 16.07.2019 здійснювалась не по договору №29-06/17-01 від 29.06.2017, то суд приходить до висновку, що окремим правочином сторони не узгодили розмір та бази нарахування пені, а тому, позовна вимога про стягнення з відповідача 2553,44 грн пені є безпідставною та необґрунтованою, в зв`язку з чим задоволенню не підлягає.

Відповідно до приписів ст.129 ГПК України, сплачений позивачем судовий збір підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача пропорційно розміру задоволених вимог.

Судом враховано, що за ухвалою від 20.04.2021 роз`єднано позовні вимоги ТОВ "ДУНАЙ АГРО" про стягнення заборгованості в розмірі 401349,54 грн з ТОВ "ЕКСПО-ЛЮКС", виділено в окремі провадження: 1) вимоги про стягнення 278977,74 грн заборгованості, яка виникла за Договором поставки №29-06/17-01 від 29.06.2017 у даній справі та 2) вимоги про стягнення 122371,80 грн заборгованості з поставки насіння озимої пшениці за видатковою накладною №195 від 16.07.2019, виділено в самостійне провадження (справа №915/554/21).

Тому судовий збір у даній справи становить 1835,57 грн. Під час розгляду даної справи відповідач сплатив основний борг у сумі 70000,0 грн, у зв`язку з чим судом в цій частині стягнення провадження у справі закрито у зв`язку з відсутністю предмету спору.

У відповідності до п.5) ч.1 ст.7 Закону України "Про судовий збір" у разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях, сплачена сума судового збору у даному випадку 1050,0 грн може бути повернута ухвалою суду за клопотанням особи, яка його сплатила.

Таким чином, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір, розрахований пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у сумі 747,28 грн.

Керуючись ст.ст.73, 74, 76-79, 91, 123, 129, 210, 220, п.2) ч.1 ст.231, 232, 238, 240, 241 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Закрити провадження у справі в частині стягнення 70000,0 грн основного боргу у зв`язку з відсутністю предмету спору.

2. Позовні вимоги задовольнити частково.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКСПО-ЛЮКС" (54001, м.Миколаїв, вул.Потьомкінська, буд.17/4, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ДУНАЙ АГРО" (03067, м.Київ, вул.Гарматна, буд.8, ) 48000,0 грн основного боргу, 1180,0 грн збитків від інфляції, 638,36 грн - 3% річних та 747,28 грн судового збору.

4. В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду, у відповідності до ст.241 Господарського процесуального кодексу України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ч.1 ст.254 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до пп.17.5) п.17) ч.1 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне судове рішення складено 05.10.2021 року.

Суддя М.В.Мавродієва