ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

12.10.2021 Справа№ 914/2382/21

Суддя Господарського суду Львівської області Артимович В.М., розглянувши матеріали заяви: Санаторію «Нафтуся Прикарпаття», село Модричі, Дрогобицький район, Львівська область

про: банкрутство Санаторію «Нафтуся Прикарпаття» (821086, Львівська область, Дрогобицький район, село Модричі, вул. Курортна, 1; ідентифікаційний код 20795071)

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла заява Санаторію «Нафтуся Прикарпаття» про відкриття провадження у справі про банкрутство Санаторію «Нафтуся Прикарпаття» (ідентифікаційний код 20795071).

Ухвалою суду від 10.08.2021 заяву Санаторію «Нафтуся Прикарпаття» про відкриття провадження у справі про банкрутство Санаторію «Нафтуся Прикарпаття» (ідентифікаційний код 20795071) залишено без руху та надано заявнику строк у 10 (десять) календарних днів з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків. Зокрема, в ухвалі суду від 10.08.2021 зазначено, що заявником не дотримані вимоги ст. 34 Кодексу України з процедур банкрутства, оскільки Санаторієм Нафтуся Прикарпаття не додано до заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство доказів сплати судового збору, доказів авансування винагороди арбітражному керуючому трьох розмірів мінімальної заробітної плати за три місяці виконання повноважень та довідки органів приватизації (органів, уповноважених управляти об`єктами державної власності) про наявність або відсутність на балансі підприємства, щодо якого подано заяву про відкриття провадження у справі, державного майна, що в процесі приватизації (корпоратизації) не увійшло до його статутного капіталу.

27.09.2021 від Санаторію «Нафтуся Прикарпаття» надійшла заява про усунення недоліків поданої до Господарського суду Львівської області заяви боржника про відкриття провадження у справі про банкрутство, до якої долучено докази надіслання на адресу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях із листа Санаторію «Нафтуся Прикарпаття» з проханням надати довідку про наявність або відсутність на балансі Санаторію державного майна, що в процесі приватизації (корпоратизації) не увійшло до його статутного капіталу; копія листа Санаторію «Нафтуся Прикарпаття» з проханням надати довідку про наявність або відсутність на балансі Санаторію «Нафтуся Прикарпаття» державного майна, що в процесі приватизації (корпоратизації) не увійшло до його статутного капіталу. У заяві Санаторій «Нафтуся Прикарпаття» зазначає про надзвичайно тяжке фінансове становище Санаторію, а також про те, що у Санаторію відсутні кошти на єдиному банківському рахунку Санаторію, який, при цьому, арештовано в межах виконавчого провадження. Тому Санаторій «Нафтуся Прикарпаття» повідомляє про неможливість сплати судового збору, авансування винагороди арбітражному керуючому.

Суд вважає за необхідне зазначити, що стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на справедливий суд, що включає, крім іншого, право на розгляд справи. Відповідні положення Конвенції знайшли своє втілення також у ст. 55 Конституція України, згідно з якою права і свободи людини і громадянина захищає суд.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.

Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід уважати строк, який необхідний для вирішення справи у відповідності до вимог матеріального та процесуального законів.

Розуміючи важливість дотримання принципу забезпечення реалізації права особи на доступ до правосуддя, судом було враховано сформовану правову позицію Європейського Суду з прав людини, відповідно до якої встановлення обмежень доступу до суду повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи (справи «Белле проти Франції», «Ільхан проти Туреччини», «Пономарьов проти України», «Щокін проти України» тощо). В рішенні Європейського Суду з прав людини у справі «Папазова та інші проти України» від 15.03.2012 р. суд зазначає, що розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника.

Також судом взято до уваги положення ст. 7 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин; рівності всіх фізичних осіб незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного і соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак; рівності фізичних та юридичних осіб незалежно від будь-яких ознак чи обставин.

Отже, з огляду на викладене, з урахуванням наведених положень законодавства, суд вважав за необхідне надати заявнику розумний строк для усунення недоліків, викладених в ухвалі суду від 10.08.2021.

Однак, судом встановлено, що заявник станом на 12.10.2021 в порушення вимог ст. 34 Кодексу України з процедур банкрутства не надав доказів сплати судового збору та доказів авансування винагороди арбітражному керуючому трьох розмірів мінімальної заробітної плати за три місяці виконання повноважень.

Слід зазначити, що у ст. 5 Закону України «Про судовий збір» передбачено пільги щодо сплати судового збору та у ст. 8 вказаного закону визначено чіткий перелік умов, за яких суд може своєю ухвалою за клопотанням сторони відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Однак, заявником не подано ні клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, ні наведено пільг щодо сплати Санаторієм «Нафтуся Прикарпаття» судового збору.

Також суд зазначає, що згідно із ч. 1 та ч. 2 ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства Арбітражний керуючий виконує повноваження за грошову винагороду. Розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень керуючого реструктуризацією становить п`ять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за кожен місяць виконання арбітражним керуючим повноважень. Сплата основної винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна, ліквідатора, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією здійснюється за рахунок коштів, авансованих заявником (кредитором або боржником) на депозитний рахунок господарського суду, який розглядає справу, до моменту подання заяви про відновлення відкриття провадження у справі.

Кодексом України з процедур банкрутства в п. 6 ч. 2 ст. 30 передбачено джерело для здійснення оплати послуг арбітражного керуючого/керуючого реструктуризацією, зокрема, за рахунок коштів, авансованих заявником (кредитором або боржником) на депозитний рахунок господарського суду, який розглядає справу, до моменту подання заяви про відновлення відкриття провадження у справі. Інших способів оплати діяльності арбітражного керуючого не передбачено.

Отже, судом встановлено, що заявник не виконав вимог ухвали суду від 10.08.2021 у справі № 914/2382/21.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ГПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Відповідно до ч. 6 ст. 174 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Частинами 1, 2, 3 ст. 38 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що господарський суд не пізніше п`яти днів з дня надходження заяви про відкриття провадження у справі або закінчення строку на усунення недоліків заяви повертає її та додані до неї документи без розгляду. Про повернення заяви про відкриття провадження у справі без розгляду господарський суд постановляє ухвалу. Повернення заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство не перешкоджає повторному зверненню з такою заявою до господарського суду у встановленому порядку.

З огляду на наведене, та враховуючи те, що заявник не усунув недоліків, про які зазначено в ухвалі від 10.08.2021 про залишення заяви без руху, суд дійшов висновку про повернення заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство і доданих до неї документів без розгляду.

Керуючись ст. 38 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 174, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву Санаторію «Нафтуся Прикарпаття» про відкриття провадження у справі про банкрутство Санаторію «Нафтуся Прикарпаття» (ідентифікаційний код 20795071) та додані до неї документи повернути без розгляду.

2. Роз`яснити заявнику, що згідно з ч. 3 ст. 38 Кодексу України з процедур банкрутства повернення заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство не перешкоджає повторному зверненню з такою заявою до господарського суду у встановленому порядку.

Додаток для заявника: заява про відкриття провадження у справі про банкрутство з додатками - на 59 арк.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - lv.arbitr.gov.ua/sud5015/.

Ухвала набирає законної сили з моменту прийняття, якщо інше не передбачено Кодексом України з процедур банкрутства та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції в порядку та строки, встановлені статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя В.М. Артимович