ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" жовтня 2021 р.м. ХарківСправа № 922/3220/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Добрелі Н.С.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут"
до Квартирно-експлуатаційного відділу м.Харків
про стягнення 7063,22 грн.
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Харківенергозбут" звернулось до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харків про стягнення заборгованості за договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 012896 від 01.01.2019 року в розмірі 7063,22 грн., з яких пеня в сумі 4092,81 грн., 3% річних в сумі 784,78 грн. та інфляційні втрати в розмірі 2185,63 грн.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 13.09.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд справи було вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами, наданими сторонами.

Відповідно до частини першої пункту 3 статті 12 ГПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Для цілей цього Кодексу визначено поняття малозначних справ, а саме - це справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також справи незначної складності, визнані судом малозначними.

Частиною 1 статті 247 ГПК України встановлено, що малозначні справи розглядаються у порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до частини 1 статті 250 ГПК України, питання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Відповідно до частини 5 статті 252 ГПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідачу було встановлено строк для подачі відзиву на позову та строк для подання заперечень на відповідь на відзив.

Позивачу було встановлено строк для подачі відповіді на відзив відповідача.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Так, з метою повідомлення сторін про розгляд даної справи, судом було направлено на юридичні адреси позивача та відповідача копії ухвали про відкриття провадження у справі.

Позивачем ухвалу суду про відкриття провадження у справі було отримано 18.08.2021 року, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відповідачем ухвалу суду про відкриття провадження у справі було отримано 18.08.2021 року, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Таким чином, суд дійшов висновку, що сторони були належним чином повідомлені про розгляд даної справи.

Через канцелярію господарського суду Харківської області 03.09.2021 року представник відповідача надав відзив на позов (вх. № 20493), в якому зазначає, що прострочка оплати за спожиту електроенергію відбулась через несвоєчасне бюджетне асигнування, у зв`язку з чим просив суд зменшити розмір пені на 70%.

Через канцелярію господарського суду Харківської області 13.09.2021 року представник позивача надав відповідь на відзив (вх. № 21379), в якій зазначив, що відсутність бюджетних асигнувань відповідачу не може бути підставою для звільнення останнього від оплати нарахувань у вигляді 3% річних, пені та інфляційних втрат, у зв`язку з чим просить позов задовольнити в повному обсязі.

Згідно ст. 248 ГПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до частини 1 статті 252 ГПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Згідно частини 2 статті 252 ГПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Згідно статті 114 ГПК України, суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій. Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, яка ратифікована Україною 17.07.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про вчинення усіх необхідних дій для розгляду справи та про достатність у матеріалах справи документальних доказів для вирішення спору по суті.

Перевіривши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд встановив наступне.

Згідно з Договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 012896 від 01.01.2019 року Квартирно-експлуатаційний відділ м. Харків (відповідач, Споживач) є споживачем електричної енергії, яку постачає Приватне акціонерне товариство Харківенергозбут позивач).

За період з вересня 2020 року по травень 2021 року, станом на 01.06.2021 року за Відповідачем утворилася заборгованість, яка виникла через несвоєчасну оплату останнім послуг позивача, а саме 4092,81 грн. пені, 784,78 грн. 3% річних та 2185,63 грн. інфляційних втрат.

Договір між електропостачальником та споживачем укладається шляхом приєднання споживача до розробленого електропостачальником договору на умовах комерційної пропозиції, опублікованої електропостачальником, зокрема за фактом споживання електричної енергії.

Таким чином, між ПрАТ Харківенергозбут та Відповідачем з 01.01.2019 року укладено договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, що є публічним договором приєднання, на умовах комерційної пропозиції №2 установ, які утримуються з державного та місцевого бюджетів (розміщені на офіційному сайті ПрАТ Харківенергозбут: zbutenergo.kharkov.ua))

Так, Відповідач - Квартирно-експлуатаційний відділ м. Харків не в повному обсязі, з порушенням строків, передбачених договором, та комерційною пропозицією, сплатив за фактично спожиту електричну енергію.

Згідно п. 2.1 Договору постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору.

Відповідно до п. 5.8 Договору розрахунковим періодом є календарний місяць. Пунктом 5.9 та п. 5.13 Договору передбачено, що оплата вартості електричної енергії здійснюється споживачем шляхом перерахування коштів на спецрахунок постачальника, споживач здійснює оплату за послугу з розподілу (передачі) електричної енергії через постачальника.

Розрахунковим періодом є календарний місяць. Оплата електричної енергії, в тому числі послуги з розподілу електричної енергії, здійснюється Споживачем один раз за фактичний обсяг відпущеної електричної . енергії, визначеного за показами розрахункових засобів обліку (або розрахунковим шляхом), на підставі виставленого рахунка Споживачу Постачальником, в якому зазначаються сума до сплати за електричну енергію, в тому числі послуги з розподілу електричної енергії. У разі відсутності графіка погашення заборгованості та при відсутності у платіжному документі у реквізиті Призначення платежу посилань на період, за який здійснюється оплата, або перевищення суми платежу, необхідної для цього періоду, ці кошти, перераховані Споживачем за електричну енергію, Постачальник має право зарахувати як погашення існуючої заборгованості Споживача з найдавнішим терміном її виникнення. У разі зміни тарифу надлишок (переплата) оплаченої, але не спожитої електричної енергії зараховується Споживачу на його особовий рахунок як авансовий платіж за новими тарифами в наступному розрахунковому періоді. Укладення сторонами та дотримання споживачем узгодженого графіка погашення заборгованості не звільняє споживача від оплати поточного споживання електричної енергії поточного періоду (п.3 комерційної пропозиції).

Також п.4 Комерційної пропозиції №2 встановлено, що рахунок за спожиту електричну енергію має бути оплачений протягом 10 робочих днів від дня отримання рахунка Споживачем. Рахунки на оплату надаються Споживачу у відповідних структурних підрозділах Постачальника. В разі неотримання Споживачем рахунків Постачальник направляє рахунки Споживачу поштовим зв`язком. У такому разі рахунки вважаються отриманими Споживачем з дня їх відправлення.

Крім того, споживач у відповідності до п.6.2 Договору, зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії згідно з умовами цього Договору.

Згідно з переданими даними від АТ Харківобленерго Відповідачу проведено нарахування та за результатами розрахункового періоду було сформовано та виставлено рахунки за спожиту електричну енергію:

- за червень 2020 року на суму 4922,25 грн., ПДВ 20% - 984,45 грн., разом з ПДВ 5906,70 грн. Відповідачем за червень 2020 року спожито 6563 кВт*год згідно з фактичними даними, а саме двостороннє підписаний акт приймання-передачі електричної енергії. Рахунок було отримано представником відповідача 30.06.2020 року та строк оплати становить до 14.07.2020 року. Проте відповідачем рахунок оплачено не було.

- за липень 2020 року на суму 6499,50 грн., ПДВ 20% - 1299,90 грн., разом з ПДВ 7799,40 грн. Відповідачем за липень 2020 року спожито 8666 кВт*год згідно з фактичними даними, а саме згідно відомостей Реєстру фактичних обсягів електричної енергії по споживачам. Рахунок було отримано представником відповідача 06.08.2020 року та строк оплати становить до 20.08.2020 року. Проте відповідачем рахунок оплачено не було.

- за серпень 2020 року на суму 5802,00 грн., ПДВ 20% - 1160,40 грн., разом з ПДВ 6962,40 грн. Відповідачем за серпень 2020 року спожито 7736 кВт*год згідно з фактичними даними, а саме згідно відомостей Реєстру фактичних обсягів електричної енергії по споживачам. Рахунок було отримано представником відповідача 18.09.2020 року та строк оплати становить до 02.10.2020 року. Відповідачем згідно платіжного доручення № 442 від 21.08.2020 року було сплачено 1370,68 грн. заборгованості за червень 2020 року.

- за вересень 2020 року на суму 7935,00 грн., ПДВ 20% - 1587,00 грн., разом з ПДВ 9522,00 грн. Відповідачем за вересень 2020 року спожито 10580 кВт*год згідно з фактичними даними, а саме згідно відомостей Реєстру фактичних обсягів електричної енергії по споживачам. Акт приймання передачі було направлено позивачем засобами поштового зв`язку 10.10.2020 року та відповідно строк оплати складає до 26.10.2020 року. Проте рахунок відповідачем не оплачений.

- за жовтень 2020 року на суму 9365,25 грн., ПДВ 20% - 1873,05 грн., разом з ПДВ 11238,30 грн. Відповідачем за жовтень 2020 року спожито 12487 кВт*год згідно з фактичними даними, а саме згідно відомостей Реєстру фактичних обсягів електричної енергії по споживачам. Рахунок було отримано представником відповідача 02.11.2020 року та строк оплати становить до 16.11.2020 року. В свою чергу відповідачем згідно платіжного доручення від 19.10.2020 року № 564 було оплачено заборгованість за липень-серпень 2020 року у розмірі 13909,30 грн.

- за листопад 2020 року на суму 11301,75 грн., ПДВ 20% - 2260,35 грн., разом з ПДВ 13562,10 грн. Відповідачем за листопад 2020 року спожито 15069 кВт*год згідно з фактичними даними, а саме згідно відомостей Реєстру фактичних обсягів електричної енергії по споживачам. Рахунок на оплату було направлено позивачем засобами поштового зв`язку відповідачу 11.12.2020 року, у зв`язку з чим строк оплати рахунку становить до 28.12.2020 року. Відповідачем згідно платіжного доручення № 643 від 11.11.2020 року оплачено заборгованість за серпень-вересень-жовтень у розмірі 14383,27 грн. Рахунок за листопад 2020 року відповідачем оплачено не було.

- за грудень 2020 року на суму 9749,25 грн., ПДВ 20% - 1949,85 грн., разом з ПДВ 11699,10 грн. Відповідачем за грудень 2020 року спожито 12999 кВт*год згідно з фактичними даними, а саме згідно відомостей Реєстру фактичних обсягів електричної енергії по споживачам. Рахунок на оплату було направлено позивачем засобами поштового зв`язку відповідачу 11.01.2020 року, у зв`язку з чим строк оплати рахунку становить до 21.01.2021 року. Відповідачем згідно платіжного доручення № 738 від 18.12.2020 року оплачено заборгованість за жовтень-листопад 2020 року у розмірі 11004,50 грн.

- за січень 2021 року на суму 31598,00 грн., ПДВ 20% - 6319,60 грн., разом з ПДВ 37917,60 грн. Відповідачем за січень 2021 року спожито 22570 кВт*год згідно з фактичними даними, а саме згідно відомостей Реєстру фактичних обсягів електричної енергії по споживачам. Рахунок на оплату було отримано уповноваженим представником відповідача 05.02.2021 року, у зв`язку з чим строк оплати рахунку становить до 19.02.2021 року. Відповідачем згідно платіжного доручення № 7 від 18.01.2021 року оплачено заборгованість за червень 2020 року у розмірі 4536,02 грн.

- за лютий 2021 року на суму 30119,60 грн., ПДВ 20% - 6023,92 грн., разом з ПДВ 36143,52 грн. Відповідачем за лютий 2021 року спожито 21514 кВт*год згідно з фактичними даними, а саме згідно відомостей Реєстру фактичних обсягів електричної енергії по споживачам. Рахунок на оплату було направлено засобами поштового зв`язку 11.03.2021, у зв`язку з чим строк оплати рахунку становить до 25.03.2021 року. Проте відповідачем рахунок оплачено не було.

- за березень 2021 року на суму 20238,40 грн., ПДВ 20% - 4047,68 грн., разом з ПДВ 24286,08 грн. Відповідачем за березень 2021 року спожито 14456 кВт*год згідно з фактичними даними, а саме згідно відомостей Реєстру фактичних обсягів електричної енергії по споживачам. Рахунок на оплату було отримано уповноваженим представником відповідача 09.04.2020 року, у зв`язку з чим строк оплати рахунку становить до 23.04.2021 року. Проте відповідачем рахунок оплачено не було.

- за квітень 2021 року на суму 17199,00 грн., ПДВ 20% - 3439,80 грн., разом з ПДВ 20638,80 грн. Відповідачем за квітень 2021 року спожито 12285 кВт*год згідно з фактичними даними, а саме згідно відомостей Реєстру фактичних обсягів електричної енергії по споживачам. Рахунок на оплату та акт спожитої електроенергії було отримано уповноваженим представником відповідача 11.05.2021 року, у зв`язку з чим строк оплати рахунку становить до 25.05.2021 року. Проте відповідачем рахунок оплачено не було.

- за травень 2021 року на суму 15482,60 грн., ПДВ 20% - 3096,52 грн., разом з ПДВ 18579,12 грн. Відповідачем за травень 2021 року спожито 11059 кВт*год згідно з фактичними даними, а саме згідно відомостей Реєстру фактичних обсягів електричної енергії по споживачам. Рахунок на оплату та акт спожитої електроенергії було отримано уповноваженим представником відповідача 04.06.2021 року, у зв`язку з чим строк оплати рахунку становить до 18.06.2021 року. В свою чергу, згідно платіжного доручення № 313 від 24.05.2021 року відповідачем було сплачено заборгованість за січень-квітень 2021 року у розмірі 118986,00 грн.

Також згідно платіжного доручення № 403 від 22.06.2021 року відповідачем було сплачено заборгованість за травень 2021 року у розмірі 18579,12 грн.

Враховуючи вищенаведене та те, що відповідач несвоєчасно здійснював оплату за спожиту електроенергію, позивачем було нараховано до сплати відповідачу 3% річних у розмірі 784,78 грн., 4092,81 грн. пені та 2185,63 грн. інфляційних втрат, з вимогою про стягнення яких позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відповідач, у поданому відзиві посилається на відсутність вчасних бюджетних асигнувань, що стало підставою для несвоєчасної оплати з боку відповідача спожитої електроенергії, а також просить суд зменшити розмір пені на 70%.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

У зв`язку з відокремлення функції з розподілу електричної енергії від функцій постачання електричної енергії, що визначено положеннями Закону України "Про ринок електричної енергії" від 13.04.2017 року (далі - Закон), з 01.01.2019 року ПрАТ Харківенергозбут є постачальником електричної енергії за вільними цінами на підставі Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) від 19.06.2018 року № 505 та постачальником універсальних послуг на території Харківської області у відповідності до Постанови НКРЕКП від 26.10.2018 року №1268.

Відповідно до пункту 13 розділу XVII Закону у разі відокремлення оператор системи розподілу є правонаступником в частині прав та обов`язків, зокрема, пов`язаних із провадженням діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом та із провадженням діяльності з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електромережами за договорами на постачання електричної енергії та про користування електричною енергією.

Таким чином, правонаступником в частині прав та обов`язків за договорами про постачання/користування електричної енергії, що діяли до 01.01.2019 року залишається АТ Харківобленерго, яке продовжує виконання функції з розподілу електричної енергії на території Харківської області.

ПрАТ Харківенергозбут, як постачальник універсальних послуг, здійснює постачання електричної енергії з 01.01.2019 року у порядку, визначеному правилами роздрібного ринку, та на умовах договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.

Відповідно до ст.4 Закону учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах.

Частиною 1 ст.63 Закону встановлено, що універсальні послуги надаються постачальником таких послуг виключно побутовим та малим непобутовим споживачам.

Згідно з п.7 Постанови НКРЕКП від 14.03.2018 року №312 (зі змінами та доповненнями), тимчасово, на період з 01 січня 2019 року по 31 грудня 2020 року, універсальні послуги, крім побутових та малих непобутових споживачів, надаються постачальником таких послуг також бюджетним установам незалежно від розміру договірної потужності та іншим споживачам, електроустановки яких приєднані до електричних мереж з договірною потужністю до 150 кВт. У зазначений період на бюджетні установи незалежно від розміру договірної потужності та на інших споживачів, електроустановки яких приєднані до електричних мереж з договірною потужністю до 150 кВт, поширюються всі права та обов`язки, передбачені Законом України "Про ринок електричної енергії" та Правилами для малих непобутових споживачів щодо отримання універсальних послуг.

Договір про постачання універсальних послуг є публічним договором приєднання та розробляється постачальником універсальної послуги на підставі типового договору, форма якого затверджується Регулятором. Постачальник універсальних послуг розміщує договір постачання універсальних послуг на своєму офіційному веб-сайті (ч.4 ст. 63 Закону).

Абзацом п`ятим пункту 13 розділу XVII Закону встановлено, що фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії.

Разом з тим, у відповідності до п.13 Перехідних положень Закону передача постачальнику універсальних послуг персональних даних побутових та малих непобутових споживачів під час здійснення заходів з відокремлення оператора системи розподілу не потребує отримання згоди та повідомлення таких споживачів про передачу персональних даних і вважається такою, що здійснена в загальносуспільних інтересах з метою забезпечення постачання електричної енергії споживачам.

У відповідності до п.3.1.7 Правил роздрібного ринку електричної енергії (далі- Правила), затверджених Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 року №312 електропостачальник має надати письмовий примірник договору, підписаний з його боку лише на вимогу споживача.

Статтею 181 Господарського кодексу України (далі - ГК України) внормовано, що сторона, яка одержала проект договору, у разі згоди з його умовами оформляє договір відповідно до вимог частини першої цієї статті і повертає один примірник договору другій стороні або надсилає відповідь на лист, факсограму тощо у двадцятиденний строк після одержання договору. За наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження у договорі, та у двадцятиденний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором.

У відповідності до п.п.4.12, 4.13 Правил розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії.

Згідно з п.10 Постанови НКРЕКП №312 до запуску електронної платформи Датахаб адміністратора комерційного обліку функції адміністратора комерційного обліку на роздрібному ринку електричної енергії, у тому числі адміністрування процедури зміни постачальника електричної енергії у межах території ліцензованої діяльності, виконує відповідний оператор системи розподілу.

У відповідності до п.4.3 Правил дані, необхідні для формування платіжних документів, у тому числі щодо обсягів електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку адміністратором комерційного обліку в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку. На підставі отриманих даних відповідно до умов договору (обраної споживачем комерційної пропозиції) сторони складають акти прийому-передачі проданих товарів та/або наданих послуг.

За вимогами п.1.1 Розділу IX Кодексу комерційного обліку обмін даними між адміністратором комерційного обліку, постачальником послуг комерційного обліку та учасниками ринку здійснюється у вигляді електронних документів відповідно до стандартів інформаційного обміну Датахаб, що розробляються адміністратором комерційного обліку та затверджуються Регулятором.

Таким чином, розрахунки за спожиту електроенергію зі споживачем ПрАТ Харківенергозбут проводить на підставі переданих від оператора системи розподілу показів приладу обліку у відповідності до наведених вимог згідно з умовами договору.

Згідно з ст.629 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За приписами ст.526 ЦК України та ст.193 ГК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За нормами ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Прострочення платежів підтверджується матеріалами справи та не спростовано відповідачем.

За невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим Договором сторони несуть відповідальність, передбачену цим договором та чинним законодавством (п. 9.1 Договору).

Відповідач (Квартирно-експлуатаційний відділ м.Харків) з червня 2020 року не в повному обсязі та з порушенням строків, передбачених договором та комерційною пропозицією, сплатив за фактично спожиту електричну енергію, у зв`язку з чим позивачем було нараховано до сплати пеню, 3% річних та інфляційних втрат.

Щодо нарахування пені суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно з ст.49 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Відповідно до ч.1 ст.230 ГК України штрафними санкціями є господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч.4 ст.231 ГК України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

В частині 2 статті 343 ГК України зазначається, що пеня за прострочку платежу встановлюється за згодою сторін господарських договорів, але її розмір не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України.

Пеня нараховується позивачем відповідно до Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» від 22.11.1996 року №543/96-ВР, ст.232 ГК України та п.7 Комерційної пропозиції №2, відповідно до якого при порушенні термінів розрахунку за спожиту електричну енергію споживач сплачує постачальнику суму боргу з урахуванням пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення платежу.

На підставі ст.232 ГК України Відповідачу за порушення строків оплати було нараховано 4092,81 грн. пені.

Перевіривши відповідний розрахунок, суд приходить до висновку про його арифметичну вірність та відповідність вимогам чинного законодавства України.

Щодо відсутності бюджетних асигнувань суд зазначає наступне.

Відповідач посилається на відсутність коштів та належності до бюджетної організації, що фінансується з загального державного бюджету, у звязку з чим просить зменшити розмір пені на 70%.

Нарахування зазначених сум проводилися відповідно до умов Договору, Комерційної пропозиції №2 до Договору та норм діючого законодавства, а саме:

- сума пені нарахована відповідно до ст. 232 ГК України, Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань № 543/96-ВР від 22.11.1996 та п. 7 Комерційної пропозиції № 2 до Договору.

Законодавець не звільняє від відповідальності за неналежне виконання договірних зобов`язань, передбачених ст.230 ГК України, ст.549 ЦК України, організацій, які являються бюджетними та фінансуються з загального державного бюджету. Відповідно до ч.2 ст.617 ЦК України відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання.

Частина 1 статті 233 ГК України надає господарському суду право, приймаючи рішення, зменшувати розмір неустойки (штрафу, пені) у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно зі збитками кредитора.

Правовий аналіз названих статей свідчить, що вони не є імперативними та застосовуються за визначених умов на розсуд суду, та лише у виняткових випадках.

Позивачем заявлено до стягнення пеню в розмірі 4092,81 грн., що не є значною сумою.

За таких обставин, суд не вважає даний випадок винятковим, оскільки відповідач посилається на ту обставину, що причиною невиконання зобов`язань перед позивачем є несвоєчасне фінансування з державного бюджету України, та незадовільний майновий стан відповідача.

Незалежно від того, що стало причиною відсутності у відповідача необхідної суми грошей (об`єктивні обставини чи суб`єктивна недбалість), це не звільняє його від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов`язання.

Крім того, суд зазначає, що затримка бюджетного фінансування не виправдовує бездіяльність відповідача і не є підставою для звільнення від відповідальності або зменшення розміру пені за порушення договірного зобов`язання.

Відповідно до ст.17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику цього суду як джерело права.

Так, в рішенні Європейського Суду з прав людини у справі Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України від 18.10.2005 та у справі Бакалов проти України від 30.11.2004 зазначено, що відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках Державного бюджету України, не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання (пункти 48 та 40 рішень відповідно).

Також, судом враховано правову позицію Верховного Суду України № 11/446 від 15.05.2012 та рішення Європейського суду з прав людини у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Юліус проти України" від 18.10.2005, в яких зазначалося, що відсутність бюджетних коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення договірного зобов`язання.

У зв`язку з викладеним, суд відмовляє в задоволенні клопотання відповідача щодо зменшення розміру пені.

Щодо нарахування 3% річних та інфляційних втрат суд зазначає наступне.

Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо іншій розмір процентів не встановлений договором або законом.

3% річних нараховуються позивачем відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України та п.7 Комерційної пропозиції №2, відповідно до якого для установ, які утримуються з державного та місцевого бюджетів, встановлено, що у разі несвоєчасної оплати обумовленим даним додатком нарахувань Постачальник проводить Споживачу нарахування 3 % річних за весь час прострочення, у тому числі за день оплати.

Інфляційні втрати нараховуються відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України та п.7 Комерційної пропозиції № 2 для установ, які утримуються з державного та місцевого бюджетів, встановлено, що боржник при простроченні виконання зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.

Індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Аналогічно, якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця (інформаційний лист Вищого господарського суду України від 17.07.2012 №01- 06/928/2012; постанова Вищого господарського суду України від 01.02.2012 № 52/30).

Перевіривши відповідний розрахунок, суд приходить до висновку про його арифметичну вірність та відповідність вимогам чинного законодавства України.

Відповідно до ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно з ч.1 ст.79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Підсумовуючи вищевикладене, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, суд дійшов висновку про обґрунтованість та правомірність заявлених позовних вимог щодо стягнення з відповідача 4092,81 грн. пені, 784,78 грн. 3% річних та 2185,63 грн. інфляційних втрат, які відповідачем не спростовані, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з положень ст.129 ГПК України, відповідно до яких, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст.73-74, 76-80, 86, 129, 232-233, 237-238, 240-241, 247, 251, 252 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харків (61024, м. Харків, вул. Пушкінська, 61, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут" (61037, м. Харків, вул. Плеханівська, 126, , п/р НОМЕР_1 в АТ "Мегабанк", МФО 351629) 4092,81 грн. пені, 784,78 грн. 3% річних, 2185,63 грн. інфляційних втрат та 2270,00 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Позивач - Приватне акціонерне товариство "Харківенергозбут" (61037, м. Харків, вул. Плеханівська, 126 ,);

Відповідач - Квартирно-експлуатаційний відділ м. Харків (61024, м. Харків, вул. Пушкінська, 61, );

Інформація по справі може бути одержана зі сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/.

Повне рішення складено "11" жовтня 2021 р.

Суддя Н.С. Добреля

922/3220/21