ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.09.2021 року м.Дніпро Справа № 904/3671/20

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Мороза В.Ф. - доповідач,

суддів: Коваль Л.А., Чередка А.Є.

секретар судового засідання Кандиба Н.В.

розглянувши апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Штефан Тетяни Володимирівни

на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 07.06.2021 (суддя Ярошенко В.І.)

у справі №904/3671/20

за позовом Фізичної особи-підприємця Штефан Тетяни Володимирівни, м. Дніпро

до Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради, м. Дніпро

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Штефан Тетяна Володимирівна звернулася до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради, в якому просить:

- визнати дії Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради щодо приватизації нежитлового приміщення загальною площею 75,4 кв.м, що розташоване за адресою: м. Дніпро, пр. Д. Яворницького, буд. 119А, шляхом проведення аукціону без умов протиправними;

- зобов`язати Департамент по роботі з активами Дніпровської міської ради змінити процедуру приватизації з аукціону на викуп об`єкту приватизації - нежитлового приміщення загальною площею 75,4 кв.м, що розташоване за адресою: м. Дніпро, пр. Д. Яворницького, буд. 119А на користь фізичної особи-підприємця Штефан Тетяни Володимирівни.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 07.06.2021 у задоволенні позову Фізичної особи-підприємця Штефан Тетяни Володимирівні відмовлено повністю.

Не погодившись з вказаним рішенням Фізичною особою-підприємцем Штефан Тетяною Володимирівною подано апеляційну скаргу, згідно якої просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 07.06.2021 у справі №904/3671/20 та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування поданої скарги апелянт зазначає, що рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням норм процесуального при неправильному застосуванні норм матеріального права.

Наголошує, що судом не застосовано ст. 18 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» та не враховано того, що позивачкою виконано умови, передбачені ч. 2 цієї статті, а відтак приватизація орендованого нею майна мала відбуватися шляхом його викупу.

За твердженням скаржника, судовий розгляд справи №904/3671/20 невиправдано затягувався, а суд не вживав заходів для розгляду справи протягом строку передбаченого ст. 177 ГПК України, чим порушив відповідну норму процесуального права.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 05.07.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця Штефан Тетяни Володимирівни на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 07.06.2021 у справі №904/3671/20, розгляд апеляційної скарги призначено у судове засідання з викликом сторін на 02.09.2021р. о 15 год. 00 хв.

19.07.2021 до Центрального апеляційного господарського суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

У судовому засіданні 02.09.2021 колегія суддів, порадившись на місці, оголосила про відкладення судового засідання на 30.09.2021 на 16:00 год.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 03.09.2021 повідомлено учасників справи про судове засідання у справі, яке відбудеться 30.09.2021р. о 16:00 год.

В судове засідання 30.09.2021 з`явився представник відповідача. Апелянт (позивач), будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання уповноваженого представника не направив, про причини неявки суд не проінформував.

Частиною 12 ст. 270 ГПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Пунктом 2 ч. 3 ст. 202 ГПК України визначено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Враховуючи те, що суд не визнавав обов`язковою явку учасників справи, а в матеріалах справи мають місце докази належного повідомлення всіх учасників судового процесу про час та місце проведення судового засідання по розгляду апеляційної скарги, зважаючи на необхідність дотримання розумних строків розгляду справи, констатуючи достатність матеріалів для апеляційного перегляду справи, колегія суддів вважає можливим здійснити перевірку рішення першої інстанції в апеляційному порядку за наявними матеріалами та без участі представника позивача.

Представник відповідача у судовому засіданні 30.09.2021 заперечив проти апеляційної скарги, наголосив на законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції, наполягав на залишенні його без змін.

Апеляційний господарський суд, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши повноту та об`єктивність встановлених обставин та висновки місцевого господарського суду, перевіривши правильність застосування норм матеріального та процесуального права, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, 18.04.2007 між Міським комунальним підприємством "Дніпропетровський електротранспорт" як орендодавцем та Фізичною особою-підприємцем Штефан Тетяною Володимирівною як орендарем було укладено договір оренди № 12 (т. 1 а.с. 14-15) строком дії до 31.03.2010 (п. 8.1 цього договору).

Пунктом 1.1 договору оренди № 12 від 18.04.2007 передбачено, що орендодавець передає, а орендар приймає в термінове платне користування нежитлове приміщення за адресою: проспект Карла Маркса 119-а, на першому поверсі площею 88 кв.м, яке знаходиться на балансі ЖЕД МКП "Дніпропетровський електротранспорт", для використання його під фірмовий магазин вітчизн. промисл. підприємств. Вартість приміщення визначена в звіті про експертну оцінку від 31.03.2007 року, а також рецензії (додатки №№ 1,2 до договору) і складає 1 851 367 грн.

Виконавчим комітетом Кіровської районної у місті Дніпропетровську ради 27.12.2007 прийнято рішення № 849 "Про надання дозволу на улаштування додаткового входу по пр. К. Маркса, 119А" (т. 1 а.с. 16). Відповідно до пункту 1 цього рішення громадянці Штефан Тетяні Володимирівні дозволено улаштування додаткового входу до нежитлового приміщення за рахунок реконструкції віконного прорізу головного фасаду по пр. К. Маркса, 119А, без зміни ширини прорізу, із об`єднанням з існуючим ґанком, згідно проекту, погодженого з ГоловАПУ міської ради. Згідно з пунктом 2 рішення № 849 Виконавчого комітету Кіровської районної у місті Дніпропетровську ради від 27.12.2007 громадянку Штефан Тетяну Володимирівну зобов`язано: - одержати в інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю дозвіл на виконання будівельних робіт; - після закінчення будівельних робіт одержати акт Державної технічної комісії про готовність закінченого будівництвом об`єкту до експлуатації; - питання перереєстрації технічної документації в Дніпропетровському міжміському бюро технічної інвентаризації вирішити з власником приміщення МКП "Дніпропетровський електротранспорт".

Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області громадянці Штефан Тетяні Володимирівні видано дозвіл № 26/01-09 від 23.02.2009 на виконання будівельних робіт із улаштуванні додаткового входу до нежитлового приміщення по пр. Карла Маркса, 119А, Кіровський район, м. Дніпропетровськ (т. 1 а.с. 17).

На підставі договору підряду № 1-100909 від 10.09.2009 (т. 1 а.с. 29-31) , укладеного з Приватним підприємцем Штефан Тетяною Володимирівною як замовником, ПП "ПКФ "Техпромтрансбуд" були виконані роботи з ремонту та облаштування додаткового входу за адресою: пр. К. Маркса, 119а в м. Дніпропетровську на загальну суму 389 899 грн., що підтверджується наявними у матеріалах справи актом № 1 приймання виконаних підрядних робіт (форма КБ-2в) за вересень 2009 року та довідкою про вартість цих робіт (форма КБ-3), які підписані сторонами вказаного договору (арк. с. 39-44).

21.12.2015 між Департаментом корпоративних прав та правового забезпечення Дніпропетровської міської ради (правонаступником якого є відповідач) як орендодавцем та Фізичною особою-підприємцем Штефан Тетяною Володимирівною як орендарем було укладено договір № 205-ДКП/15 оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста (далі - договір № 205; т. 1 а.с. 45-52).

Пунктом 1.1 договору № 205 передбачено, що з метою ефективного використання комунального майна орендодавець на підставі рішення міської ради від 21.03.2007 № 41/11 із змінами та доповненнями передає, а орендар приймає в строкове платне користування комунальне нерухоме майно - нежитлове приміщення (далі - об`єкт оренди) загальною площею 84,9 кв.м, розміщене за адресою: м. Дніпропетровськ, проспект Карла Маркса, 119а, на першому поверсі 6-поверхового будинку, вартість якого згідно з незалежною оцінкою становить 952 329 грн. без ПДВ, що перебуває на балансі КП "Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю" Дніпропетровської міської ради, для розміщення фірмового магазину вітчизняних промислових підприємств-виробників, крім тих, що виробляють товари підакцизної групи.

Згідно з пунктом 2.2 договору № 205 орендар вступає у строкове платне користування об`єктом оренди з дати підписання сторонами цього договору та акта приймання-передачі об`єкта оренди. Передача об`єкта оренди в оренду здійснюється за вартістю згідно з незалежною оцінкою, проведеною станом на 10.12.2015 на підставі акта приймання-передачі об`єкта оренди, підписаного балансоутримувачем, орендодавцем та орендарем (п. 2.3 договору № 205).

Пунктом 3.2 договору № 205 визначено, що розмір орендної плати відповідно до розрахунку орендної плати, що є невід`ємною частиною цього договору, становить 4 761, 66 гривень без ПДВ/ базова за листопад місяць 2015 рік. Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється згідно з чинним законодавством та в повному обсязі спрямовується орендарем на рахунок балансоутримувача. Орендна плата за перший місяць оренди визначається шляхом коригування розміру орендної плати за базовий місяць на індекс інфляції за період з першого числа наступного за базовим місяця до останнього числа першого місяця оренди, починаючи з грудня місяця 2015 року. У платіжному дорученні обов`язково зазначати номер договору оренди, дату укладання та назву орендаря.

Відповідно до умов пункту 10.1 договору № 205 цей договір діє з 21.12.2015 по 07.12.2018 включно.

На виконання умов договору № 205 орендодавець 21.12.2015 передав, а орендар прийняв в оренду об`єкт оренди - нежитлове приміщення загальною площею 84,9 кв.м, розташоване за адресою: просп. Карла Маркса, 119а, вартість якого згідно з незалежною оцінкою на 10.12.2015 становить 952 329 грн. без ПДВ. Факт передачі майна в оренду підтверджується наявним у матеріалах справи актом приймання-передачі від 21.12.2015, який містить підписи та відбитки печаток орендодавця, орендаря та балансоутримувача (т. 1 а.с. 53).

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 29.10.2019 у справі № 904/2828/19 (т. 1 а.с. 54-60) договір оренди нерухомого майна № 205-ДКП/15 від 21.12.2015, що належить до комунальної власності територіальної громади міста, укладений між Департаментом корпоративних прав та правового забезпечення Дніпропетровської міської ради та Фізичною особою-підприємцем Штефан Тетяною Володимирівною, визнано продовженим на той самий термін, а саме з 08.12.2018 по 22.12.2021 включно, та на тих самих умовах, які були передбачені договором оренди з урахуванням змін, внесених до нього додатковими угодами. Вказане рішення суду першої інстанції залишено без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 10.02.2020 у даній справі (арк. с. 61-66).

У зв`язку з тим, що об`єкт оренди потребував ремонту, Фізична особа-підприємець Штефан Тетяна Володимирівна 13.04.2017 звернулась до директора Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради з заявою, в якій просила надати дозвіл на проведення невід`ємних поліпшень в нежитловому приміщенні, площею 84,9 кв. м. за адресою: просп. Дмитра Яворницького, 119а (стара назва проспекту - проспект Карла Маркса) (т. 1 а.с. 67).

Комісією у складі представників Комунального підприємства "Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю" Дніпропетровської міської ради та представника Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради в присутності Фізичної особи-підприємця Штефан Тетяни Володимирівни було проведено обстеження орендованого об`єкту нерухомого майна - нежитлового приміщення за адресою: м. Дніпро, просп. Дмитра Яворницького (пр. К. Маркса), буд. 119А, про що складено відповідний акт, копія якого міститься у матеріалах справи (т. 1 а.с. 68).

Згідно з вказаним актом, комісією за висновками візуального обстеження встановлено, що об`єкт оренди нерухомого майна - нежитлове приміщення загальною площею 84,90 кв.м, яке розташоване за адресою: м. Дніпро, просп. Дмитра Яворницького (пр. К. Маркса), буд. 119А, на першому поверсі 6-ти поверхового будинку, потребує проведення зазначених заявником робіт (невід`ємних поліпшень).

Як вбачається з наявного у матеріалах справи витягу з протоколу № 43 від 31.10.2017 постійної комісії з питань комунальної власності, енергозбереження та законності Дніпровської міської ради (т. 1 а.с. 69), комісія, повторно розглянувши лист Комунального підприємства "Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю" Дніпропетровської міської ради від 10.07.2017 № 1064, вирішила надати дозвіл на здійснення орендарем ФОП Штефан Тетяною Володимирівною невід`ємних поліпшень орендованого майна по просп. Дмитра Яворницького, 119А, загальною площею 84,9 кв.м.

На підставі договору підряду № 17/10 від 29.05.2017 (т. 1 а.с. 71-73), укладеного з Приватним підприємцем Штефан Тетяною Володимирівною як замовником, ТОВ "Корт" були виконані роботи з капітального ремонту приміщення за адресою: пр. Дмитра Яворницького, 119а в м. Дніпрі на загальну суму 226 138,99 грн., що підтверджується наявними у матеріалах справи актом № 1 приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ-2в) за червень 2017 року та довідкою про вартість цих робіт (форма КБ-3), які підписані сторонами вказаного договору (т. 1 а.с. 75-86).

Дніпровською міською радою 25.09.2019 було прийнято рішення № 52/48 "Про зміни до Переліку об`єктів нерухомого майна комунальної власності, що підлягають приватизації в 2019 році".

Згідно з вказаним рішенням Дніпровська міська рада, керуючись Законами України "Про приватизацію державного і комунального майна", "Про місцеве самоврядування в Україні", постановою Кабінету Міністрів України № 432 від 10.05.2018 "Про затвердження Порядку проведення електронних аукціонів для продажу об`єктів малої приватизації та визначення додаткових умов продажу", вирішила включити до Переліку об`єктів нерухомого майна комунальної власності, що підлягають приватизації в 2019 році, затвердженого рішенням міської ради від 19.12.2018 № 28/39 "Про приватизацію комунального нерухомого майна у 2019 році", зі змінами, зокрема нежитлове приміщення по просп. Дмитра Яворницького, 119А (пункт 116 додатку 2 до рішення Дніпровської міської ради № 52/48 від 25.09.2019). Вжиття заходів із забезпечення приватизації об`єктів нерухомого майна комунальної власності відповідно до пункту 3 рішення Дніпровської міської ради № 52/48 від 25.09.2019 покладено на Департамент по роботі з активами Дніпровської міської ради.

У позовній заяві Фізичною особою-підприємцем Штефан Тетяною Володимирівною було зазначено, що 30.06.2020 з сайту Prozorro їй стало відомо про проведення аукціону з приватизації нежитлового приміщення загальною площею 75,4 кв.м, що розташоване за адресою: м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 119А. Роздруківки інформаційних повідомлень про приватизацію, розміщених на сайті Prozorro, містяться у матеріалах справи (т. 1 а.с. 12-13, 104-105).

Позивачка вважає дії відповідача щодо приватизації нежитлового приміщення, розташованого за адресою: м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 119А, шляхом проведення аукціону протиправними з огляду на виконання нею умов, визначених частиною 2 статті 18 Закону України "Про приватизацію державного i комунального майна". Як стверджує позивачка, нею в межах трирічного строку з дати визначення ринкової вартості орендованого майна для цілей укладення договору оренди проведено поліпшення цього майна на суму 616037,99 грн, що складає 64,7 % від його ринкової вартості, визначеної суб`єктом оціночної діяльності, та належно виконуються умови договору оренди.

Висновком експерта № 19/104-10/4/170 від 25.01.2021 (т. 1 а.с. 188-218) за результатами проведеної за клопотанням позивачки судової будівельно-технічної експертизи у даній справі встановлено перелік поліпшень, проведених Фізичною особою-підприємцем Штефан Тетяною Володимирівною за період строку оренди приміщення за адресою: м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 119А, які є невід`ємними, тобто такими, що неможливо відокремити від об`єкта без завдання йому шкоди, а також їх вартість. Так, за висновком експерта: вартість невід`ємних поліпшень (ремонтних будівельних робіт), проведених Фізичною особою-підприємцем Штефан Тетяною Володимирівною згідно з актом виконаних робіт за формою КБ-2в № 1 за вересень 2009 року в орендних приміщеннях за адресою м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 119А станом на 30 вересня 2009 року складає 389 899 грн; вартість невід`ємних поліпшень (ремонтних будівельних робіт), проведених позивачкою згідно з актом виконаних робіт за формою КБ-2в № 1 за червень 2017 року в орендних приміщеннях за адресою м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 119А станом на 30.06.2017 складає 226 138,99 грн.

У підтвердження факту належного виконання умов договору № 205-ДКП/15 оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста, від 21.12.2015 позивачкою до позовної заяви додано копії банківських квитанцій про сплату орендних платежів (т. 1 а.с. 87-98).

Тому позивачка, посилаючись на положення частини 3 статті 18 Закону України "Про приватизацію державного i комунального майна", вважає наявним у неї право на приватизацію нежитлового приміщення, розташованого за адресою: м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 119А.

Наведені обставини і стали причиною виникнення даного спору.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що Позивачкою належними та допустимими доказами не доведено факту порушення відповідачем її прав як орендаря спірного об`єкта нерухомого майна, а обраний нею спосіб захисту, а саме - вимога про зобов`язання відповідача змінити процедуру приватизації з аукціону на викуп спірного об`єкта приватизації на користь Фізичної особи-підприємця Штефан Тетяни Володимирівни, не відповідає порушенню, яке, на думку позивачки, має місце, оскільки має ознаки втручання в дискреційні повноваження відповідача у спірних правовідносинах.

Апеляційний господарський суд погоджується з даними висновками місцевого господарського суду та зазначає з приводу викладених в апеляційній скарзі доводів наступне.

Відповідно до частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Так, предметом доказування, відповідно до частини 2 статті 76 Господарського процесуального кодексу України, є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Предметом спору у даній справі є вимоги визнання протиправними дії Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради щодо приватизації шляхом аукціону без умов нежитлового приміщення загальною площею 75,4 кв.м за адресою: м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 119А та зобов`язання відповідача змінити процедуру приватизації з аукціону на викуп об`єкту приватизації на користь позивача, для чого позивач, у відповідності до приписів ст. 13, 73, 74 ГПК України, повинен довести порушення його прав діями відповідача та у випадку підтвердження вказаних обставин, обрати належний спосіб їх захисту.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що фізична особа-підприємець Штефан Тетяна Володимирівна є орендарем нежитлового приміщення, розташованого за адресою: м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 119А. Своє право на звернення до суду з даним позовом позивачка обґрунтовує дотриманням нею умов частини 2 статті 18 Закону України "Про приватизацію державного i комунального майна", що дає останній право, передбачене частиною 3 статті 18 цього Закону, на приватизацію нежитлового приміщення, розташованого за адресою: м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 119А, шляхом викупу. Однак, відповідачем як органом приватизації порушено право позивачки проведенням приватизації шляхом аукціону без умов. У підтвердження факту вчинення відповідачем неправомірних дій позивачка посилається на надане до матеріалів справи оголошення щодо проведення аукціону з продажу спірного нерухомого майна, яке розміщене на сайті Prozorro.

Згідно з положеннями статті 2 Господарського процесуального кодексу України та статей 15, 16 Цивільного кодексу України підставою для захисту прав (охоронюваних законом інтересів) є його порушення, невизнання або оспорення. Зазначені норми визначають об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи.

Під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке, порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

У розумінні закону суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Захист, відновлення порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу відбувається, в тому числі, шляхом звернення з позовом до суду (частина перша статті 16 Цивільного кодексу України).

Наведена позиція ґрунтується на тому, що під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається з двох елементів: предмету і підстави позову.

Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, який являє собою одночасно спосіб захисту порушеного права, а підставою позову є факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу.

Позивачем є особа, яка подала позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. При цьому, позивач самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві, у чому саме полягає порушення його прав та інтересів, а суд перевіряє ці доводи, і в залежності від встановленого вирішує питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту. Вирішуючи спір, суд надає об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначає, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність / відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення / захисту в обраний спосіб. Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 22 січня 2019 року у справі № 912/1856/16 та від 14 травня 2019 року у справі № 910/11511/18.

За приписами ч. 5, 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Відповідно до ч. 4 ст. 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до положень частини 2 статті 345 Цивільного кодексу України та частини 1 статті 25 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" приватизація здійснюється у порядку, встановленому законом.

Правові, економічні та організаційні основи приватизації державного і комунального майна та майна, що належить Автономній Республіці Крим регулює Закон України "Про приватизацію державного і комунального майна" № 2269-VIII від 18.01.2018, чинний з 07.03.2018.

Частиною 5 статті 3 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" передбачено, що приватизація (відчуження) майна, що перебуває у комунальній власності, здійснюється органами місцевого самоврядування відповідно до вимог цього Закону.

Як вбачається з матеріалів справи, спірний об`єкт нерухомого майна - нежитлове приміщення, що розташоване за адресою: м. Дніпро, пр. Д. Яворницького, 119А - є об`єктом права комунальної власності.

Стаття 6 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" визначає, що суб`єктами приватизації є: державні органи приватизації; місцеві ради, органи приватизації територіальних громад; покупці.

Відповідно до частини 5 статті 7 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" повноваження органів місцевого самоврядування у сфері приватизації визначаються законами України і правовими актами органів місцевого самоврядування.

Пунктом 3.2.7 Положення про департамент по роботі з активами Дніпровської міської ради, затвердженого рішенням Дніпровської міської ради № 50/36 від 24.10.2018, на відповідача покладено повноваження організовувати процес приватизації об`єктів права комунальної власності, у тому числі об`єктів незавершеного будівництва, на конкурсних засадах і шляхом викупу та укладення відповідних договорів купівлі-продажу.

Згідно з частиною 1 статті 10 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" порядок приватизації державного і комунального майна передбачає, зокрема: формування та затвердження переліків об`єктів, що підлягають приватизації; опублікування переліку об`єктів, що підлягають приватизації, в офіційних друкованих виданнях державних органів приватизації, на офіційному веб-сайті Фонду державного майна України, на офіційних сайтах місцевих рад та в електронній торговій системі; прийняття рішення про приватизацію; опублікування інформації про прийняття рішення про приватизацію об`єкта; проведення інвентаризації та оцінки відповідно до законодавства; опублікування інформації про умови продажу, в тому числі стартову ціну об`єкта приватизації; проведення аукціону, укладення договору купівлі-продажу; укладення договору купівлі-продажу в разі приватизації об`єкта шляхом викупу; опублікування інформації про результати приватизації; прийняття рішення про завершення приватизації.

Місцевим господарським судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що Позивачка орендує нежитлове приміщення загальною площею 84,9 кв.м, розташоване за адресою: м. Дніпро, пр. Д. Яворницького, 119А на підставі договору № 205-ДКП/15 оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста від 21.12.2015, укладеного з Департаментом корпоративних прав та правового забезпечення Дніпровської міської ради, який було продовжено до 22.12.2021. Таким чином, Договір оренди є чинним на момент виникнення спірних правовідносин.

06.03.2018 Сторонами підписано Додаткову угоду № 2 до Договору, відповідно до п. 1 якої вирішено внести зміни та викласти п. 1.1. Розділу «Предмет договору» в такій редакції: «… під розміщення фірмового магазину вітчизняних промислових підприємств-виробників, крім тих, що виробляють товари підакцизної групи - 9 кв.м., та торгівельного об`єкту з продажу непродовольчих товарів - 75,9 кв.м., що встановлено рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 29.10.2019 у справі № 904/2828/19 (т. 1 а.с. 57).

25.09.2019 Дніпровською міською радою було прийнято рішення № 52/48 "Про зміни до Переліку об`єктів нерухомого майна комунальної власності, що підлягають приватизації в 2019 році".

Згідно з вказаним рішенням Дніпровська міська рада вирішила включити до Переліку об`єктів нерухомого майна комунальної власності, що підлягають приватизації в 2019 році, затвердженого рішенням міської ради від 19.12.2018 № 28/39 "Про приватизацію комунального нерухомого майна у 2019 році", зі змінами, зокрема, нежитлове приміщення по просп. Дмитра Яворницького, 119А (пункт 116 додатку 2 до рішення Дніпровської міської ради № 52/48 від 25.09.2019). Вжиття заходів із забезпечення приватизації об`єктів нерухомого майна комунальної власності відповідно до пункту 3 рішення Дніпровської міської ради № 52/48 від 25.09.2019 покладено на Департамент по роботі з активами Дніпровської міської ради.

Належність вказаного приміщення до орендованого позивачем об`єкта не оспорюється та визнається сторонами, тож у суду відсутні будь-які сумніви вважати дані обставини недоведеними.

За приписами статті 13 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" приватизація державного або комунального майна здійснюється шляхом:

1) продажу об`єктів права державної або комунальної власності на аукціоні, у тому числі: аукціоні з умовами; аукціоні без умов; аукціоні за методом покрокового зниження стартової ціни та подальшого подання цінових пропозицій; аукціоні із зниженням стартової ціни; аукціоні за методом вивчення цінових пропозицій;

2) викупу об`єктів приватизації.

Статтею 15 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" встановлено порядок продажу об`єктів малої приватизації, відповідно до частини 1 якої об`єкти малої приватизації продаються виключно на електронних аукціонах. Порядок проведення електронних аукціонів для продажу об`єктів малої приватизації та Порядок відбору операторів електронних майданчиків для організації проведення електронних аукціонів з продажу об`єктів малої приватизації, авторизації електронних майданчиків, розмір та порядок сплати плати за участь, визначення переможця за результатами електронного аукціону, а також порядок визначення додаткових умов продажу затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Частиною 4 статті 15 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" передбачено, що для продажу об`єктів малої приватизації державними органами приватизації, органом місцевого самоврядування протягом 10 робочих днів з дня прийняття рішення про приватизацію об`єкта утворюється аукціонна комісія, діяльність якої регулюється положенням, що затверджується Фондом державного майна України, органом місцевого самоврядування. Аукціонна комісія розробляє умови продажу, що затверджуються органами приватизації. Після затвердження умов продажу органи приватизації не пізніш як через 10 робочих днів публікують інформаційне повідомлення про приватизацію об`єкта малої приватизації в офіційних друкованих виданнях державних органів приватизації, на офіційному веб-сайті Фонду державного майна України або на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та в електронній торговій системі.

Згідно з частинами 5, 6 статті 15 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" аукціони з продажу об`єктів малої приватизації проводяться не раніше ніж через 20 днів, але не пізніше 35 днів після опублікування інформаційного повідомлення про приватизацію об`єктів малої приватизації. Протокол про результати електронного аукціону формується та оприлюднюється електронною торговою системою автоматично в день завершення аукціону в електронній формі.

До проведення першого аукціону з продажу об`єкта малої приватизації аукціонна комісія одночасно встановлює стартові ціни та умови продажу об`єкта малої приватизації на аукціонах, передбачених частинами восьмою - одинадцятою цієї статті (ч. 12 ст. 15 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна").

Частиною 1 статті 18 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" визначено, що приватизація об`єктів державної або комунальної власності, переданих в оренду, здійснюється шляхом продажу на аукціоні або шляхом викупу, якщо виконуються умови, передбачені частиною другою цієї статті.

Відповідно до частини 2 статті 18 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" орендар одержує право на викуп орендованого майна (будівлі, споруди, нежитлового приміщення) за ціною, визначеною за результатами його незалежної оцінки, якщо виконується кожна з таких умов:

орендарем здійснено поліпшення орендованого майна, які неможливо відокремити від відповідного об`єкта без заподіяння йому шкоди, в розмірі не менш як 25 відсотків ринкової вартості майна, визначеної суб`єктом оціночної діяльності для цілей оренди майна;

орендар отримав письмову згоду орендодавця на здійснення невід`ємних поліпшень, які надають йому право на приватизацію майна шляхом викупу;

невід`ємні поліпшення виконані в межах трирічного строку з дати визначення ринкової вартості майна для цілей укладання договору оренди або для цілей продовження договору оренди;

здійснення і склад невід`ємних поліпшень, у тому числі невід`ємний характер поліпшень, підтверджені висновком будівельної експертизи, а вартість невід`ємних поліпшень, підтверджених висновком будівельної експертизи, визначена суб`єктом оціночної діяльності;

орендар належно виконує умови договору оренди, відсутня заборгованість з орендної плати;

договір оренди є чинним на момент приватизації.

Надання згоди орендодавця на здійснення невід`ємних поліпшень здійснюється в порядку, визначеному Фондом державного майна України або представницьким органом місцевого самоврядування.

Апеляційний суд зазначає, що на підтвердження факту належного виконання умов договору № 205-ДКП/15 оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста, від 21.12.2015 позивачкою до позовної заяви додано копії банківських квитанцій про сплату орендних платежів (т. 1 а.с. 87-98).

Відповідно до Висновку експерта № 19/104-10/4/170 від 25.01.2021 (т. 1 а.с. 188-218) за результатами проведеної судової будівельно-технічної експертизи у даній справі встановлено перелік поліпшень, проведених Фізичною особою-підприємцем Штефан Тетяною Володимирівною за період строку оренди приміщення за адресою: м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 119А, які є невід`ємними, тобто такими, що неможливо відокремити від об`єкта без завдання йому шкоди, а також їх вартість. Так, за висновком експерта: вартість невід`ємних поліпшень (ремонтних будівельних робіт), проведених Фізичною особою-підприємцем Штефан Тетяною Володимирівною згідно з актом виконаних робіт за формою КБ-2в № 1 за вересень 2009 року в орендних приміщеннях за адресою м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 119А станом на 30 вересня 2009 року складає 389 899 грн; вартість невід`ємних поліпшень (ремонтних будівельних робіт), проведених позивачкою згідно актом виконаних робіт за формою КБ-2в № 1 за червень 2017 року в орендних приміщеннях за адресою м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 119А станом на 30.06.2017 складає 226 138,99 грн.

Отже, здійснення і склад невід`ємних поліпшень, у тому числі невід`ємний характер поліпшень, підтверджені висновком будівельної експертизи, а вартість невід`ємних поліпшень, підтверджених висновком будівельної експертизи, визначена суб`єктом оціночної діяльності.

В той же час, пунктом 1.1 договору № 205 визначено та вбачається з акту приймання-передачі від 21.12.2015 (т. 1 а.с. 53), що вартість об`єкта оренди, згідно з незалежною оцінкою, становить 952 329 грн. без ПДВ.

Здійснення поліпшень орендованого майна, які неможливо відокремити від відповідного об`єкта без заподіяння йому шкоди, виконаних в межах трирічного строку з дати визначення ринкової вартості майна для цілей укладання договору оренди або для цілей продовження договору оренди, підтверджуються наявними в матеріалах справи договором підряду № 17/10 від 29.05.2017 (т. 1 а.с. 71-73), укладеного з Приватним підприємцем Штефан Тетяною Володимирівною як замовником, за яким ТОВ "Корт" (виконавцем) були виконані роботи з капітального ремонту приміщення за адресою: пр. Дмитра Яворницького, 119а в м. Дніпрі на загальну суму 226 138,99 грн., про що складено акт № 1 приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ-2в) за червень 2017 року та довідку про вартість цих робіт (форма КБ-3), які підписані сторонами вказаного договору (т. 1 а.с. 75-86).

Тобто, вартість невід`ємних поліпшень орендованого майна, виконаних позивачем в межах трирічного строку з дати визначення ринкової вартості майна, складає у відсотковому відношенні: 226 138,99 / 952 329 * 100% = 23,75%, що є розміром, який менший за 25 відсотків ринкової вартості майна, визначеної суб`єктом оціночної діяльності для цілей оренди майна.

Крім того, згідно з витягу з протоколу засідання № 43 від 31.10.2017 постійної комісії з питань комунальної власності, енергозбереження та законності Дніпровської міської ради (т. 1 а.с. 69) вбачається, що комісія вважає за доцільне надати дозвіл на здійснення орендарем Штефан Тетяною Володимирівною невід`ємних поліпшень орендованого майна по просп. Дмитра Яворницького, 119А, загальною площею 84,9 кв.м.

Як передбачено ч. 1 ст. 47 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» постійні комісії ради є органами ради, що обираються з числа її депутатів, для вивчення, попереднього розгляду і підготовки питань, які належать до її відання, здійснення контролю за виконанням рішень ради, її виконавчого комітету.

А за приписами ч. 10 цієї статті за результатами вивчення і розгляду питань постійні комісії готують висновки і рекомендації. Висновки і рекомендації постійної комісії приймаються більшістю голосів від загального складу комісії і підписуються головою комісії, а в разі його відсутності - заступником голови або секретарем комісії. Протоколи засідань комісії підписуються головою і секретарем комісії. Висновки і рекомендації постійної комісії, протоколи її засідань є відкритими та оприлюднюються і надаються на запит відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації".

Відтак, колегія суддів доходить висновку, що постійною комісією було надано лише висновок про надання дозволу на проведення невід`ємних поліпшень орендованого майна по пр. Дмитра Яворницького, буд. 119А, в той час як самим орендодавцем не надавалась згода на проведення невід`ємних поліпшень.

Дані обставини також підтверджуються ФОП Штефан Т.В., яка зазначила про звернення 13.04.2017 до департаменту по роботі з активами ДМР із заявою, в якій остання просила саме згаданий орган надати дозвіл на проведення невід`ємних поліпшень.

За таких умов, позивачкою не доведено виконання всіх умов, передбачених частиною 2 статті 18 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна", для набуття права викупу нежитлового приміщення, яке розташоване за адресою: м. Дніпро, пр. Д. Яворницького, буд. 119А.

Частиною 3 статті 18 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" встановлено, що орендар, який виконав умови, передбачені частиною другою цієї статті, має право на приватизацію об`єкта шляхом викупу. У разі якщо органами приватизації прийнято рішення про приватизацію на аукціоні з умовами щодо компенсації орендарю невід`ємних поліпшень, вартість таких поліпшень компенсується покупцем. Ціна продажу об`єкта приватизації зменшується на суму компенсації невід`ємних поліпшень. Якщо покупцем об`єкта приватизації стає орендар, вартість невід`ємних поліпшень зараховується йому під час остаточного розрахунку за об`єкт приватизації.

Поряд з цим, апеляційний суд відзначає, що матеріали справи взагалі не містять доказів звернення позивачки до відповідача із заявою про її намір викупу орендованого майна, після 25.09.2019 Дніпровською міською радою рішення про його приватизацію (№ 52/48 "Про зміни до Переліку об`єктів нерухомого майна комунальної власності, що підлягають приватизації в 2019 році").

Так само, ФОП Штефан Т.В. не надано суду доказів продажу нежитлового приміщення № 9 за адресою: м. Дніпро, просп. Дмитра Яворницького, № 119А на аукціоні без умов щодо компенсації орендарю невід`ємних поліпшень.

Вирішуючи спір по суті, суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Установивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, про захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту їх порушення або оспорення і відповідно ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу в захисті, встановивши безпідставність та (або) необґрунтованість заявлених вимог (правова позиція Великої Палати Верховного Суду, викладена у постанові від 16.10.2019 року у справі № 525/505/16-ц).

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові, незалежно від інших встановлених судом обставин.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 25.06.2019р. у справі № 922/1500/18 та від 31.10.2019р. у справі № 916/1134/18.

Таким чином, позивачкою також не доведено суду порушення її прав на викуп орендованого приміщення чи права на отримання відшкодування вартості здійснених нею невід`ємних поліпшень.

Окремо слід наголосити на обраному ФОП Штефан Т.В. способі захисту своїх прав шляхом заявлення позовної вимоги - зобов`язання Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради змінити процедуру приватизації з аукціону на викуп об`єкту приватизації - нежитлового приміщення загальною площею 75,4 кв.м, що розташоване за адресою: м. Дніпро, пр. Д. Яворницького, буд. 119А на користь фізичної особи-підприємця Штефан Тетяни Володимирівни.

Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Статтею 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Зміст зазначених у статті 15 Цивільного кодексу України підстав для захисту не розкривається, але він відображений у відповідних нормах статей, що регулюють ту чи іншу категорію правовідносин.

Стаття 16 Цивільного кодексу України встановлює, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, та визначає в частині другій способи захисту цивільних прав та інтересів судом. До них належать: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дії чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Наведений перелік способів захисту цивільних прав та інтересів не є вичерпним і суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Приписами статті 2 Господарського процесуального кодексу України закріплено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Тож, оскільки правовою підставою для звернення до господарського суду є захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, право на позов у особи виникає після порушення відповідачем її права. Тобто захисту підлягає саме порушене право. При цьому відсутність підтвердженого факту порушення прав позивача з боку відповідача є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Вирішуючи спір, суд також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

У розумінні приписів статей 15, 16 Цивільного кодексу України та статті 20 Господарського кодексу України, спосіб захисту повинен бути таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.

Реалізація цивільно-правового захисту відбувається шляхом усунення порушень цивільного права чи інтересу, покладення виконання обов`язку по відновленню порушеного права на порушника.

Предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Обраний спосіб захисту має безпосередньо втілювати мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту, тобто мати наслідком повне припинення порушення його прав та охоронюваних законом інтересів.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а відповідно до статті 13 зазначеної Конвенції - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правовідношення.

Водночас визначений згаданою статтею засіб захисту повинен бути "ефективним" як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (пункт 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 05.04.2005, заява № 38722/02).

Згадані вище способи захисту цивільних прав та інтересів, визначені частиною 2 статті 16 Цивільного кодексу України, мають універсальний характер і можуть застосовуватись до всіх чи більшості відповідних суб`єктивних прав. Разом з тим, суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем як органом приватизації на електронній платформі Prozorro було розміщено інформаційне повідомлення про продаж на електронному аукціоні об`єкта малої приватизації - нежитлового приміщення № 9 за адресою: м. Дніпро, просп. Дмитра Яворницького, № 119А (ID:PS-2020-06-19-000177-3). За змістом даного повідомлення в ньому було викладено інформацію про аукціон: аукціон без умов або аукціон з умовами; аукціон зі зниженням стартової ціни; аукціон з методом покрокового зниження стартової ціни та подальшого подання цінових пропозицій (т. 1 а.с. 12-13).

Умов продажу спірного об`єкта нерухомості, розроблених аукціонною комісією та затверджених органом приватизації (відповідачем), матеріали справи не містять.

Судом першої інстанції під час розгляду справи було встановлено, призначений на 05.06.2020 року аукціон не відбувся. Лот (спірний об`єкт нерухомого майна) виставлявся повторно на аукціон, який призначався на 20.07.2020, що підтверджується роздруківкою інформаційного повідомлення про продаж на електронному аукціоні об`єкта малої приватизації - нежитлового приміщення № 9 за адресою: м. Дніпро, просп. Дмитра Яворницького, № 119А (ID:PS-2020-06-19-000177-3) з електронної платформи Prozorro станом на 02.07.2020.

Як вже було зазначено, доказів продажу нежитлового приміщення № 9 за адресою: м. Дніпро, просп. Дмитра Яворницького, № 119А на аукціоні без умов матеріали справи не містять і позивачем таких суду не надано (протоколу про результати електронного аукціону, оприлюдненого електронною торговою системою в день завершення аукціону в електронній формі тощо).

Основними засадами судочинства, закріпленими у ст. 129 Конституції України, є, зокрема, законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.ч. 1, 2, 3 ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Як передбачено ст.ст. 73, 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Колегія суддів зауважує, що ФОП Штефан Т.В. не надано доказів того, що відповідачем були затверджені умови приватизації нежитлового приміщення № 9 за адресою: м. Дніпро, просп. Дмитра Яворницького, № 119А шляхом аукціону, які не узгоджуються з положеннями статті 18 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна", як і доказів того, що приватизація спірного комунального майна відбулась.

В свою чергу, згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 10 Закону України "Про місцеве самоврядування України" визначає, що сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Вказані органи діють за принципом розподілу повноважень у порядку і межах, визначених цим та іншими законами.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про місцеве самоврядування України" право комунальної власності - це право територіальної громади володіти, доцільно, економно, ефективно користуватися і розпоряджатися на свій розсуд і в своїх інтересах майном, що належить їй, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування.

Статтею 25 Закону України "Про місцеве самоврядування України" передбачено, що сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання. Згідно з пунктом 30 частини 1 статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування України" виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: прийняття рішень щодо відчуження відповідно до закону комунального майна; затвердження місцевих програм приватизації, а також переліку об`єктів комунальної власності, які не підлягають приватизації; визначення доцільності, порядку та умов приватизації об`єктів права комунальної власності; вирішення питань про придбання в установленому законом порядку приватизованого майна, про включення до об`єктів комунальної власності майна, відчуженого у процесі приватизації, договір купівлі-продажу якого в установленому порядку розірвано або визнано недійсним, про надання у концесію об`єктів права комунальної власності, про створення, ліквідацію, реорганізацію та перепрофілювання підприємств, установ та організацій комунальної власності відповідної територіальної громади.

Відповідно до статті 29 Закону України "Про місцеве самоврядування України" до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать: управління в межах, визначених радою, майном, що належить до комунальної власності відповідних територіальних громад; підготовка і внесення на розгляд ради пропозицій щодо порядку та умов відчуження комунального майна, проектів місцевих програм приватизації та переліку об`єктів комунальної власності, які не підлягають приватизації; організація виконання цих програм; підготовки і внесення на розгляд ради пропозицій щодо визначення сфер господарської діяльності та переліку об`єктів, які можуть надаватися у концесію; подання раді письмових звітів про хід та результати відчуження комунального майна.

В Методології проведення антикорупційної експертизи, затвердженій Наказом Міністерства юстиції України від 24.04.2017 №1395/5, визначено, що дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.

Згідно з положеннями Рекомендації №R (80) 2, прийнятої Комітетом Міністрів Ради Європи 11 березня 1980 року державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11 березня 1980 року, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Таким чином, відповідачу, який за змістом норм Закону України "Про місцеве самоврядування України" належить до виконавчих органів Дніпровської міської ради та на якого радою покладено функції органу приватизації, в силу частини 1 статті 18 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" надано дискреційні повноваження - право вибору способу приватизації об`єктів комунальної власності, переданих в оренду - шляхом продажу на аукціоні або шляхом викупу, якщо виконуються умови, передбачені частиною другою цієї статті.

Відтак, у разі виконання орендарем майна умов, передбачених частиною другою статті 18 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна", орган приватизації управнений прийняти рішення щодо способу приватизації шляхом викупу орендарем або шляхом продажу на аукціоні з умовами щодо компенсації орендарю вартості невід`ємних поліпшень покупцем майна.

При цьому як вже було означено судом, матеріалами справи не підтверджується той факт, що позивачка після опублікування Дніпровською міською радою інформації про прийняття рішення про приватизацію спірного об`єкта нерухомого майна мала намір реалізувати своє право на його викуп у порядку, визначеному частиною 3 статті 18 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна", та зверталась з відповідною пропозицією.

З огляду на вищевикладене, ФОП Штефан Т.В. не доведено обгрунтованості заявленого позову, в тому числі протиправності дій Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради та як наслідок порушення її прав.

Щодо тверджень скаржниці про те, що судовий розгляд справи №904/3671/20 невиправдано затягувався, а суд не вживав заходів для розгляду справи протягом строку передбаченого ст. 177 ГПК України, чим порушив відповідну норму процесуального права, колегія суддів вважає їх необгрунтованими з огляду на таке.

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» №3477-IV від 23.02.2006 визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

За приписами частини 4 статті 11 Господарського процесуального кодексу України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Дане право кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення від 07.07.1989 року Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Обґрунтованість тривалості провадження повинна оцінюватися з урахуванням конкретних обставин справи та критеріїв, викладених у прецедентній практиці ЄСПЛ. Зокрема, складності справи та поведінки заявника та держорганів (рішення Європейського суду з прав людини у справах «Савенкова проти України» (заява № 4469/07), «Зяя проти Польщі» (заява № 45751/10)).

Європейський суд з прав людини щодо тлумачення положення «розумний строк» в рішенні у справі «Броуган та інші проти Сполученого Королівства» роз`яснив, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ, і було б неприродньо встановлювати один строк в конкретному цифровому виразі для усіх випадків. Таким чином, у кожній справі виникає проблема оцінки розумності строку, яка залежить від певних обставин.

І хоча формально судом першої інстанції порушено строк розгляду справи №904/3671/20, апеляційний суд наголошує, що тривалість провадження була обумовлена складністю справи (нетиповими обставинами), значним обсягом доказової бази, необхідністю проведення судової будівельно-технічної експертизи, надання сторонам можливості скористатися визначеними ГПК України процесуальними правами на висловлення власних позицій, міркувань та заперечень у поданих до суду заявах по суті справи, а також забезпеченням особистої безпеки здоров`я сторін (їх представників) шляхом дотримання запроваджених державою карантинних заходів та обмежень, таке перевищення було виправданим в даній конкретній ситуації, за умови що воно не мало наслідком постановлення незаконного рішення, тобто не вплинуло на правильність розгляду та вирішення відповідної справи.

Враховуючи у даному випадку сукупність встановлених обставин, підтверджених відповідними доказами, наявними в матеріалах справи, з огляду на положення ст.ст.74-80, 86 ГПК України, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність обгрунтованих правових підстав для відмови у задоволенні позовних вимог.

Порушень або неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, апеляційним судом під час перегляду справи в апеляційному порядку не встановлено.

З урахуванням фактичних обставин справи та норм чинного законодавства, які підлягають до застосування у спірних правовідносинах, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що доводи скаржника, наведені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції, викладених в оскаржуваному рішенні, у зв`язку з чим, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для зміни чи скасування рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 07.06.2021 у справі №904/3671/20.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за її подання покладаються на апелянта.

Керуючись статтями 269, 270, 275-279, 282 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Штефан Тетяни Володимирівни на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 07.06.2021 у справі №904/3671/20 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 07.06.2021 у справі №904/3671/20 залишити без змін.

Судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги залишити за Фізичною особою-підприємцем Штефан Тетяною Володимирівною.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, порядок і строки оскарження визначені ст.ст. 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 05.10.2021

Головуючий суддя В.Ф. Мороз

Суддя Л.А. Коваль

Суддя А.Є.Чередко