УХВАЛА

06 жовтня 2021 року

м. Київ

Справа № 916/2064/20

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Багай Н. О.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Біляївської міської ради Біляївського району Одеської області

на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 02.09.2021

і рішення Господарського суду Одеської області від 30.03.2021 у справі

за позовом Приватного підприємства Агрофірма "Промінь"

до 1) Біляївської міської ради Біляївського району Одеської області, 2) Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕР ЕН ЕС ЕНЕРДЖИ ДЕВЕЛОПМЕНТ",

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів - Біляївської районної державної адміністрації Одеської області,

про визнання протиправним та скасування рішення Біляївської міської ради та про визнання недійсним договору оренди землі,

ВСТАНОВИВ:

17.09.2021 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Біляївської міської ради Біляївського району Одеської області на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 02.09.2021 (повний текст складено 06.09.2021) і рішення Господарського суду Одеської області від 30.03.2021 у справі № 916/2064/20, подана 17.09.2021 до Верховного Суду.

Перевіривши матеріали касаційної скарги Біляївської міської ради Біляївського району Одеської області, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення касаційної скарги без руху з огляду на таке.

Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 290 Господарського процесуального кодексу України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

Так, відповідно до абзацу 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини 1 цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини 2 статті 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини 2 статті 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини 2 статті 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається норма права, щодо застосування якої відсутній висновок Верховного Суду.

Звертаючись із касаційною скаргою, Біляївська міська рада Біляївського району Одеської зазначає, що при ухваленні оскаржуваних судових рішень судами попередніх інстанції неправильно застосовано норми матеріального права без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду. Тобто касаційна скарга подається на підставі пункту 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Проте касаційна скарга Біляївської міської ради Біляївського району Одеської області хоч і містить посилання на пункт 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, її зміст не є належним чином обґрунтованим з огляду на відсутність чіткої вказівки, які з переліку постанов, що згадані у касаційній скарзі, не були враховані судами попередніх інстанцій при винесенні оскаржуваних судових рішень. Крім того, частина постанов Верховного Суду зазначені у касаційній скарзі без наведення висновків, які, на думку скаржника, не були враховані. Скаржником також не визначено норм права, щодо застосування яких не враховано висновки Верховного Суду.

Верховний Суд зазначає, що у випадку оскарження судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, скаржнику необхідно чітко вказати норму права, висновок щодо застосування якої був сформований Верховним Судом, дату прийняття відповідного судового рішення та номер справи, навести сам висновок і зазначити, в чому полягає невідповідність оскарженого судового рішення сформованій правозастосовчій практиці.

Крім того, скаржник, звертаючись із касаційною скаргою, посилається на те, що суди першої та апеляційної інстанції не надали оцінки всім доказам, обставинам та аргументам відповідачів. Тобто касаційна скарга подається на підставі пункту 4 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Однак зазначена касаційна скарга оформлена з порушенням вимог статті 290 Господарського процесуального кодексу України, оскільки, зазначаючи передбачені частиною 3 статті 310 Господарського процесуального кодексу України процесуальні порушення, скаржник при цьому не наводить чіткого визначення, які саме докази не дослідили та яким доказам не надали оцінку суди першої та апеляційної інстанції.

У касаційній скарзі Біляївської міської ради Біляївського району Одеської викладено обставини справи № 916/2064/20, обґрунтування того, в чому, на думку скаржника, полягає неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права під час ухвалення оскаржуваного судового рішення. Водночас належного обґрунтування підстав касаційного оскарження, передбачених статтею 287 Господарського процесуального кодексу України, у касаційній скарзі скаржником наведено.

Відповідно до частини 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, вона залишається без руху.

Отже, для усунення недоліків касаційної скарги Біляївська міська рада Біляївського району Одеської області має навести та обґрунтувати передбачену (передбачені) статтею 287 Господарського процесуального кодексу України підставу (підстави) подання цієї скарги (із урахуванням змісту цієї ухвали).

У разі невиконання у встановлений законом строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута скаржникові.

Керуючись статтями 234, 290, 291, частиною 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Біляївської міської ради Біляївського району Одеської області на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 02.09.2021 і рішення Господарського суду Одеської області від 30.03.2021 у справі № 916/2064/20 залишити без руху до 01.11.2021, але строк виконання цієї ухвали не може перевищувати десяти днів із дня вручення її скаржникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Н. О. Багай