СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" вересня 2021 р. Справа № 922/3109/20

Cхідний апеляційний господарський суд у складі:

Головуючий

(суддя-доповідач) Стойка О.В.

Судді: Істоміна О.А., Попков Д.О.

при секретарі судового зсідання: за участю представників сторін: від позивача: від відповідача: від третьої особи: розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Склярук С.І. Мовчан М.В.; не з`явився; не з`явився; Фізичної особи-підприємця Щербакової Валентини Леонідівни м.Харків
на рішення господарського суду Харківської області
від18.05.2021 року
у справі№922/3109/20 (судя Бринцев О.В.)
за позовом до відповідача: третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: про Харківської міської ради м.Харків Фізичної особи-підприємця Щербакової Валентини Леонідівни м.Харків Головне управління Державної податкової служби у Харківській області м.Харків розірвання договору оренди землі, повернення земельної ділянки та стягнення заборгованості.

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2020 року до господарського суду Харківської області звернулася Харківська міська рада м. Харків (далі-Позивач, Рада) з позовною заявою (з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог) до Фізичної особи-підприємця Щербакової Валентини Леонідівни м. Харків (далі-Відповідач) про:

- розірвання Договору оренди землі, укладеного 25.10.2004 року за №88106/04 між Позивачем та Відповідачем зі змінами, внесеними додатковою угодою (державна реєстрація права оренди від 16.11.2015);

- зобов`язання Відповідача повернути земельну ділянку площею 0,0554 га по просп. Гагаріна, 24 у м. Харкові територіальній громаді м. Харкова в особі Позивача з приведенням її у придатний для подальшого використання стан;

- стягнення з Відповідача заборгованості по орендній платі в розмірі 342 421,85 грн та пені в розмірі 120% річних від простроченої суми в розмірі 15 232,66 грн.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 16 лютого 2021 року з поміж іншого, було залучено до участі у справі №922/3109/20 третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні Позивача - Головне управління ДПС у Харківській області (далі-Третя особа).

Рішенням господарського суду Харківської області від 18.05.2021 року у справі №922/3109/20 позовні вимоги задоволено частково, розірвано договір оренди землі від 25.10.2004 року №88106/04, зобов`язано Відповідача повернути земельну ділянку площею 0,0554 га по просп. Гагаріна, 24 у м. Харкові територіальній громаді міста Харкова в особі Позивача, стягнуто з Відповідача на користь Позивача заборгованість з орендної плати у розмірі 342 421,85 грн та пеню у розмірі 2 827,48 грн. В іншій частині у задоволенні позовних вимог відмовлено, судовий збір у розмірі 9 382,74 грн віднесено на Відповідача.

Відповідач із вищенаведеним рішенням господарського суду не погодився, звернувся до Східного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить спірне рішення від 18.05.2021 року скасувати та прийняти у справі №922/3109/20 нове судове рішення, яким у задоволенні вимог Позивача відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги Відповідач посилається на незаконність та необґрунтованість спірного судового рішення, зокрема, зазначає наступне:

- судом першої інстанції залишено поза увагою, що розрахунок нормативно грошової оцінки спірної земельної ділянки мав здійснюватися частково за коефіцієнтом "2.5", а частково за коефіцієнтом "0,5", так як умовами спірного договору передбачено, що лише 0,0031 га спірної земельної ділянки зайняті забудовою, в той час, як 0,0523 га це інші угіддя;

- Позивачем до суду першої інстанції не надано жодних доказів на підтвердження факту наявності заборгованості Відповідача перед Позивачем зі сплати орендної плати за Договором оренди;

- матеріали справи не містять розрахунку Позивача щодо основної суми заборгованості Відповідача зі сплати орендної плати у розмірі 342 421,85 грн, що підтверджує факт необґрунтованості зазначеної в позовній заяві суми заборгованості;

- позовні вимоги щодо стягнення з Відповідача пені у розмірі 15 232,66 грн заявлені Позивачем поза межами строку позовної давності.

Інших доводів апеляційна скарга Відповідача не містить.

До канцелярії Східного апеляційного господарського суду 02.08.2021 року від Позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, за змістом якого Позивач заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив апеляційну скаргу Відповідача залишити без задоволення, а спірне рішення суду першої інстанції від 18.05.2021 року у справі №922/3109/20 - залишити без змін.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.09.2021 року у зв`язку із звільненням у відставку судді ОСОБА_2 визначено новий склад колегії суддів: головуючий суддя (суддя-доповідач) Стойка О.В., судді Істоміна О.А., Попков Д.О.

Будь-яких заяв чи клопотань до канцелярії Східного апеляційного господарського суду в межах розгляду даної апеляційної скарги не надходило.

В день судового засідання до канцелярії Східного апеляційного господарського суду від Відповідача надійшло клопотання про відкладення судового засідання у справі №922/3109/20 призначеного на 13.09.2021 року о 11:30 год. на іншу дату через зайнятість представника Відповідача у розгляді іншої судової справи.

Ухвалою колегії суддів від 13.09.2021 року у справі №922/3109/20 оголошено перерву до 29.09.2021 року на 10:00 год.

До канцелярії Східного апеляційного господарського суду 27.09.2021 року від Позивача надійшли пояснення по справі №922/3109/20, за змістом яких Позивачем було зазначено, що основна заборгованість Відповідача станом на травень місяць 2020 року за період з лютого 2018 по квітень 2020 року складає 342 421,85 грн. Детального розрахунку позовних вимог в частині стягнення основної суми заборгованості Позивачем до заяви додано не було.

До канцелярії Східного апеляційного господарського суду 27.09.2021 року від Відповідача надійшла заява про перенесення судового засідання у справі призначеного на 29.09.2021 року на іншу дату через перебування Відповідача на лікуванні. На підтвердження вищезазначеного Відповідачем до заяви долучено роздруківку інформаційної довідки з електронної системи охорони здоров`я.

В день судового засідання 29.09.2021 року від представника Відповідача - адвоката Мороз Т.А. надійшла заява про відкладення судового розгляду справи №922/3109/20 на іншу дату через зайнятість у іншій судовій справі. Документів на підтвердження поважності неявки разом з відповідною заявою представником Відповідача надано не було, а в тексті самої заяви було зазначено про подання таких документів в наступному судовому засіданні.

Ухвалою колегії суддів, занесеною до протоколу судового засідання, у задоволенні вищезазначених клопотань було відмовлено на підставі п. 2 ч. 3 ст. 202 ГПК України, оскільки заявники були належним чином повідомлені про судове засідання, але повторно не з`явилися в судове засідання апеляційної інстанції, проте їх явка в судове засідання не була визначена обов`язковою.

Представник Позивача в судовому засіданні проти задоволення вимог апеляційної скарги заперечував, просив суд апеляційну скаргу Відповідача залишити без задоволення, а спірне рішення суду - без змін.

Представники інших учасників справи в судове засідання не з`явилися, будучи повідомленими належним чином про час та місце розгляду справи, у зв`язку з чим колегія суддів приходить до висновку про можливість розгляду справи за їх відсутності, оскільки вони не скорилися своїми правами, передбаченими статтею 42 ГПК України.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи із наступного.

Рішенням господарського суду в межах даної справи встановлені та сторонами не заперечуються наступні фактичні обставини:

- надання в оренду рішенням XXI сесії XXIV скликання Харківської міської ради "Про припинення та надання в користування земельних ділянок юридичним та фізичним особам" від 28.04.2004 №54/04 (т.1, а.с.60-64) СПДФО Щербаковій В.Л. земельної ділянки строком до 01.05.2054 по пр. Гагаріна, 24 для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі (магазин непродовольчих товарів);

- укладення між сторонами договору оренди землі від 25.10.2004 року (далі-Договір, спірний Договір) (т.1, а.с.26-30), відповідно до умов його якого Позивач надає, а Відповідач приймає в строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення - землі житлової та громадської забудови, загальною площею 0,0554 га, яка знаходиться м. Харків, пр. Гагаріна, 24, строком до 01.05.2054 (п. п. 1, 2, 8 Договору) (далі-спірна земельна ділянка, об`єкт оренди) та підписання відповідного акту приймання- передачі земельної ділянки від 25.10.2004 (т.1, а.с.33);

- реєстрації Договору у Харківській регіональній філії ДП "Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах" в книзі записів державної реєстрації договорів оренди (книга №4) від 25.10.2004 за №8816/04;

- внесення рішенням господарського суду Харківської області від 09.02.2015 року у справі №922/5756/14 (яке набрало законної сили) змін до пунктів 5, 9 Договору, в результаті яких розмір орендної плати за земельну ділянку на рік становить 4,8% від її нормативної грошової оцінки і складає 80 216,64 грн, або в місяць - 6 684,72 грн.

В обґрунтування позовних вимог Радою було зазначено, що Відповідач систематично порушує свої зобов`язання за спірним договором оренди земельної ділянки в частині сплати орендної плати, що в силу закону та договору є підставою для стягнення з Відповідача на користь Позивача суми заборгованості з орендної плати у розмірі 342 421,85 грн та нарахованої за неналежне виконання умов Договору суми пені у розмірі 15 232,66 грн, а також розірвання спірного договору з поверненням земельної ділянки територіальній громаді м. Харкова.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував, зазначаючи, що він належним чином виконує умови спірного договору в частині вчасної та повної сплати орендних платежів, стверджував про відсутність розрахунку позовних вимог та посилався на наявність переплати зі свого боку, зазначаючи про відсутність у нього перед Позивачем будь-якої заборгованості, що виключає наявність законних підстав до стягнення спірних сум, розірвання договору оренди та повернення земельної ділянки територіальній громаді м. Харкова в особі Позивача.

Задовольняючи позовні вимоги про стягнення з Відповідача заборгованості з орендної плати за Договором в розмірі 342 421,85 грн, суд першої інстанції дійшов висновку, що Позивачем належними доказами та в передбаченому законом порядку доведено факт неналежного виконання Відповідачем умов спірного Договору щодо здійснення орендних платежів на зазначену в позові суму. Щодо заявленої до стягнення суми пені в розмірі 15 232,66 грн, суд здійснив власний перерахунок в межах позовних вимог, дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог в цій частині в розмірі 2 827,48 грн. В іншій частині в задоволенні позовних вимог відмолено, судовий збір в розмірі 9 382,74 грн віднесено на Відповідача.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги обґрунтованими частково, з огляду на наступне.

Відповідно до матеріалів справи між сторонами було укладено спірний Договір оренди (з урахуванням змін внесених рішенням господарського суду Харківської області від 09.02.2015 року у справі №922/5756/14) за яким Позивач передав в строкове платне користування Відповідачу об`єкт оренди - земельну ділянку несільськогосподарського призначення - землі житлової та громадської забудови, загальною площею 0,0554 га, яка знаходиться м. Харків, пр. Гагаріна, 24, строком до 01.05.2054 року з орендною платою в розмірі 80 216,64 грн за рік або 6 684,72 грн в місяць, з урахуванням індексів інфляції (п. 10 Договору).

Факт укладення спірного Договору сторонами не заперечується.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 29.10.2019 року у справі №922/2488/19, яке набрало законної сили, з Відповідача на користь Позивача було стягнуто 76 093,69 грн заборгованості зі сплати орендної плати за Договором станом на 04.03.2019 року.

Звертаючись з відповідною позовною заявою до господарського суду першої інстанції, Позивачем в позовній заяві (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог) з поміж вимог про розірвання спірного Договору та зобов`язання повернути об`єкт оренди зазначено вимогу про стягнення з Відповідача заборгованості з внесення орендних платежів за користування спірною земельною ділянкою в розмірі 342 421,85 грн станом на 01.06.2020 року та нарахованої суми пені у розмірі 15 232,66 грн.

Зазначений розмір заборгованості Позивач обґрунтовує відомостями з отриманого від Головного управлінням ДПС у Харківській області листа, який було направлено на адресу Департаменту територіального контролю Ради від 19.05.2020 №10734/9/20-40-04-03-17 (т.1 а.с.23-24) за змістом якого станом на 01.05.2020 року податковий борг Відповідача по зобов`язаннях з орендної плати за землю складає 418 515,54 грн, але за винятком суми 76 093,69 грн, яка була стягнута на підставі рішення господарського суду Харківської області від 29.10.2019 року у справі №922/2488/19.

Відповідно до ч. 1 ст. 162 ГПК України, у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Вимогами пункту 3 частини 3 вищезазначеної статті, передбачено, що позовна заява з поміж іншого, повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці, обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Так, однією з позовних вимог є стягнення з Відповідача на користь Позивача основної суми заборгованості зі сплати орендної плати у розмірі 342 421,85 грн на підставі Договору та пені у розмірі 15 232,66 грн, проте, в тексті самої позовної заяви та в матеріалах справи відсутній будь-який розрахунок заявленої до стягнення Позивачем основної суми заборгованості.

Колегія суддів наголошує, що ухвалою суду першої інстанції від 16 лютого 2021 року у справі №922/3109/20 з поміж іншого, Позивача та Третю особу було зобов`язано в строк до 09.03.2021 року надати до господарського суду докладний і обґрунтований розрахунок ціни позову з зазначенням: суми орендної плати нарахованої за кожний місяць оренди окремо; визначені договором строки платежу за кожний місяць оренди окремо; суми коштів сплачені за кожний місяць оренди окремо; фактичні дати платежів за кожний платіж оренди окремо; сальдо за кожний місяць оренди окремо; підсумкове сальдо за період з дати укладення договору до 01.06.2020; підсумкову суму заборгованості, яка вже була стягнута з Відповідача попередніми рішеннями судів; підсумкову суму заборгованості, яка не була стягнута з Відповідача попередніми рішеннями судів і яка заявлена до стягнення в цьому процесі.

Вищезазначені вимоги суду Позивачем виконані не були, про що свідчить зміст наданих останнім на виконання ухвали суду від 16 лютого 2021 року письмових пояснень від 09 березня 2021 року (т.2 а.с.4-10), за змістом яких Позивачем було зазначено лише розмір орендних платежів встановлених Договором за один місяць, розмір загальною суми заборгованості зазначеної у позові, а також посилання на лист Третьої особи від 10.11.2020 року №22404/9/20-40-04-41-1 в якому, на думку Позивача, зазначено помісячно заборгованість Відповідача за спірним договором (т.1 а.с.98-99).

Вимогами п. п. 5, 9, 10, 11 Договору передбачений обов`язок Відповідача щомісячно вносити оренду плату в розмірі 6 684,72 грн з урахуванням індексів інфляції, протягом 30 (тридцяти) календарних днів наступних за звітнім місяцем.

Крім того, за змістом мотивувальної частини рішення господарського суду Харківської області від 29.10.2019 року у справі №922/2488/19 та постанови Східного апеляційного господарського суду від 03.03.2020 року, якою зазначене рішення залишено без змін, розмір заборгованості Відповідача перед Позивачем за спірним Договором в 76 093,69 грн визнаний станом на 04.03.2019 року.

Проаналізувавши зазначений Позивачем лист Третьої особи, колегія суддів зазначає, що даний документ по-перше - не є розрахунком позовних Позивача, так як він безпосередньо сформований та створений Третьої особою як відповідь на лист Департаменту територіального контролю Позивача від 07.10.2020 року та може в даному випадку лише слугувати доказом Позивача на підтвердження обставин, які покладені ним в основу заявлених позовних вимог; по-друге - він не є детальним та обґрунтованим, так як в ньому відсутня будь-яка інформація про розмір щомісячної орендної плати яку Відповідач мав сплачувати на виконання умов Договору, відсутня будь-яка інформація відносно коштів сплачених Відповідачем кожного місяця, відсутня інформація про дати платежів за кожний місяць окремо, а також будь-яка інформація зазначена в ухвалі суді від 16 лютого 2020 року, окрім загальної суми заборгованості за кожен місяць та суми заборгованості станом на 05.11.2020 року.

Колегія суддів також звертає увагу, що інформація у вищезазначеному листі відповідно до його змісту сформована саме на підставі поданих безпосередньо Відповідачем декларацій з плати за землю за 2018, 2019 та 2020 роки, достовірність відомостей внесених до яких в свою чергу не підтверджується будь-якими доказами та не базується на умовах Договору.

Судова колегія зазначає, що відповідно до відомостей з вищезазначеного листа Третьої особи борг Відповідача до лютого 2019 року (включно) становив 76 093,69 грн, проте вже в березні 2019 року сума боргу зросла майже в три рази та становила вже суму 253 645,76 грн, що не відповідає вимогам спірного Договору, в якому зазначено розмір орендної плати 6 684,72 грн в місяць з урахуванням індексів інфляції. Проте, навіть з урахуванням відповідних індексів сума боргу не може становити суму зазначену листі, а тому відомості, зазначені в даному листі, судова колегія вважає необґрунтованими та такими, що суперечать умовам спірного Договору в частині розміру щомісячної суми орендної плати.

Щодо наданої Позивачем на підтвердження факту порушення Відповідачем умов спірного Договору інформації ГУ ДПС у Харківській області №10734/9/20-40-04-03-17 від 19.05.2020 року (т.1 а.с.24) то вона також не містить будь-якої конкретної інформації щодо обґрунтування суми основної заборгованості, інформації щодо періодів нарахування такої заборгованості, інформації щодо помісячних сум які Відповідач мав сплачувати та суми які були безпосередньо ним сплачені на виконання умов Договору, коефіцієнтів які застосовувалися до орендних платежів (підставою застосування яких є п. 10 Договору) окрім загальної суми податкового боргу у розмірі 418 515,54 грн, спір щодо якого не стосується даної справи. Колегія суддів звертає увагу, що у вищенаведеному документі міститься саме посилання на податковий борг, в той час як спірні відносини врегульовані Договором, яким встановлені чіткі розміри орендних платежів, а тому колегія суддів не вважає такий документ належним доказом на підтвердження факту заборгованості за Договором.

Колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу також на те, що у отриманих судом першої інстанції 09 березня 2021 року за вх.5465 поясненнях Позивача зазначено про застосування до визначення спірної сум заборгованості (орендних платежів) коефіцієнтів індексації нормативної грошової оцінки земель за попередні роки, застосування яких, на думку колегії суддів, є незаконним виходячи з наступного.

Так, розмір орендної плати за умовами спірного Договору (п.10) має обраховуватись з урахуванням індексу інфляції, а нарахування Позивачем орендної плати за спірний період із застосуванням коефіцієнтів індексації нормативної грошової оцінки земель є безпідставним, оскільки між сторонами не було укладено додаткової угоди до Договору оренди щодо перерахунку орендної плати з урахуванням коефіцієнту індексації нормативної грошової оцінки землі.

Нормами статті 21 Закону України "Про оренду землі" визначено, що розмір орендної плати визначається у договорі, а її обчислення (для сплати) здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором. Законодавчо не передбачено автоматичної зміни розміру орендної плати за договором оренди землі з урахуванням щорічної індексації нормативної грошової оцінки. Хоча природа як індексації нормативної грошової оцінки, так і індексації орендної плати базується на індексі споживчих цін, обрахованих Державною службою статистики України, однак індексація нормативної грошової оцінки не є тотожною індексації орендної плати. Водночас, з урахуванням положень статті 21 Закону України "Про оренду землі" та принципу свободи договору, сторони договору оренди землі можуть передбачити саме автоматичну щорічну індексацію нормативної грошової оцінки для визначення розміру орендної плати за договором оренди землі. Проте у такому разі, зважаючи на природу індексації, одночасна подвійна індексація орендної плати та індексація нормативної грошової оцінки не повинна застосовуватися.

Вищенаведене цілком узгоджується з висновками судової палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду Верховного Суду викладеними у постанові від 16.03.2020 року у справі №922/1658/19.

Крім того, зазначеними судовими рішеннями у справі №922/2488/19 не визначений розрахунок стягнутої на користь Позивача суми та відповідний період її нарахування, крім остаточної дати її виникнення - 04.03.2019 року, але в будь-якому випадку спірна сума в даній справі №922/3109/20 не може розраховуватися до 04.03.2019 року, оскільки спір з цього приводу вже вирішений господарським судом в іншій справі.

Оскільки Позивачем не наданого відповідного розрахунку основної суми заборгованості, судова колегія позбавлена можливості відокремити грошову суму, нараховану Позивачем до 04.03.2019 року та закрити провадження щодо її стягнення на підставі вимог п. 3 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

Інші надані Позивачем докази в обґрунтування суми заборгованості, також не місять жодного детального та обґрунтованого розрахунку заявленої до стягнення основної суми заборгованості.

Відповідно до частини першої статті 74 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять до предмета доказування.

Необхідність доводити обставини, на які учасник справи посилається як на підставу своїх вимог і заперечень в господарському процесі, є складовою обов`язку сприяти всебічному, повному та об`єктивному встановленню усіх обставин справи, що передбачає, зокрема, подання належних доказів, тобто таких, що підтверджують обставини, які входять у предмет доказування у справі, з відповідним посиланням на те, які обставини цей доказ підтверджує.

При цьому, одним з основних принципів господарського судочинства є принцип змагальності.

Названий принцип полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається на підтвердження чи заперечення вимог.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (близька за змістом правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 18.11.2019 зі справи № 902/761/18, від 20.08.2020 зі справи № 914/1680/18).

Враховуючи викладене, колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, що Позивачем в передбаченому законом порядку доведено факт неналежного виконання Відповідачем умов спірного Договору щодо здійснення орендних платежів на зазначену в позові суму так як матеріали справи не містять належних доказів на підтвердження факту порушення Відповідачем умов Договору, а також обґрунтованого та детального розрахунку основної суми заборгованості Відповідача перед Позивачем з внесення орендних платежів, що в свою чергу позбавляє колегію суддів можливості встановити факт порушення Відповідачем умов спірного Договору, а також межі такого порушення.

Щодо вимог про стягнення пені, колегія суддів зазначає, що в силу недоведеності Позивачем факту порушення умов спірного Договору, відсутні підстави до нарахування передбаченої п.14 Договору суми пені.

Щодо вимог про розірвання спірного Договору та повернення об`єкту оренди, судова колегія зазначає про відсутність підстав до їх задоволення, так як підставою заявлення таких вимог Позивачем зазначена систематична несплата Відповідачем орендної плати, проте в даній ситуації в силу недоведеності основної суми заборгованості та факту неналежного виконання умов спірного Договору Відповідачем, такі вимоги задоволенню не підлягають.

Щодо посилання на встановлений в рішенні суду у справі №922/2488/19 факт наявності заборгованості в сумі 76 093,69 грн станом на 04.03.2019 року то у зв`язку з відсутністю періоду нарахування встановити систематичність та істотність порушення Відповідачем умов Договору не уявляється можливим.

Враховуючи встановлення факту недоведеності Позивачем в передбаченому законом порядку належними доказами наявності у Відповідача перед Позивачем суми заборгованості та відсутність детального та обґрунтованого розрахунку такої суми, колегія суддів не вбачає юридичної доцільності досліджувати заперечення Відповідача щодо строків позовної давності.

Щодо доводів Відповідача про безпідставність застосування Позивачем коефіцієнтів, які повинні були застосовуватися при здійсненні нормативно грошової оцінки спірної земельної ділянки через необхідність диференціювання частини ділянки, що безпосередньо знаходиться під забудовою та інших угідь, то зазначені доводи є необґрунтованими, оскільки умовами Договору встановлений порядок оплати за всю земельну ділянку, а також встановлений певний чітко визначений розмір орендної плати.

Враховуючи викладене, судова колегія дійшла висновку, що суд першої інстанції безпідставно задовольнив позовні вимоги Позивача до Відповідача про розірвання договору оренди землі, повернення земельної ділянки, стягнення заборгованості та пені.

За таких підстав апеляційна скарг підлягає частковому задоволенню, а рішення господарського суду Харківської області від 18.05.2021 року у справі №922/3109/20 підлягає скасуванню в частині задоволення позовних вимог про розірвання договору оренди землі, повернення земельної ділянки, стягнення заборгованості та пені на підставі п. 2 ч. 1 ст. 277 ГПК України через недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав доведеними.

В скасованій частині слід прийняти нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог Позивача до Відповідача про розірвання договору оренди землі, повернення земельної ділянки та стягнення заборгованості.

В іншій частині щодо відмовлення в задоволенні позовних вимог рішення господарського суду Харківської області від 18.05.2021 року у справі №922/3109/20 слід залишити без змін.

Відповідно до вимог ст. 129 ГПК України судові витрати, понесені в суді першої та апеляційної інстанції у вигляді сплаченого судового збору слід покласти на Харківську міську раду м. Харків, стягнувши з Харківської міської ради м. Харків на користь Фізичної особи-підприємця Щербакової Валентини Леонідівни витрати зі сплати судового збору за перегляд справи в суді апеляційної інстанції у розмірі - 14 353,23 грн.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 275, 277, 282 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Щербакової Валентини Леонідівни м.Харків - задовольнити частково.

Рішення господарського суду Харківської області від 18.05.2021 року у справі №922/3109/20 скасувати в частині задоволення позовних вимог та розподілу судових витрат.

Прийняти в скасованій частині нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог Харківської міської ради м.Харків до Фізичної особи-підприємця Щербакової Валентини Леонідівни м.Харків про розірвання договору оренди землі, повернення земельної ділянки та стягнення заборгованості - відмовити.

В іншій частині рішення господарського суду Харківської області від 18.05.2021 року у справі №922/3109/20 залишити без змін.

Судові витрати, за поданням позовної заяви до суду першої інстанції та перегляд справи в суді апеляційної інстанції - віднести на Харківську міську раду м.Харків.

Стягнути з Харківської міської ради місто Харків (, місцезнаходження юридичної особи: Україна, 61003, Харківська обл., місто Харків, майдан Конституції, будинок 7) на користь Фізичної особи-підприємця Щербакової Валентини Леонідівни (місцезнаходження: АДРЕСА_1 ) витрати зі сплати судового збору за перегляд справи в суді апеляційної інстанції у розмірі - 14 353,23 грн.

Доручити господарському суду Харківської області видати відповідні накази.

Постанову може бути оскаржено до Верховного Суду у касаційному порядку через Східний апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня проголошення судового рішення або складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 05.10.2021

Головуючий суддя О.В. Стойка

Суддя О.А. Істоміна

Суддя Д.О. Попков