ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

(ДОДАТКОВЕ)

06 жовтня 2021 року справа №903/417/21

Господарський суд Волинської області у складі судді Войціховського Віталія Антоновича, за участі секретаря судового засідання Ведмедюка Михайла Петровича

та за відсутності представників сторін у зв`язку з їх неявкою в судове засідання

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку у приміщенні Господарського суду Волинської області в порядку загального позовного провадження матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "БЕСТ ЛІЗИНГ", м.Київ

до відповідача 1: Приватного підприємства "ДІМ ФАСАДІВ", м. Луцьк

до відповідача 2: ОСОБА_1 , с. Романівка Луцького району

про солідарне стягнення 384 446,83 грн.

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "БЕСТ ЛІЗИНГ" звернулось до господарського суду з позовом про солідарне стягнення з Приватного підприємства "ДІМ ФАСАДІВ" та ОСОБА_1 384 446,83 грн., в тому числі 313 049,35 грн. заборгованості по сплаті лізингових платежів згідно договору фінансового лізингу №201119-1/ФЛ-Ю-А від 19.11.2020р., 4 319,59 грн. пені, нарахованої за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань, 4 319,59 грн. процентів річних, нарахованих згідно п. 2.7. договору та 62 758,30 грн. штрафу, нарахованого згідно п. 7.1.3. договору.

За результатами розгляду даної справи по суті судом було ухвалено рішення від 23.09.2021р. про часткове задоволення позову, стягнення солідарно із Приватного підприємства "ДІМ ФАСАДІВ" та ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "БЕСТ ЛІЗИНГ" 122 973,17 грн суми основного боргу, 1 649,05 грн. пені, 1 649,05 грн. процентів річних, 31 379,15 грн. штрафу, а всього 157 650,42 грн. та 1 417,73 грн. витрат по сплаті судового збору, в частині стягнення 190 076,18 грн. основного боргу, 2 670,54 грн. пені, 2 670,54 грн. процентів річних, 31 379,15 грн. штрафу, в позові відмовлено, також вирішено управлінню державної казначейської служби України у м. Луцьку Волинської області повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "БЕСТ ЛІЗИНГ" з Державного бюджету України судовий збір в розмірі 1 417,73 грн., сплачений при поданні позовної заяви до Господарського суду Волинської області згідно платіжного доручення №34 від 02.06.2021р. на суму платежу 5 766,71 грн., відповідно до ст. 7 Закону України "Про судовий збір", судове засідання для вирішення питання про розподіл судових витрат після ухвалення рішення по суті позовних вимог, згідно клопотання представника ПП "ДІМ ФАСАДІВ" призначено на 06.10.2021р., встановлено ПП "ДІМ ФАСАДІВ" строк до 28.09.2021р. включно для надання суду документальних підтверджень понесення витрат на правничу допомогу та направлення відповідних матеріалів на адресу ТОВ "БЕСТ ЛІЗИНГ", запропоновано ТОВ "БЕСТ ЛІЗИНГ" відповідно до ст. 126 ГПК України надати в строк до 04.10.2021р. включно Господарському суду Волинської області та ПП "ДІМ ФАСАДІВ" письмові пояснення по суті понесених судових витрат на оплату професійної правничої допомоги, шляхом направлення останніх на адреси суду та відповідача.

28.09.2021р. відділом документального забезпечення та контролю суду було зареєстровано заяву ПП "ДІМ ФАСАДІВ" про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу від 28.09.2021р., в котрій заявник просить суд стягнути з ТОВ "БЕСТ ЛІЗИНГ" 9 600 грн. витрат на професійну правничу допомогу по справі. До визначеної заяви було долучено опис вмісту цінного листа від 28.09.2021р. в підтвердження направлення відповідних матеріалів на адресу ТОВ "БЕСТ ЛІЗИНГ", акт прийому-передачі наданих послуг від 27.09.2021р., рахунок №111 від 22.09.2021р. на суму 9 600 грн., платіжне доручення №324 від 22.09.2021р. на суму 9 600 грн.

04.10.2021р. відділом документального забезпечення та контролю суду було зареєстровано клопотання ТОВ "БЕСТ ЛІЗИНГ" від 30.09.2021р. №2205/1 про відкладення розгляду справи по вирішенню питання про розподіл судових витрат у зв`язку із неотриманням товариством від ПП "ДІМ ФАСАДІВ" документального підтвердження понесених витрат на правничу допомогу та позбавлення можливості надати свої письмові пояснення з даного приводу.

Поруч з цим, 05 жовтня 2021 року відділом документального забезпечення та контролю господарського суду було зареєстровано письмове заперечення ТОВ "БЕСТ ЛІЗИНГ" від 05.10.2021р. щодо розміру витрат ПП "ДІМ ФАСАДІВ" по оплаті наданої професійної правничої допомоги.

Відповідні заперечення сторони вмотивовані тим, що ч. 1 ст. 124 ГПК України встановлює, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Засвідчує, що за приписами ГПК України попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат сторона має подати до суду разом з першою заявою по суті спору, якими відповідно до приписів ч. 2 ст. 161 ГПК України є позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Зазначає, що ПП "ДІМ ФАСАДІВ" було подано першу заяву по суті спору відзив на позовну заяву ТОВ "БЕСТ ЛІЗИНГ" від 19.07.2021р. проте орієнтовного розрахунку суми судових витрат, які він очікував понести у зв`язку з розглядом справи не подав, лише засвідчив про такі витрати в розмірі 12 000 грн. в заяві від 03.09.2021р.

Поруч з цим, засвідчує, що в акті від 27.09.2021. прийому-передачі наданих послуг до договору про надання правничої допомоги від 30.06.2021р., відображена така надана адвокатським об`єднанням послуга, як підготовка та подання до Господарського суду Волинської області відзиву на позовну заяву (включаючи виготовлення необхідної кількості копій документів, які долучаються до відзиву). Однак, відзив на позовну заяву ТОВ "БЕСТ ЛІЗИНГ" було подано ПП "ДІМ ФАСАДІВ" за підписом директора Ковальчука А.А., а відтак, вважає, що така правнича послуга, як підготовка та відправлення відзиву на позов, не є належним доказом в підтвердження здійснених фактичних правничих витрат .

У визначений судом день та час позивач уповноваженого представника в судове засідання не направив, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Відповідач ПП "ДІМ ФАСАДІВ" своїм правом на участь в судовому розгляді не скористався, причини неявки свого представника в судове засідання суду не повідомив, хоча про день на час розгляду справи в суді сторона повідомлялась належним чином.

Відповідач - Ковальчук А.А. своїм правом на участь в судовому розгляді не скористався, причини неявки (особистої чи представника) в судове засідання суд не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Згідно з приписами ч. 1 та п. 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає судову справу за відсутності такого учасника справи, зокрема, у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Відповідно до ст. 178 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Суд зауважує, що сторони зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи. У разі неподання учасником судового процесу з неповажних причин або без повідомлення причин матеріалів та інших доказів, витребуваних господарським судом, останній може здійснити розгляд справи за наявними в ній матеріалами та доказами (Інформаційний лист Вищого господарського суду України від 15.03.2010р. №01-08/140 "Про деякі питання запобігання зловживанню процесуальним правами у господарському судочинстві").

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, справи мають бути розглянуті впродовж розумного строку.

В поняття "розумний строк" розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Право на справедливий судовий розгляд включає в себе право на доступ до суду та право на доступ до правосуддя в широкому розумінні.

Чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України згідно зі ст. 9 Конституції України. Пріоритетність застосування норм таких міжнародних договорів у господарському процесі встановлена ст. 3 ГПК України.

Відповідно до Закону України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основних свобод" від 17.07.1997р., дана Конвенція та Протоколи до неї №№2, 4, 7, 11 є частиною національного законодавства України.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ як джерело права Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини.

Конвенція на відміну від національного законодавства України не запроваджує чітких строків розгляду справи, проте посилання на строк містить ст. 6 Конвенції, яка постулює дефініцію розумного строку розгляду справи.

Критерій розумності строку розгляду справи також наведений в інформаційному листі Вищого господарського суду України від 18.11.2003р. №01-8/1427 із наступними змінами та доповненнями, відповідно до котрого: "Критеріями оцінки розгляду справи упродовж розумного строку є складність справи, поведінка учасників процесу і поведінка державних органів (суду), важливість справи для заявника".

Визначаючи ці критерії, ВГСУ посилається на рішення Європейського суду з прав людини у справі "Красношапка проти України" № 23786/02 від 30.11.2006 р. (§ 51).

Аналізуючи практику Європейського суду з прав людини, можна дійти висновку, що критерії оцінки розумності строку розгляду справи має формувати суд, який розглядає справу. Саме суддя має визначати тривалість вирішення спору, спираючись на здійснену ним оцінку розумності строку розгляду в кожній конкретній справі, враховуючи її складність, поведінку учасників процесу, можливість надання доказів тощо.

Відповідно до ст. 2 ГПК України, одним із основних завдань господарського судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

За наслідками розгляду в судовому засіданні заяви ТОВ "БЕСТ ЛІЗИНГ" про відкладення розгляду справи з підстав, визначених стороною, судом прийнято рішення щодо відхилення останньої.

При цьому судом враховано, що статтею 202 ГПК України встановлено наслідки неявки в судове засідання учасників справи.

За клопотанням сторони суд може відкласти розгляд справи з метою надання додаткового часу для подання відповіді на відзив та (або) заперечення, якщо вони не подані до першого судового засідання з поважних причин (ст. 252 ГПК України). Тобто, підставою для відкладення розгляду справи за клопотанням учасника справи є наявність для цього обґрунтованих причин.

Судом встановлено, що заяву ПП "ДІМ ФАСАДІВ" від 28.09.2021р. про винесення додаткового рішення про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу з додатками, ТОВ "БЕСТ ЛІЗИНГ" отримало 30 вересня 2021 року, що стверджується наявними в матеріалах справи описом вкладення у цінний лист від 28.09.2021р., списком згрупованих відправлень від 28.09.2021р., фіскальним чеком від 28.09.2021р. та інформацією із офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв`язку "Укрпошта".

Поруч з цим суд зазначає, що ТОВ "БЕСТ ЛІЗИНГ" не було позбавлене можливості надати письмові пояснення (заперечення) з документами в їх обґрунтування, явка представників сторін в засідання суду обов`язковою не визнавалась.

Суд зазначає, що ТОВ "БЕСТ ЛІЗИНГ" мало достатньо часу для реалізації своїх процесуальних прав та обов`язків, зокрема, щодо подання письмових пояснень (заперечень) стосовно клопотання ПП "ДІМ ФАСАДІВ", враховуючи отримання заяви ПП "ДІМ ФАСАДІВ" 30 вересня 2021 року, зокрема, як у строк, визначений судом до 04.10.2021р., так і у строк до дня проведення у справі судового засідання 06.10.2021р.

Поряд з цим судом засвідчується, що відкладення розгляду справи є правом суду, яке реалізується в залежності від обставин неможливості вирішення спору. Неявка учасника справи, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, не відноситься до обставин, що унеможливлюють розгляд справи.

В даному аспекті судом враховуються також положення ГПК України, зокрема, ч. 6 ст. 130 ГПК України, відповідно до котрої у випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини восьмої статті 129 цього Кодексу.

За таких обставин, беручи до уваги приписи ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод стосовно розгляду спору впродовж розумного строку та норми ч.ч. 1, 3 ст. 202 ГПК України, згідно з якими неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи/заяви і суд розглядає справу за відсутності такого учасника, враховуючи той факт, що сторони, у відповідності до чинного законодавства, належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, а у суду є всі необхідні матеріали (докази) для вирішення заяви по суті, беручи до уваги строки розгляду заяви про розподіл судових витрат, встановлені ч. 6 ст. 130 ГПК України, суд вважає за можливе та доцільне розглянути заяву про розподіл судових витрат у відсутності представників сторін.

Відтак, суд, оцінюючи подане ПП "ДІМ ФАСАДІВ" клопотання за своїм переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення відповідної заяви сторони.

Викладена позиція суду пов`язана з наступними обставинами:

Відповідно до ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 4 ст. 129 ГПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ст. 221 ГПК України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Статтею 244 ГПК України унормовано, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

Суд засвідчує, що реалізація кожним права на правову допомогу не може залежати від статусу особи та характеру її правовідносин з іншими суб`єктами права. Правову позицію щодо цього висловив Конституційний Суд України у рішенні від 16.11.2000р. №13-рп/2000 у справі про право вільного вибору захисника.

Зокрема, в абзаці п`ятому пункту 5 мотивувальної частини цього рішення зазначено, що "закріпивши право будь-якої фізичної особи на правову допомогу, конституційний припис "кожен є вільним у виборі захисника своїх прав" (ч. 1 ст. 59 Конституції України) за своїм змістом є загальним і стосується не лише підозрюваного, обвинуваченого чи підсудного, а й інших фізичних осіб, яким гарантується право вільного вибору захисника з метою захисту своїх прав та законних інтересів, що виникають з цивільних, трудових, сімейних, адміністративних та інших правовідносин".

Конституційне право кожного на правову допомогу за своєю суттю є гарантією реалізації, захисту та охорони інших прав і свобод людини і громадянина, і в цьому полягає його соціальна значимість.

Правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати.

Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати, тоді як конституційне право на професійну правничу допомогу не може бути обмежено.

У відповідності до ст. 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Визначення договору про надання правової допомоги міститься в статті першій Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

За приписами ч. 3 ст. 27 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який в свою чергу, врегульовано Главою 63 Цивільного кодексу України. Зокрема, ст. 903 ЦК України передбачає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно із ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Частина 1 статті 123 ГПК України встановлює, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно з ч. 2 ст. 126 ГПК України, за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною третьою статті 126 ГПК України встановлено, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 126 ГПК України).

Суд звертає увагу на те, що співмірність витрат це доволі суб`єктивна категорія, яка залежить від кількох чинників, та може тлумачитися судом відповідно до його дискреційних повноважень. Проте дискреція суду в цьому випадку усічена та може бути застосована лише за клопотанням іншої сторони.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у п. 95 рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015р., п. 80 рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006, п. 88 рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004р. заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 126 ГПК України).

При цьому ч. 8 ст. 129 ГПК України встановлює, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Як в даному випадку вбачається із клопотання ПП "ДІМ ФАСАДІВ" про здійснення розподілу судових витрат, останнє просить стягнути на його користь з ТОВ "БЕСТ ЛІЗИНГ" 9 600 грн. у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, які були понесені ПП "ДІМ ФАСАДІВ" у зв`язку з розглядом судом даної справи.

В підтвердження надання адвокатом Багіровим Р.А. ПП "ДІМ ФАСАДІВ" послуг з професійної правничої допомоги в суді під час розгляду справи стороною надано суду копії: договору про надання правничої допомоги від 30.06.2021р., додатку №1 до договору від 30.06.2021р., ордеру серії АС №1022971 від 28.07.2021р., акту прийому-передачі наданих послуг від 27.09.2021р., рахунку №111 від 22.09.2021р., платіжного доручення №324 від 22.09.2021р. в підтвердження реального понесення підприємством витрат по оплаті наданої правничої допомоги в сумі 9 600 грн.

Дослідивши надані ПП "ДІМ ФАСАДІВ" докази, суд приймає до уваги, що 30.06.2021р. між ПП "ДІМ ФАСАДІВ" (клієнт) та Адвокатським об`єднанням "АФК" (адвокатське об`єднання) було укладено договір про надання правничої допомоги, згідно умов п.п. 1.1., 1.2. котрого клієнт запрошує адвокатське об`єднання для правничої допомоги (захисника), а адвокатське об єднання бере на себе зобов`язання по виконанню функцій представника (захисника) у цивільному, адміністративному та господарському процесі у справах з участю клієнта та наданню правничої допомоги для захисту прав, свобод та законних інтересів клієнта, в т.ч. у судах усіх інстанцій, передбачених Законом України «Про судоустрій і статус суддів», третейських судах правоохоронних органах та органах досудового розслідування, підприємств, установ а організацій всіх форм власності, органах влади та місцевого самоуправління, органах нотаріату, банківських установах, у всіх судових процесах, які виникли чи можуть виникнути з правовідносин клієнта щодо захисту його прав та законних інтересів, а Клієнт зобов`язується виплатити адвокатському об`єднанню винагороду (гонорар) за надання правничої допомоги. Для надання правничої допомоги клієнту, адвокатське об`єднання призначає адвокатів з складу адвокатського об`єднання. Конкретний адвокат та обсяг його повноважень зазначається в адвокатському ордері.

Відповідно до п.п. 4.1., 4.2., 4.3. договору від 30.06.2021р. за надання правової (правничої) допомоги клієнт зобов`язується виплатити адвокатському об`єднанню гонорар за домовленістю, згідно з обсягом наданих послуг, відповідно до підписаних сторонами актів прийому-передачі наданої правничої допомог, незалежно від гіпотетичного досягнутого результату у кожній конкретній справі. Розмір гонорару у кожній конкретній справі визначається сторонами у додатках до даного договору, які є його невід`ємною частиною. При цьому враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвокатів адвокатського об`єднання залучених до виконання захисту інтересів клієнта та інші істотні обставини. Гонорар є розумним та враховує витрачений адвокатами адвокатського об`єднання час. Оплата за даним договором здійснюється не пізніше 3 робочих днів з моменту отримання клієнтом рахунку від адвокатського об`єднання.

Згідно Витягу з Єдиного реєстру адвокатів України адвокат Багіров Р.А. (Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю від 08.09.2017р.№000711) є адвокатом, що здійснює адвокатську діяльність у адвокатському об`єднанні "АФК".

У відповідності до умов додатку №1 до договору від 30.06.2021р. "Вартість послуг адвокатського об`єднання у справі за позовами ТОВ "БЕСТ ЛІЗИНГ" до ПП "ДІМ ФАСАДІВ" про стягнення заборгованості за договорами фінансового лізингу" сторони дійшли згоди, що вартість послуг становитиме за:

1. Повний аналіз документів, наданих клієнтом, формування правової позиції щодо форм та способу захисту інтересів клієнта. Проведення переговорів та консультацій з клієнтом на предмет необхідності надання додаткових документів, узгодження позиції щодо обраних форм та способів захисту інтересів клієнта - 3 000 грн. за послугу;

2. Підготовка та подання до суду відзиву на позовну заяву, позовної заяви у т.ч. зустрічної (включаючи виготовлення необхідної кількості копій документів, які долучаються до документу та їх засвідчення на предмет відповідності оригіналу) - 4 000 грн. за документ з додатками;

3. Представництво інтересів клієнта в судовому засіданні безпосередньо у суді першої інстанції 600 грн. за одне засідання;

4. Представництво інтересів клієнта в судовому засіданні у суді першої інстанції у випадку прибуття в суд та перенесення засідання з причин, незалежних від волі адвокатського об`єднання 300 грн. за одне засідання;

5. Складання та подання до суду апеляційної скарги, касаційної скарги (відзиву на апеляційну чи/та касаційну скаргу, включаючи додатки) - 6 000 грн. за документ з додатками;

6. Представництво при розгляді справи безпосередньо в суді апеляційної інстанції 1000 грн. за одне засідання;

7. Представництво інтересів клієнта в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції у випадку прибуття в суд та перенесення засідання з причин, незалежних від волі адвокатського об`єднання 500 грн. за одне засідання;

8. Представництво при розгляді справи в касаційній інстанції (в т.ч. у випадку прибуття в суд та перенесення засідання з причин, незалежних від волі адвокатського об`єднання) 1200 грн. за одне засідання;

9. Підготовка та подання до суду процесуальних документів по справі (додаткових пояснень, заперечення на відповідь на відзив, заяв, клопотань), надання інших правничих послуг, пов`язаних із справою 1000 грн. за одну годину роботи одного адвоката;

10. Відрядження до міста Рівне 500 грн. за одну добу;

11. Відрядження до міста Київ 1400 грн. за одну добу.

Судом встановлено, що 22 вересня 2021 року Адвокатським об`єднанням "АФК" було пред`явлено ПП "ДІМ ФАСАДІВ" рахунок на оплату №111 на суму 9 600 грн. Згідно платіжного доручення №324 від 22.09.2021р. з призначенням платежу: "Правнича допомога згідно договору від 30.06.2021р. та рахунку №111 від 22.09.2021р." ПП "ДІМ ФАСАДІВ" здійснило оплату адвокатському об`єднанню наданих останнім послуг на суму 9 600 грн.

Згідно Акту прийому-передачі наданих послуг від 27.09.2021р., підписаного договірними сторонами, загальна вартість наданих послуг складає 9 600 грн., а з детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом по даній справі, вбачається, що вартість послуг на визначену суму включає:

- повний аналіз документів, наданих клієнтом, формування правової позиції щодо форм та способу захисту інтересів клієнта, проведення переговорів та консультацій з клієнтом на предмет необхідності надання додаткових документів, узгодження позиції щодо обраних форм та способів захисту інтересів клієнта 1 послуга 3 000 грн.;

- підготовка та подання до Господарського суду Волинської області відзиву на позовну заяву (включаючи виготовлення необхідної кількості копій документів, які долучаються до відзиву) 1 документ з додатками 4 000 грн.;

- представництво інтересів клієнта в Господарському судді Волинської області 1 судове засідання 600 грн;

- підготовка та подання до Господарського суду Волинської області заяви про продовження строку для подання відзиву на позовну заяву 2 години роботи 1 адвоката 2 000 грн.

Суд вважає, що ПП "ДІМ ФАСАДІВ" згідно з вимогами ст. 74 ГПК України у засвідченій частині доведено понесення ПП "ДІМ ФАСАДІВ" витрат по оплаті наданих адвокатом Багіровим Р.А. послуг з професійної правничої допомоги на суму 9 600 грн. На думку суду, вартість послуг на визначену суму підтверджена належними та допустимими доказами, відповідає обсягу виконаних робіт (наданих послуг).

Згідно ч. 4 ст. 129 ГПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи прийняття судом рішення про часткову відмову в задоволенні позовних вимог на суму 195 417,26 грн. (у зв`язку з безпідставністю), суд вважає, що витрати на оплату послуг з правової допомоги, котрі понесло ПП "ДІМ ФАСАДІВ" становлять 4 876,80 грн. з розрахунку 9 600*50,8%, де 50,8% становить відмовну суму позовних вимог 195 417,26 грн. із загальної суми пред`явлених позовних вимог 384 446,83 грн.

Таким чином, вартість адвокатських послуг адвоката Багірова Р.А. по справі №903/417/21 (пропорційно розміру задоволених позовних вимог) із загальної заявленої до відшкодування суми 9 600 грн. складатиме 4 876,80 грн., є перевіреною судом, підтвердженою належними доказами, а тому підлягає до стягнення у визначеному судом розмірі та з врахуванням викладених обставин з позивача у відповідності до ч. 4 ст. 129 ГПК України на користь ПП "ДІМ ФАСАДІВ".

Доводи відповідача про те, що процесуальні документи підписані не представником позивача адвокатом, а безпосередньо позивачем не спростовують факту надання адвокатських послуг адвокатом, що підтверджується наданими до справи доказами, описаними вище.

Крім того, суд відхиляє твердження позивача про необхідність відмови у стягненні з відповідача витрат на професійну правничу допомогу на підставі положеннями ч. 2 статті 124 ГПК України у зв`язку із неподанням позивачем суду попереднього (орієнтовного) розрахунку суми витрат на професійну правничу допомогу, які ПП "ДІМ ФАСАДІВ" понесло чи очікує понести у зв`язку з розглядом цієї справи, оскільки означеною нормою ГПК України визначено право суду не розподіляти такі витрати, в залежності від обставин справи, а не обов`язок.

Відповідно до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст. 77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами 1, 2, 3 ст. 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п. 87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Відповідно до частини 1 статті 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободзобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

Керуючись ст. ст. 13, 73-80 , 123, 126, 129, 221, 236-240, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Заяву Приватного підприємства "ДІМ ФАСАДІВ" про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу від 28.09.2021р. задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "БЕСТ ЛІЗИНГ" (м. Київ, вул. Ярославів Вал, 13/2, літера Б, ) на користь Приватного підприємства "ДІМ ФАСАДІВ" (м. Луцьк, вул. Ківерцівська, 32, офіс 5, ) 4 876,80 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

3. В частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "БЕСТ ЛІЗИНГ" на користь Приватного підприємства "ДІМ ФАСАДІВ" 4 723,20 грн. витрат на професійну правничу допомогу, відмовити.

4. Наказ на виконання додаткового рішення суду видати після набрання додатковим рішенням законної сили.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

З врахуванням положень ст. ст. 253, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга на додаткове рішення суду може бути подана до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня проголошення останнього. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини додаткового рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту додаткового рішення.

Повне додаткове судове рішення

складено 06.10.2021р.

Суддя В. А. Войціховський