ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

07.10.2021 Справа № 905/1479/21

за позовом: Акціонерного товариства "Українська залізниця" (, адреса: 03680, м. Київ вул. Єжи Гендройця, б.5) в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" (, адреса: 49038, Дніпропетровська область, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, буд.108),

до відповідача: Приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" (, місцезнаходження: 87504, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Левченка, буд. 1),

про: стягнення 17.594,00 грн.

суддя Величко Н.В.

без виклику сторін

СУТЬ СПОРУ:

Акціонерне товариство Українська залізниця в особі Регіональної філії Придніпровська залізниця звернулося до Господарського суду Донецької області з позовом №НЮс-01/337 від 29.07.2021 до Приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча", мотивованим неправильним зазначенням відповідачем адреси одержувача вантажу за накладною №48214480 (вагон №62085352), внаслідок чого позивачем нараховано штраф у розмірі 17.594,00 грн., який пред"явлено до стягнення з відповідача за цим позовом.

На підтвердження позовних вимог надано суду: залізнична накладна №48214480, телеграми №01, №85/СТЛ-486 від 07.05.2021, №HP 36 від 07.05.2021, акти загальної форми №45 від 06.05.2021, №254 від 11.05.2021, положення про регіональну філію "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", копії яких долучено до матеріалів справи.

З дотриманням приписів ст.6 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду, для розгляду справи №905/1479/21 визначено суддю Величко Н.В.

Ухвалою суду від 09.08.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі 905/1479/21; визначено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін; відповідачу встановлено строк у п`ятнадцять днів з дня вручення даної ухвали для подання суду відзиву на позов; запропоновано позивачу у строк до п`яти днів з дня отримання відзиву надати суду відповідь на відзив (за наявності).

Така ухвала отримана позивачем та відповідачем - 16.08.2021, про що свідчать наявні в матеріалах справи рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення.

30.08.2021 від відповідача до канцелярії суду надійшов відзив №09/151 від 20.08.2021 (вх.№18139/21), в якому відповідач заперечує проти позову, зазначає, що відповідачем було правильно зазначено основний ідентифікатор вантажоодержувача - чотиризначний код (0136), який в подальшому при заповненні за допомогою онлайн-ресурсу електронної накладної сам підтягує з каталогів, адміністратором яких є АТ "Укрзалізниця", адресу вантажоодержувача.

Також відповідач у своєму відзиві стверджує, що згідно з програмним забезпеченням АС клієнт УЗ, за кодом "0136" значиться ТОВ "ЛЕМТРАНС" за адресою "83086, м. Донецьк, вул. Артема, 7". Отже, такі дані є застарілими. Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, місцезнаходження юридичної особи ТОВ "ЛЕМТРАНС" є "03150, м. Київ, вул. Антоновича, буд. 46-46А". Тому, для усунення розбіжностей і ризику направлення вантажу не за призначенням, відповідачем було зазначено адресу фактичного місця знаходження вагонного депо Дніпродзержинськ ТОВ "ЛЕМТРАНС", а саме: 51918. Дніпропетровська обл., м. Кам`янськ, вул. Енергетиків, 28-6. До відзиву надані документи відповідно переліку.

Позивачем подано відповідь на відзив №13-04/528 від 08.09.2021 (вх.№19130/21 від 13.09.2021), в якій позивач відхиляє доводи відповідача та наполягає на задоволенні позову. Вказує, що посилання відповідача на те, що останнім правильно зазначено чотиризначний залізничний код одержувача (0136), яки належить ТОВ "Лемтранс" не спростовують факту невірного зазначення адреси у залізничний накладній №48214480. До відповіді на відзив надані документи відповідно переліку.

Також позивач просить поновити строк для подачі відповіді на відзив на позовну заяву.

Відповідно до п.5 ухали від 09.08.2021, позивачу було запропоновано у строк до п`яти днів з дня отримання відзиву надати суду відповідь на відзив.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач отримав відзив на позовну заяву 02.09.2021 згідно зі вхідним штампом АТ "Укрзалізниця".

Таким чином позивач мав подати до суду відповідь на відзив в строк до 07.09.2021 включно. Проте позивачем подано до суду відповідь на відзив 08.09.2021, про що свідчить накладна Укрпошти за номером штрих-коду 546.

В обґрунтування пропущеного встановленого судом строку для звернення з відповіддю на відзив позивач посилається на велике навантаження на юрисконсультів та на приписи Прикінцевих положень ГПК України.

Згідно ч.1 ст. 118 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Відповідно до ст.119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до частин 1, 2 статті 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до ч.ч.1-4 ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Виходячи з аналізу норм процесуального законодавства, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права, зобов`язаний забезпечувати дотримання принципу змагальності сторін.

Задля сприяння учасникам судового процесу в реалізації їх прав, визначених ГПК України, враховуючи приписи статті 119, та пункту 4 розділу X Прикінцеві положення ГПК України, суд вирішив прийняти до уваги під час розгляду справи позицію позивача у відповіді на відзив.

Від відповідача 21.09.2021 до суду надійшли заперечення вих.№09/151 від 15.09.2021 (вх.№19763/21), в яких відповідач зазначає про наступне: позивач був обізнаний про те, що фактичне місце вантажоодержувача жодним чином не змінилося, станцією призначення вантажу є станція №0136 і вантаж доставлений саме на неї; були відсутні ризики направлення вантажу не за призначення, тому вантаж бува доставлений належним чином і своєчасно; позивач не зазнав жодних збитків внаслідок відображення у залізничній накладній неналежної інформації.

Також відповідач у своїх запереченнях просить суд розглянути питання щодо можливості зменшення неустойки, оцінити співвідношення розмірі заявлених штрафних санкцій, зокрема, із розміром збитків кредитора, та врахувати інтереси обох сторін.

Згідно положень ст. 248 ГПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Частинною третьою статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 120 ГПК України.

Враховуючи належне повідомлення сторін про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику їх уповноважених представників, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами.

Згідно з ч.4 ст.240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

28.04.2021 Приватне акціонерне товариство "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" (відповідач) відправило із залізничною накладною №48214480 зі станції Маріуполь-Сортувальний Донецької залізниці вагон № 62085352, станція призначення Кам`янське Придніпровської залізниці.

06.05.2021 року по прибуттю порожнього вагону №62085352 на станцію призначення Кам`янське Придніпровської залізниці, було виявлено, що у накладній №48214480 невірно зазначено адресу одержувача, фактично у накладній зазначено вантажоодержувача Вагонне депо Дніпродзержиньске ОО "Лемтранс" з місце надходженням 51918, Дніпропетровська область, м. Кам`янське, вул. Енергетиків, 28-б. Одержувач з такою адресою на станції відсутній. Вагони затримані до з`ясування вантажоодержувача, про що було складено акт загальної форми №45 від 06.05.2021.

Станцією призначення Кам`янське Придніпровської залізниці на станцію відправлення Маріуполь-Сортувальний Донецької залізниці було відправлено телеграму №01 про невірно зазначену адресу одержувача у накладній.

Станцією відправлення згідно листа відправника за №85/СТЛ-486 від 07.05.2021 надана телеграма на станцію Кам`янське Придніпровської залізниці №36 від 07.05.2021, котрою зазначено вірним вважати адрес одержувача: м. Київ, вул. Антоновича, 46-46А.

Станцією Кам`янське Придніпровської залізниці на підтвердження невірно зазначеної адреси складено акт загальної форми №254 від 11.05.2021, з розрахунком штрафу згідно статі 122,118 Статуту залізниць України розмір якого складає 17.594,00 грн.

Проаналізувавши фактичні обставини справи, оцінивши представлені докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав.

Спірні правовідносини є господарськими та виникли при здійсненні залізницею перевезення.

Статтею 174 Господарського кодексу України встановлено, що господарські зобов`язання можуть виникати: безпосередньо із закону або іншого нормативно-правового акта, що регулює господарську діяльність; з акту управління господарською діяльністю; з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. ч. 2, 5 ст. 307 Господарського кодексу України договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства. Умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно - правовими актами.

Відповідно до ст. 3 Закону України від 04.07.1996 № 273/96-ВР "Про залізничний транспорт" законодавство про залізничний транспорт загального користування складається із Законів України "Про транспорт", "Про особливості утворення акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування", цього Закону, Статуту залізниць України, який затверджується Кабінетом Міністрів України, та інших актів законодавства України. Нормативні документи, що визначають порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту загального користування, безпеки руху, охорони праці, забезпечення громадського порядку, перетину залізничних колій іншими видами транспорту і комунікаціями, пожежної безпеки, санітарні норми та правила на залізничному транспорті України є обов`язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.

Статутом залізниць України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 № 457 (далі - Статут залізниць України), визначено обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом. Статутом регламентуються порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під`їзних колій, а також взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту (ст. 2).

Статтею 6 Статуту залізниць України визначено, що накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Відповідно до ст. ст. 23, 24 Статуту залізниць України відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Станція призначення видає накладну одержувачу разом з вантажем. Вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній.

Пунктом 2.1 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 року №644 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 року за №863/5084, відправник заповнює відповідні графи накладної згідно з додатком 3 до цих Правил. У додатку 3 до цих Правил надані пояснення щодо заповнення накладної, та визначено, що графа 4 накладної заповнюється у порядку, передбаченому для графи "Відправник". У графі 1 "Відправник" вказуються наступні відомості: відомості щодо відправника: найменування (прізвище, ім`я та по батькові), код за Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України (ЄДРПОУ), або реєстраційний номер облікової картки платника податків, або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний орган державної податкової служби і мають відмітку у паспорті), поштова адреса (назва міста або населеного пункту, району, вулиці та номер будинку, замість повної адреси може бути вказано номер абонентської поштової скриньки). За можливості вказуються номер телефону, факсу, адреса електронної пошти.

Пунктом 5.5 розділу 5 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 року №644 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 року за №863/5084, якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача з відправника стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 Статуту залізниць України. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли. Цей факт засвідчується актом загальної форми, якщо за цим фактом не складався комерційний акт.

Отже, саме на відправника покладається обов`язок заповнення комплекту перевізних документів, а також надається можливість до укладання договору перевезення перевірити внесені до перевізного документу відомості і при необхідності скласти новий документ. Відповідальність за неправильне оформлення залізничної накладної несе вантажовідправник. Як вбачається з накладної №48214480, правильність відомостей в ній підтверджено підписом прийомоздавальником Єдігарова Вікторія Василівна, який скріплений "ЕЦП" 27.04.2021.

Статтею 122 Статуту залізниць України за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

При розгляді справ про стягнення цього штрафу господарським судам слід виходити з того, що неправильно вказаною має бути хоча б одна відомість; при цьому неправильне зазначення коду та адреси вантажоодержувача вважаються окремими порушеннями. Підставою для покладення на відправника відповідальності за неправильне зазначення ним відповідних відомостей є акт загальної форми або комерційний акт, складений у випадках, передбачених статтею 129 Статуту.

Статтею 118 Статуту залізниць України передбачено стягнення штрафу у розмірі п`ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення. Підставою для покладення на відправника відповідальності за неправильне зазначення ним відповідних відомостей є акт загальної форми або комерційний акт, складений у випадках, передбачених статтею 129 Статуту в якій встановлено, що обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Комерційний акт складається для засвідчення таких обставин: невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах; у разі виявлення вантажу, багажу чи вантажобагажу без документів або документів без вантажу, багажу чи вантажобагажу; псування, пошкодження вантажу, багажу і вантажобагажу; повернення залізниці вкраденого вантажу, багажу або вантажобагажу. Залізниця зобов`язана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини або якщо про існування хоча б однієї з них заявив одержувач або відправник вантажу, багажу чи вантажобагажу. В усіх інших випадках обставини, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу і вантажобагажу і які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, оформляються актами загальної форми.

У пункті 3 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 року №334 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 08.07.2002 року за №567/6855 встановлено, що акт загальної форми складається у випадках для засвідчення обставин, які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, якщо при цьому не потрібне складання комерційного акта.

При прибутті вагону на станцію Кам`янське Придніпровської залізниці було встановлено факт неправильного зазначення адреси одержувача, а саме було виявлено, що відправником замість правильної адреси: 03150, м. Київ, вул. Антоновича, 46-46А, було зазначено: 51918, Дніпропетровська область, м. Кам`янське, вул. Енергетиків, 28-б, у зв`язку з чим вагон було затримано, про що складено акт загальної форми № 45 від 06.05.21, та відправлено телеграму №1 на станцію відправника для уточнення реквізитів у накладній №48214480. Телеграмою №НР36 від 07.05.2021 отримано відповідь з зазначенням вірної адреси одержувача вантажу.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 26 Закону України від 04.07.1996 № 273/96-ВР "Про залізничний транспорт" обставини, які можуть служити підставою для майнової відповідальності перевізників, відправників і одержувачів вантажу, багажу, вантажобагажу, пасажирів, засвідчуються актами. Порядок і терміни складання актів, пред`явлення і розгляду претензій та позовів визначаються Статутом залізниць України відповідно до чинного законодавства України.

Згідно з ч. ч. 1, 5 ст. 129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Порядок складання комерційних актів та актів загальної форми встановлюється Правилами.

Відповідно до п. 3 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 № 334, акти загальної форми складаються для засвідчення обставин, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу та вантажобагажу і можуть бути підставою для матеріальної відповідальності. Акт загальної форми підписується особами, які беруть участь у засвідченні обставин, що стали підставою для складання акта, але не менше як двома особами.

Розрахунок суми штрафу: 3518,80 грн. х 5 = 17.594,00 грн., де 3518,80 грн. - провізна плата по накладній №48214480 (графа 31 накладної); 5 - кількість провізних плат.

Таким чином, під час розгляду справи судом встановлено доведеність факту порушення відповідачем вимог статті 122 Статуту залізниць України та нарахування у зв`язку з цим 17.594,00 грн. за невірне зазначення у накладній адреси вантажоодержувача.

Згідно з ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обставини, викладені в актах загальної форми, не повинні відповідно до законодавства повторно підтверджуватись будь-якими іншими актами, а тому зазначені в акті підстави його складання повинні оцінюватись судами без повторного доказування таких обставин.

Щодо доводів відповідача, наведених у відзиві в якості заперечень слід зазначити таке.

Порядок використання Автоматизованої системи з оформлення та обробки перевізних документів на перевезення вантажів залізничним транспортом України вантажовідправниками через мережу Інтернет (далі АС Клієнт УЗ) визначається Керівництвом користувача , яке знаходиться у вільному доступі на офіційному веб-сайті Укрзалізниці.

Зокрема, у п. 1.1. Керівництва користувача зазначено, що користувачі системи АС Клієнт УЗ - клієнти залізничного транспорту: вантажовідправники, вантажоодержувачі, та компанії, що виконують роботу з перевізними документами і потребують інструментарій для автоматизації документообігу.

Враховуючи вищевказане, вантажовідправник Приватне акціонерне товариство "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" є користувачем системи АС Клієнт.

П. 5.1.2 Керівництва користувача встановлено, що в графі Одержувач - вказується 4-х значний залізничний код, найменування та адреса одержувача. При введені коду дані підставляються з довідника, що створюється користувачем власноруч шляхом заповнення даних полів і додавання її в довідник.

Отже, дані стосовно найменування та адреси одержувача вносяться користувачем.

Відповідач власноруч шляхом заповнення даних полів і додавання їх в довідник.

Довідник графи Вантажовідправник ведеться адміністратором, тобто залізницею, а графи Одержувач - вантажовідправниками.

Крім того, залізнична накладна, яка є договором перевезення, містить у собі на першій сторінці (в самому низу) застереження (умову) такого змісту: Вантажовідправник несе відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, вказаних у накладній, відповідно до статей 24, 122 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6 квітня 1998 р. № 457 .

Таким чином, як відсутність виникнення ризику відправлення вантажу на іншу адресу, аніж потрібна відправнику, так і відсутність неможливості здійснення залізничного перевезення в силу помилок в адресі не мають жодного значення для вирішення спору, оскільки штраф в порядку ст.ст. 118, 122 Статуту залізниць України підлягає стягненню за самий факт допущення вантажовідправником зазначених порушень, незалежно від того, чи завдано залізниці у зв`язку з цим збитки.

Верховним судом у постанові № 914/2339/17 від 05.02.2019 зазначено, що відповідно до пункту 24 Статуту залізниць України, вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній, а залізниці надане право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній. Зазначена норма встановлює чіткі вимоги до відправника щодо оформлення вантажу та покликана забезпечити дисциплінованість учасників господарських відносин та визначає критерії обґрунтованості в подальшому будь-яких претензій залізниці до учасників господарських відносин (відправника та одержувача).

Відтак, недотримання вимог, визначених Статутом залізниць України, який є спеціальним нормативним актом, що визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом, покладає на порушника відповідальність, яка в даному випадку передбачена пунктами 118, 122 Статуту залізниць України. При цьому, зазначений штраф, відповідно до пунктів 118, 122 Статуту залізниць України, стягується з вантажовідправника незалежно від наявності збитків та наслідків, можливості його зменшення Статутом не передбачено.

На підставі вищевикладеного, критерії обґрунтованості будь-яких претензій залізниці до учасників господарських відносин (відправника та одержувача) визначаються спеціальним нормативним актом - Статутом залізниць України.

Враховуючи викладене, позовні вимоги є обґрунтованими, документально підтвердженими та такими, що підлягають задоволенню.

З відповідача на користь позивача підлягають стягненню штраф в розмірі 17.594,00 грн.

Судові витрати у відповідності до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача повністю.

Керуючись статтями 2, 13, 73-80, 86, 91, 123, 129, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" (, адреса: 87504, Донецька обл., м. Маріуполь, вул. Левченка, 1) на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" (, адреса: 03680, м. Київ вул. Єжи Гендройця, б.5) в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" (, адреса: 49038, Дніпропетровська область, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, буд.108) штраф в сумі 17.594,00 грн. (сімнадцять тисяч п`ятсот дев`яносто чотири гривні, 00 коп.), а також відшкодування сплаченого судового збору за розгляд справи у розмірі 2270,00 грн. (дві тисячі сімдесят гривень, 00 коп.).

Видати наказ після набрання рішенням суду законної сили.

Рішення набирає законної сили за правилами, встановленими статтею 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду в порядку, передбаченому главою 1 розділу ІV Господарського процесуального кодексу України.

Рішення підписано 07.10.2021.

Суддя Н.В. Величко