РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

04.10.2021Справа № 910/10082/21
За позовом Публічного акціонерного товариства «Національний депозитарій України»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КУБ»

про стягнення 187800,16 грн.

Суддя Усатенко І.В.

Представники сторін не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство «Національний депозитарій України» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КУБ» про стягнення 187800,16 грн.

Позовні вимоги обгрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором № Д-268/ц від 01.11.2013 зі змінами та доповненнями.

Ухвалою суду від 25.06.2021 позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

12.07.2021 від позивача через канцелярію суду надійшов супровідний лист на виконання ухвали від 25.06.2021 про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 19.07.2021 відкрито провадження у справі № 910/10082/21, постановлено, розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику учасників справи, надано відповідачу строк у 15 днів з дати отримання ухвали на подання відзиву.

03.08.2021 через канцелярію суду від позивача надійшло клопотання про розгляд справи у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін.

Ухвалою суду від 12.08.2021 позивачу було відмовлено у задоволенні заяви про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін.

16.09.2021 до cуду надійшло поштове повернення № 457 (яким направлено відповідачу ухвалу суду від 19.07.2021 про відкриття провадження у справі): "за закінченням терміну зберігання".

Згідно з ч. 4 ст. 89 Цивільного кодексу України відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру.

За приписами частини 1 статті 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Так, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, процесуальні документи були направлені судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 03035, м. Київ, вулиця Митрополита Липківського, 45.

Згідно з ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відтак, в силу положення пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського суду міста Києва, день невдалої спроби вручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження відповідача, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачу ухвал суду.

При цьому суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 29.03.2021 у справі № 910/1487/20, де зазначено, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б).

У даному випаду судом також враховано, що за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання, крім ухвал про арешт майна та тимчасовий доступ до речей та документів у кримінальних провадженнях, які підлягають оприлюдненню не раніше дня їх звернення до виконання. Судові рішення також можуть публікуватися в друкованих виданнях із додержанням вимог цього Закону.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з процесуальними документами у справі № 910/10082/21 в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Відповідач не скористався своїм правом, забезпеченим ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, відзив суду не надав.

Відповідно до положень ст. 165 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Суд вбачає, що в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи по суті та з огляду на ту обставину, що відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву та доказів в спростування обставин, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

01.11.2013 між Публічним акціонерним товариством «Національний депозитарій України» (Центральний депозитарій) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Куб» (депозитарна установа) було укладено депозитарний договір № Д-268/ц.

16.09.2019 між Публічним акціонерним товариством «Національний депозитарій України» (Центральний депозитарій) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Куб» (депозитарна установа) було укладено угоду про внесення змін № УДД-007/єд до депозитарного договору № Д-268/ц від 01.11.2013 (щодо, зокрема, відкриття та обслуговування агрегованого (-их) та сегрегованого (-их) рахунку (рахунків) у цінних паперах).

Відповідно до п. 1.1.-1.2. договору (зі змінами від 16.09.2019), центральний депозитарій відповідно до умов цього договору зобов`язується надавати депозитарній установі послуги щодо відкриття та обслуговування агрегованого (-их) та сегрегованого (-их) рахунку (рахунків) у цінних паперах, зберігання та обліку цінних паперів, права на які та права за якими належать депонентам такої депозитарної установи, власникам цінних паперів, що не мають статусу депонентів, клієнтам номінального утримувача, клієнтам клієнта номінального утримувача, у разі зарахування цінних паперів на депозит нотаріуса-відповідному кредиторові, та самій депозитарній установі, обслуговування операцій на цьому рахунку (рахунках), в тому числі здійснення розрахунків за правочинами щодо цінних паперів, укладеними на фондових біржах та поза фондовими біржами, отримання доходів за цінними паперами на умовах, викладених в п.2.1.15. цього договору, відповідно до правил, регламенту провадження депозитарної діяльності центрального депозитарію цінних паперів (далі-регламент), положення про інформаційно-телекомунікаційну систему обробки інформації Центрального депозитарію цінних паперів (далі-положення про СОІ), положення про провадження депозитарної діяльності, затвердженого рішенням комісії від 23.04.13 № 735 (далі-положення) та інших актів законодавства України. Положення цього договору щодо відкриття та обслуговування сегрегованого (-их) рахунку (рахунків) у цінних паперах застосовуються у разі відкриття центральним депозитарієм такого (-их) рахунку (-ків) депозитарній установі. При цьому, зберігання та облік цінних паперів, права на які та права за якими належать самій депозитарній установі, здійснюється на сегрегованому рахунку у цінних паперах. Надання депозитарній установі послуг здійснюється на умовах, викладених у правилах, регламенті та положенні про СОІ. Надання депозитарній установі додаткових послуг, що не передбачені цим договором, правилами, регламентом, а також надання послуг на умовах, що відрізняються від тих, що передбачені цим договором, здійснюється на підставі додаткових угод між центральним депозитарієм та депозитарною установою.

Згідно з п. 3.1.-3.8. договору (зі змінами від 16.09.2019), депозитарна установа оплачує послуги центрального депозитарію згідно з цим договором відповідно до затверджених центральним депозитарієм тарифів, що діють на момент надання послуг. Депозитарна установа погоджується з тарифами, встановленими центральним депозитарієм на дату укладення договору. Оплата послуг центрального депозитарію здійснюється депозитарною установою на підставі рахунків-фактур та актів про надання послуг, наданих центральним депозитарієм. Оплата послуг центрального депозитарію за відкриття рахунку (рахунків) у цінних паперах та за закриття рахунку (рахунків) у цінних паперах вноситься депозитарною установою авансом на підставі рахунку-фактури центрального депозитарію. Щомісяця до 15 числа місяця, наступного за звітним, центральний депозитарій надає депозитарній установі акт про надання послуг, в який включається перелік та вартість наданих депозитарних послуг за звітний місяць. Підписаний депозитарною установою акт про надання послуг депозитарна установа повертає центральному депозитарію до останнього числа місяця, наступного за місяцем отримання послуг. У випадку неотримання акту про надання послуг до 25-го числа місяця наступного за місяцем отримання послуг від центрального депозитарію, депозитарна установа зобов`язана повідомити про це центральний депозитарій письмово. Депозитарна установа сплачує вартість наданих послуг згідно з актом про надання послуг щомісячно до останнього числа поточного місяця за минулий місяць. Послуги вважаються наданими центральним депозитарієм в повному обсязі та належної якості, якщо до останнього числа місяця, наступного за звітним, від депозитарної установи не отримано обгрунтованих заперечень щодо обсягу та якості послуг, наданих центральним депозитарієм та відображених в акті про надання послуг за звітній місяць. У випадку розірвання цього договору депозитарна установа зобов`язана до дня припинення дії договору сплатити центральному депозитарію вартість отриманих, але не сплачених послуг центрального депозитарію, а також суму вартості послуг, пов`язаних із закриттям рахунку (рахунків) у цінних паперах депозитарної установи.

Відповідно до п. 5.6.-5.7. (зі змінами від 16.09.2019) договору, у випадку прострочення виконання грошового зобов`язанням за цим договором більш, ніж на два місяці, винна сторона повинна сплатити іншій стороні на її вимогу штраф у розмірі 50 відсотків від суми заборгованості. Поновлення надання послуг депозитарній установі та відновлення виконання операцій можливе за умови сплати депозитарною установою: суми заборгованості, штрафу накладеного відповідно до цього договору, та вартості відновлення виконання операцій по агрегованих та сегрегованих рахунках у цінних паперах депозитарної установи після їх призупинення у випадку невиконання або несвоєчасного виконання депозитарною установою зобов`язань щодо оплати послуг.

Згідно з п. 6.1.-6.2. (зі змінами від 16.09.2019), цей договір набирає чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів відбитками печаток сторін. Цей договір укладений на невизначений строк.

Публічним акціонерним товариством «Національний депозитарій України» було надано Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КУБ» послуги за депозитарним договором № д-268/ц від 01.11.2013. В підтвердження обставин надання послуг, позивач долучив до матеріалів справи акти наданих послуг: № АЗ-83 від 31.01.2018 за період з 01.01.2018 по 31.01.2018 на суму 9513,08 грн. (з урахуванням заборгованості за минулий період); № АЗ-342 від 28.02.2018 за період з 01.02.2018 по 28.02.2018 на суму 8673,98 грн. (з урахуванням заборгованості за минулий період); № АЗ-599 від 31.03.2018 за період з 01.03.2018 по 31.03.2018 на суму 8698,84 грн. (з урахуванням заборгованості за минулий період); № АЗ-855 від 30.04.2018 за період з 01.04.2018 по 30.04.2018 на суму 9142,28 грн. (з урахуванням заборгованості за минулий період); № АЗ-1109 від 31.05.2018 за період з 01.05.2018 по 31.05.2018 на суму 14536,90 грн. (з урахуванням заборгованості за минулий період); № АЗ-1361 від 30.06.2018 за період з 01.06.2018 по 30.06.2018 на суму 16053,32 грн. (з урахуванням заборгованості за минулий період); № АЗ-1611 від 31.07.2018 за період з 01.07.2018 по 31.07.2018 на суму 20547,02 грн. (з урахуванням заборгованості за минулий період); № АЗ-1860 від 31.08.2018 за період з 01.08.2018 по 31.08.2018 на суму 24431,56 грн. (з урахуванням заборгованості за минулий період); № АЗ-2108 від 30.09.2018 за період з 01.09.2018 по 30.09.2018 на суму 29394,57 грн. (з урахуванням заборгованості за минулий період); № АЗ-2356 від 31.10.2018 за період з 01.10.2018 по 31.10.2018 на суму 33161,66 грн. (з урахуванням заборгованості за минулий період); № АЗ-2604 від 06.12.2018 за період з 01.11.2018 по 31.11.2018 на суму 37900,00 грн. (з урахуванням заборгованості за минулий період); № АЗ-2853 від 03.01.2019 за період з 01.12.2018 по 31.12.2018 на суму 36533,98 грн. (з урахуванням заборгованості за минулий період); № АЗ-79 від 05.02.2019 за період з 01.01.2019 по 31.01.2019 на суму 41108,93 грн. (з урахуванням заборгованості за минулий період); № АЗ-325 від 04.03.2019 за період з 01.02.2019 по 28.02.2019 на суму 45475,05 грн. (з урахуванням заборгованості за минулий період); № АЗ-571 від 03.04.2019 за період з 01.03.2019 по 31.03.2019 на суму 47931,93 грн. (з урахуванням заборгованості за минулий період); № АЗ-815 від 06.05.2019 за період з 01.04.2019 по 30.04.2019 на суму 51609,81 грн. (з урахуванням заборгованості за минулий період); № АЗ-1058 від 05.06.2019 за період з 01.05.2019 по 31.05.2019 на суму 55233,85 грн. (з урахуванням заборгованості за минулий період); № АЗ-1300 від 03.07.2019 за період з 01.06.2019 по 30.06.2019 на суму 58339,86 грн. (з урахуванням заборгованості за минулий період); № АЗ-1542 від 05.08.2019 за період з 01.07.2019 по 31.07.2019 на суму 35239,08 грн. (з урахуванням заборгованості за минулий період); № АЗ-345 від 06.03.2020 за період з 01.02.2020 по 29.02.2020 на суму 88918,33 грн. (з урахуванням заборгованості за минулий період); № АЗ-583 від 08.04.2020 за період з 01.03.2020 по 31.03.2020 на суму 98455,92 грн. (з урахуванням заборгованості за минулий період); № АЗ-820 від 12.05.2020 за період з 01.04.2020 по 30.04.2020 на суму 107743,38 грн. (з урахуванням заборгованості за минулий період); № АЗ-1055 від 11.06.2020 за період з 01.05.2020 по 31.05.2020 на суму 117426,68 грн. (з урахуванням заборгованості за минулий період); № АЗ-1291 від 10.07.2020 за період з 01.06.2020 по 30.06.2020 на суму 128611,39 грн. (з урахуванням заборгованості за минулий період); № АЗ-1527 від 06.08.2020 за період з 01.07.2020 по 31.07.2020 на суму 135009,68 грн. (з урахуванням заборгованості за минулий період); № АЗ-1761 від 08.09.2020 за період з 01.08.2020 по 31.08.2020 на суму 121446,39 грн. (з урахуванням заборгованості за минулий період); № АЗ-1994 від 08.10.2020 за період з 01.09.2020 по 30.09.2020 на суму 132796,56 грн. (з урахуванням заборгованості за минулий період); № АЗ-2181 від 11.11.2020 за період з 01.10.2020 по 31.10.2020 на суму 114430,41 грн. (з урахуванням заборгованості за минулий період); № АЗ-2368 від 09.12.2020 за період з 01.11.2020 по 30.11.2020 на суму 106145,13 грн. (з урахуванням заборгованості за минулий період); № АЗ-2553 від 12.01.2021 за період з 01.12.2020 по 31.12.2020 на суму 117403,59 грн. (з урахуванням заборгованості за минулий період); № АЗ-103 від 08.02.2021 за період з 01.01.2021 по 31.01.2021 на суму 129346,07 грн. (з урахуванням заборгованості за минулий період); № АЗ-285 від 11.03.2021 за період з 01.02.2021 по 28.02.2021 на суму 140949,90 грн. (з урахуванням заборгованості за минулий період); № АЗ-464 від 08.04.2021 за період з 01.03.2021 по 31.03.2021 на суму 165334,19 грн. (з урахуванням заборгованості за минулий період); № АЗ-643 від 11.05.2021 за період з 01.04.2021 по 30.04.2021 на суму 174620,62 грн. (з урахуванням заборгованості за минулий період). Акти містять підписи та печатки публічного акціонерного товариства «Національний депозитарій України», підписи та печатки Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КУБ» відсутні.

Відповідно до п. 3.7. договору № Д-268/ц від 01.11.2013 (зі змінами від 16.09.2019), послуги вважаються наданими центральним депозитарієм в повному обсязі та належної якості, якщо до останнього числа місяця, наступного за звітним, від депозитарної установи не отримано обгрунтованих заперечень щодо обсягу та якості послуг, наданих центральним депозитарієм та відображених в акті про надання послуг за звітній місяць.

Зважаючи на припис п. 3.7 договору, на докази додані позивачем до матеріалів справи, а також, на відсутність будь-яких (в тому числі і обґрунтованих) заперечень щодо обсягу, якості та вартості наданих позивачем послуг з боку відповідача, Суд дійшов висновку, що позивач є таким, що надав, а відповідач є таким, що прийняв послуги за доданими до матеріалів справи актами наданих послуг.

Позивач просить стягнути заборгованість, що виникла у відповідача за період з лютого 2020 по квітень 2021. Згідно долучених до матеріалів справи актів, вартість послуг, наданих позивачем відповідачу за зазначений період становить 174977,53 грн. Позивач вказав, про часткову оплату послуг, яка в тому числі була зарахована в оплату заборгованості за минулий період. Згідно розрахунку позивача, який не спростований та не заперечений відповідачем, сума заборгованості за період з лютого 2020 по квітень 2021 становить 165334,19 грн. Вказана обставина не спростована відповідачем, докази оплати боргу у повному обсязі чи більшому, ніж вказано позивачем розмірі, суду надані не були.

Відповідно до рахунку фактури № РЗ-7560 від 22.07.2019, Публічним акціонерним товариством «Національний депозитарій України» було нараховано Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КУБ» штраф у розмірі 22465,97 грн. за договором № д-268/ц від 01.11.2013 (п. 5.7.).

30.05.2019 Публічне акціонерне товариство «Національний депозитарій України» звернулося з претензією № 815/09-2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КУБ», за текстом претензії Центральний депозитарій повідомив Депозитарну установу про наявну в неї за договором № Д-268/ц від 01.11.2013 заборгованість в розмірі 80575,32 грн. та просив її погасити в найкоротші строки.

23.07.2020 Публічне акціонерне товариство «Національний депозитарій України» звернулося з попередженням про припинення надання послуг № 962/09-2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КУБ», за текстом попередження Центральний депозитарій повідомив Депозитарну установу про наявну в неї заборгованість за договором № Д-268/ц від 01.11.2013 в розмірі 117426,68 грн. та просив погасити борг в найкоротші строки. У випадку непогашення заборгованості, Публічне акціонерне товариство «Національний депозитарій України» повідомило Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КУБ», про можливе припинення надання послуг за договором № Д-268/ц від 01.11.2013.

28.09.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КУБ» звернулося до Публічного акціонерного товариства «Національний депозитарій України» з листом (вхідний № 1619 від 01.10.2020), у якому повідомило останнього про свій намір погасити наявну заборгованість в розмірі 121446,39 грн. до 31 грудня 2020 року.

27.10.2020 Публічне акціонерне товариство «Національний депозитарій України» звернулось до відповідача з пропозицією про укладення договору реструктуризації заборгованості (№ 1381/09-2 від 27.10.2020).

Відповідач відповіді на пропозицію укласти договір реструктуризації не надав, відповідних договір укладений не був.

Відповідно до ч.1 статті 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч.1 статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частина 2 статті 509 ЦК України передбачає, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно п.1 ч. 2 статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зобов`язання в силу вимог статей 525, 526 Цивільного кодексу України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог даного Кодексу й інших актів законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічна за змістом норма міститься і у ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України).

Позовні вимоги обгрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором № Д-268/ц від 01.11.2013 (зі змінами та доповненнями) щодо своєчасної та повної оплати послуг наданих позивачем, внаслідок чого, у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість з оплати послуг у розмірі 165334,19 грн. та 22465,97 грн. штрафу передбаченого п. 5.7. договору.

Відповідач не скористався своїм правом передбаченим ст. 165 ГПК України, відзив на позовну заяву не подав, жодних доказів в спростування наведених позивачем обставини до матеріалів справи не додано.

Станом на час розгляду справи судом, відповідач є таким, що не виконав свій обов`язок з своєчасної та повної оплати наданих позивачем за договором № Д-268/ц від 01.11.2013 послуг.

Згідно статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ч.1 та ч.2 ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором; у разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов`язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини 2 статті 6 Закону України "Про Національну депозитарну систему та особливості електронного обігу цінних паперів в Україні" акціонерні товариства та товариства з обмеженою відповідальністю, які згідно з цим Законом є учасниками Національної депозитарної системи, здійснюють такі види діяльності: зберігання і обслуговування обігу цінних паперів на рахунках у цінних паперах та операцій емітента щодо випущених ним цінних паперів;

Відповідно до частин 1, 3 статті 7 Закону України "Про Національну депозитарну систему та особливості електронного обігу цінних паперів в Україні" діяльність, пов`язана із зберіганням цінних паперів та обліком прав власності на них, здійснюється на підставі договору про відкриття рахунку у цінних паперах, який укладається власником цінних паперів з обраним ним зберігачем; депозитарного договору, який укладається між зберігачем і депозитарієм; договору про обслуговування емісії цінних паперів, який укладається між емітентом та обраним ним депозитарієм; договору про кореспондентські відносини щодо цінних паперів, який укладається між депозитаріями. У договорі про відкриття рахунку у цінних паперах, випущених у документарній формі, визначається спосіб зберігання цінних паперів (колективний чи відокремлений). Іменні цінні папери, що знаходяться в колективному зберіганні на рахунках власників у зберігача і не обліковані на рахунках зберігача в депозитарії, підлягають обов`язковому занесенню до реєстру власників іменних цінних паперів на ім`я зберігача як номінального утримувача. Іменні цінні папери, що знаходяться в колективному зберіганні на рахунках у цінних паперах зберігачів у депозитарії, підлягають обов`язковому занесенню до реєстру власників іменних цінних паперів на ім`я депозитарію як номінального утримувача. У договорі про відкриття рахунку у цінних паперах визначаються умови ведення рахунку власника цінних паперів, порядок проведення операцій емітента, порядок надання облікової та фінансової інформації зберігачем, а також умови оплати його послуг тощо.

Згідно абзацу 12 частини 1 статті 1 Закону України "Про національну депозитарну систему та особливості електронного обігу цінних паперів" встановлено, депозитарний договір - договір між зберігачем та обраним ним депозитарієм, за яким депозитарій веде для зберігача рахунки у цінних паперах, на яких відображаються операції з цінними паперами, переданими зберігачем; депозитарна діяльність - надання послуг щодо зберігання цінних паперів незалежно від форми їх випуску, відкриття та ведення рахунків у цінних паперах, обслуговування операцій на цих рахунках (включаючи кліринг та розрахунки за угодами щодо цінних паперів) та обслуговування операцій емітента щодо випущених ним цінних паперів.

За приписами ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

При цьому, п. 2 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Порушенням зобов`язання, у відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Матеріалами справи підтверджено факт надання позивачем відповідачу послуг за договором № Д-268/ц від 01.11.2013 за період з лютого 2020 по квітень 2021 на суму 174977,53 грн.

Відповідно до п. 3.6. договору № Д-268/ц від 01.11.2013 (зі змінами від 16.09.2019), депозитарна установа сплачує вартість наданих послуг згідно з актом про надання послуг щомісячно до останнього числа поточного місяця за минулий місяць.

За твердженням позивача, яке не було спростовано відповідачем, станом на дату подання позовної заяви заборгованість відповідача перед позивачем з оплати послуг за договором складає 165334,19 грн.

Відповідно до ст. 75 ГПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованих підстав вважати їх недостовірними або визнаними у зв`язку з примусом. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Відповідач не скористався своїм правом передбаченим 165 ГПК України відзив на позовну заяву не надав, доказів в спростування наведених позивачем обставин, як і доказів погашення заборгованості до матеріалів справи додано не було.

Отже, відповідач є таким, що порушив свій обов`язок з повної та своєчасної оплати наданих позивачем послуг.

Зважаючи на обставини викладені позивачем у позовній заяві, докази додані до матеріалів справи та приписи чинного законодавства, суд дійшов висновку, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 165334,19 грн. є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Також, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь штраф передбачений п.п. 5.6., 5.7. договору № Д-268/ц від 01.11.2013 у розмірі 22465,97 грн., який був ним розрахований на заборгованість 40475,05 грн. (заборгованість станом на 21.06.2019 прострочення з оплати якої перевищило 2 місяці) та на заборгованість 4456,88 грн. (заборгованість станом на 22.07.2019 прострочення з оплати якої перевищило 2 місяці).

Частиною 1 ст. 216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ст. 218 Господарського кодексу України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинення ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведено, що ним вжито усіх належних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Штрафними санкціями згідно з ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п. 5.6.-5.7. (зі змінами від 16.09.2019) договору, у випадку прострочення виконання грошового зобов`язанням за цим договором більш, ніж на два місяці, винна сторона повинна сплатити іншій стороні на її вимогу штраф у розмірі 50 відсотків від суми заборгованості. Поновлення надання послуг депозитарній установі та відновлення виконання операцій можливе за умови сплати депозитарною установою: суми заборгованості, штрафу накладеного відповідно до цього договору, та вартості відновлення виконання операцій по агрегованих та сегрегованих рахунках у цінних паперах депозитарної установи після їх призупинення у випадку невиконання або несвоєчасного виконання депозитарною установою зобов`язань щодо оплати послуг.

Судом було виконано перерахунок нарахованого позивачем на суми заборгованостей штрафу. Згідно перерахунку суду, з урахуванням сум заборгованостей 40475,05 грн. (станом на 21.06.2019) та 4456,88 грн. (станом на 22.07.2019), прострочення з оплати яких перевищило 2 місяці, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню штраф у розмірі 22465,97 грн., тобто у розмірі визначеному позивачем до стягнення.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до положень ст. 2 Господарського процесуального кодексу України (далі за текстом - ГПК України) завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до ст. 79 ГПК України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Отже, позовні вимоги визнаються судом обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, ст.ст. 74, 76, 77, 123, 129, 237, 238, 239, 240, 241 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КУБ» (03035, м. Київ, вул. Митрополита В. Липківського, буд. 45, ) на користь Публічного акціонерного товариства «Національний депозитарій України» (04107, м. Київ, вул. Тропініна, буд. 7Г, ) суму основного боргу у розмірі 165334 (сто шістдесят п`ять тисяч триста тридцять чотири) грн. 19 коп., штраф у розмірі 22465 (двадцять дві тисячі чотириста шістдесят п`ять) грн. 97 коп. та судовий збір у розмірі 2817 (дві тисячі вісімсот сімнадцять) грн. 00 коп.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Суддя Усатенко І.В.