ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"04" жовтня 2021 р. м. Київ Справа № 911/2898/21

Господарський суд Київської області у складі судді Колесника Р.М., розглянувши матеріали позовної заяви за позовом

товариства з обмеженою відповідальністю «Укрвуглезбагачення Груп» (02094, місто Київ, пр. Гагаріна Юрія, будинок 14, офіс 32, код 43828521)

до

публічного акціонерного товариства «Центренерго» (08711, Київська обл., Обухівський р-н, смт Козин, вулиця Рудиківська, будинок 49, код 22927045)

про стягнення 380325490,68 гривень

ВСТАНОВИВ:

01.10.2021 до Господарського суду Київської області надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «Укрвуглезбагачення Груп» про стягнення з публічного акціонерного товариства «Центренерго» заборгованості за договором поставки вугілля від 30.12.2020 № 111/25 у розмірі 380325490,68 гривень, з яких: 303476840,25 гривень заборгованість за поставлене вугілля, 4653863,68 гривень 3% річних, 11634659,19 гривень штрафні санкції, 6405487,35 гривень інфляційне збільшення боргу, 50730276,60 гривень заборгованість за відшкодування вартості доставки вугілля, 727148,08 гривень 3% річних, 1817870,20 гривень штрафні санкції, 879345,33 гривень інфляційне збільшення боргу.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що в порушення умов договору поставки вугілля від 30.12.2020 № 111/25 відповідач в повному обсязі не розрахувався за отриманий товар та не відшкодував вартість доставки вугілля, внаслідок чого утворилася стягувана сума заборгованості у загальному розмірі 354207116,85 гривень, що стало підставою для додаткового нарахування та вимог про стягнення штрафних санкцій, 3% річних та інфляційних втрат.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про залишення її без руху з наступних підстав.

Відповідно до п. п. 3, 5, 8 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити: 3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

Однак, всупереч наведеним приписам процесуального законодавства позовна заява не містить обґрунтованого розрахунку заявлених до стягнення сум із зазначенням конкретних періодів, дат нарахування вказаних складових боргу, натомість позивачем вказано лише кількість днів прострочення без зазначення календарних дат початку та закінчення періоду такого прострочення, не відображено і того чи здійснено такий розрахунок з урахуванням здійснених відповідачем оплат (сума оплати і дата сплати коштів).

Згідно з ч. 2 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

За змістом ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

У відповідності до ст. 91 Господарського процесуального кодексу України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення. Документи, отримані за допомогою факсимільного чи інших аналогічних засобів зв`язку, приймаються судом до розгляду як письмові докази у випадках і в порядку, які встановлені законом або договором.

Порядок засвідчення копій документів передбачений пунктом 5.26. Національного стандарту України ДСТУ 4163:2020 «Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів», прийнятого наказом державного підприємства «Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості» від 01.07.2020 № 144, який набрав чинності 01.09.2021.

Так, зазначеним пунктом передбачено, що відмітка про засвідчення копії документа складається з таких елементів: слів «Згідно з оригіналом» (без лапок), найменування посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її власного імені та прізвища, дати засвідчення копії. У випадках, визначених законодавством, копії документів засвідчують відбитком печатки юридичної особи, структурного підрозділу (служби діловодства, служби кадрів, бухгалтерії тощо) юридичної особи або печатки «Для копій». Відмітку про засвідчення копії документа проставляють нижче реквізиту «Підпис» на лицьовому боці останнього аркуша копії документа.

Суд зазначає, що частина доданих позивачем до позовної заяви доказів подана з порушенням наведених норм законодавства, а саме акти приймання-передачі вугільної продукції не містять дати засвідчення цих доказів, а у актах відшкодування вартості доставки вугілля до того ж не вказано найменування посади, особи, яка засвідчує копію, її власного імені та прізвища, окрім актів відшкодування вартості доставки вугілля до акту приймання-передачі №№ 13-УВЗГ, 14-УВЗГ, 15-УВЗГ, 16-УВЗГ, 17-УВЗГ.

У відповідності до ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів та сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 Господарського процесуального кодексу України, позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Таким чином, належним доказом відправлення учасникам справи позовної заяви та доданих до неї документів є опис вкладення в лист.

При цьому, зі змісту такого опису має бути наявною можливість встановлення тотожності змісту документів, що було направлено на адресу відповідача та змісту документів, що було направлено на адресу суду.

Щодо поданого позивачем опису вкладення, наданого в якості доказів надсилання позовної заяви на адресу відповідача, то суд зазначає, що в ньому зазначено про направлення на адресу відповідача позовної заяви з додатками, проте позивачем не зазначено чіткого переліку документів, які були направлені.

Відсутність чіткого переліку документів, що було направлено на адресу відповідача унеможливлює встановлення дотримання позивачем вимог п. 1 ч. 1 ст. 164 та 1 ст. 172 Господарського процесуального кодексу України.

Наведе, зумовлює висновки суду про те, що позивачем не подано належних та допустимих доказів надсилання на адресу відповідача копії позовної заяви та доданих до неї документів.

Частиною 2 статті 123 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно положень ч. 1, пп. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Розмір ставки судового збору із позовних заяв майнового характеру, що подаються до господарського суду, становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» передбачено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 1 січня 2021 року становить 2270 гривень.

Позивачем при звернені до суду із розглядуваним позовом заявлено майнову вимогу стягнення 380325490,68 гривень.

Таким чином, за подання до суду даної позовної заяви позивач мав сплатити судовий збір в розмірі 794500,00 гривень.

Натомість, як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивачем доказів сплати судового збору у встановленому законодавством порядку не надано.

Згідно з ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст. ст. 162, 164, 174, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Укрвуглезбагачення Груп» залишити без руху.

2. Запропонувати позивачу усунути виявлені недоліки позовної заяви протягом 10-ти днів з дня вручення цієї ухвали шляхом подання до суду:

- обґрунтованого деталізованого розрахунку стягуваних сум із вказівкою конкретного періоду прострочення відповідача (зазначення календарних дат початку та закінчення періоду такого прострочення, дат і сум часткових оплат);

- засвідчених відповідно до вимог пункту 5.26 ДСТУ 4163-2020 копій документів, долучених до позовної заяви;

- доказів направлення на адресу відповідача позовної заяви з переліком документів, доданих до позовної заяви;

- доказів сплати судового збору у встановленому законодавством порядку.

3. Зобов`язати позивача подати докази направлення на адресу відповідача додатково поданих до суду доказів та письмових пояснень, поданих на виконання цієї ухвали (ч. 9 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України).

4. Попередити позивача про те, що у разі якщо виявлені недоліки позовної заяви не будуть усунені у строк, встановлений судом, заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачу.

Ухвала складена та підписана 04.10.2021, набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню окремо від рішення суду не підлягає.

Суддя Р.М. Колесник