ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.09.2021 справа № 914/326/21

за позовом: ПРАТ ВНК Розточчя СТ, м. Львів

до відповідача-1: Яворівського районного відділу Державної виконавчої служби Західного Міжрегіонального Управління Міністерства Юстиції, м. Яворів, Львівська обл.

до відповідача-2: Головного управління Державної казначейської служби у Львівській області, м. Львів

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача: арбітражний керуючий Зубачик Віталій Романович, м. Львів

про визнання погашеними грошових вимог державної виконавчої служби та зобовязати повернути безпідставно набуті кошти

Суддя Коссак С.М.

за участі секретаря Побігайленко Ю.-Б.

Представники:

від позивача: Карпенко Алла Антонівна - голова правління;

від відповідача-1: Мудрак Петро Миколайович - заступник начальника відділу;

від відповідач-2: Семків Наталія Романівна представник;

від третьої особи: Зубачик Віталій Романович - арбітражний керуючий

ВСТАНОВИВ:

На розгляд господарського суду Львівської області 05.02.2021 рок надійшла позовна заява ПрАТ ВНК Розточчя СТ.

Ухвалою суду від 10.02.2021 року позов залишено без руху, позивачу встановлено строк для виправлення виявлених недоліків, перелічених в ухвалі суду.

22.02.2021 року від позивача на адресу суду надійшла заява за вх.№4117/21 про усунення недоліків позовної заяви та подано уточнену позовну заяву - зобовязати Яворівський районний відділ Державної виконавчої служби західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції повернути ПрАТ ВНК Розточчя СТ безпідставно набуті грошові кошти у сумі 1 026 406,30грн. та зобовязати завершити зведене виконавче провадження ЄДРВН 12967429.

01.03.2021 року ухвалою Господарського суду Львівської області прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та підготовче судове засідання призначено на 01.04.2021 о 10:00 год.

Ухвалою суду від 29.04.2021 року залучено до участі у справі №914/326/21, як співвідповідача-2 - Головне управління Державної казначейської служби України у Львівській області.

У судовому засіданні 03.06.2021 року, із врахуванням позиції учасників справи, додаткову вимогу зазначену в уточненні до позовної заяви (вх.№1817/21) стосовно завершення виконавчого провадження (ВП №98918/21) суд розцінив як збільшення позовних вимог і, відтак, не прийняв до розгляду, оскільки збільшення позовних вимог немайнового характеру не допускається, при цьому, як зазначає відповідач -1 та позивач, воно входить у зведене виконавче провадження №12967429, що складає предмет позову.

Протокольною ухвалою суду від 03.06.2021 року судом, заслухавши думку учасників справи, постановлено: відповідно до клопотання відповідача- 2, та враховуючи ч.4 ст. 48 ГПК України, розпочати підготовче засідання спочатку; призначити підготовче засідання на 08.07.2021 на 12:00 год.; позивачу направити відповідачу 2 додатки, зазначені у позовній заяві; - відповідачу 2, з урахуванням відповідних додатків, подати пояснення; учасникам справи скористатись правом на подачу заяв по суті справи інших пояснень з приводу предмету спору.

Хід розгляду справи викладений в протокольних ухвалах Господарського суду Львівської області.

В судове засідання 22.07.2021 року представники позивача, відповідача-1 та третя особа з`явились, та ними подано клопотання (вх.№ 3027, 3028, 3029) про продовження строку підготовчого провадження у справі терміном на тридцять днів, з наступного дня після закінчення шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Враховуючи вищевикладене, з метою повного і всестороннього з`ясування та дослідження всіх обставин спору, для надання можливості сторонам висловити свої аргументи і міркування на підтримку або заперечення проти позову, суд дійшов висновку про необхідність продовження строку підготовчого провадження.

У зв`язку з виконанням завдань підготовчого засідання, зокрема залучення у справу співвідповідача-2, початок розгляду справи спочатку за його клопотанням, поданням всіх необхідних доказів по справі, ухвалою суду від 10.09.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті в судовому засіданні.

У судовому засіданні 30.09.2021 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Правова позиція учасників справи

Аргументи позивача

Постановою заступника начальника відділу Державної виконавчої служби

Яворівського районного управління юстиції Львівської області від 20.02.2009р. об`єднано виконавчі провадження з примусового виконання наказу господарського суду Донецької області від 28.10.2008р. №44/171 пд про стягнення з ВАТ «ВНК «Розточчя СТ» в користь ТзОВ «Будкомплект» 3 725 203,00 грн. та наказів господарського суду Львівської області від 26.01.2009 р. №17/227 про стягнення з ВАТ «ВНК «Розточчя СТ» в користь ЗАТ Інвестиційна компанія «ІТТ-Інвест» 12 471,54 грн. та 1 236 637,10 грн.

Ухвалою суду від 17.10.2019р затверджено мирову угоду від 09 вересня 2019р. у справі №5015/2687/11(21/35) про банкрутство ПрАТ "ВНК "Розточчя СТ".

Постановою від 17.06.2020р колегії КГС ВС України задоволено касаційну скаргу ПрАТ "ВНК "Розточчя СТ": скасовано Постанову Західного апеляційного господарського суду від 27.02.2020 у справі №5015/2687/11(21/35), залишено в силі Ухвалу Господарського суду Львівської області від 17.10.2019 у справі №5015/2687/11(21/35) в частині затвердження мирової угоди, припинення дії мораторію на задоволення вимог кредиторів та закрито провадження у справі. Мирова угода передбачає повне погашення вимог кредиторів, зокрема п.3.5 передбачено: Боржник зобов`язується на умовах визначених п.3.4 повністю сплатити 3108 000,00 грн Товариству з обмеженою відповідальністю "Будкомплект" (), що разом із уже здійсненими Боржником платежами на користь ТзОВ "Будкомплект" на загальну суму 592 000,00 грн: 30.01.2012 р.- 148 000,00 грн., 24.02.2012 р.-148 000,00 грн., 30.08.2012 р.- 148 000,00 грн., 08.10.2012 р.- 148 000,00 грн. становить повне погашення кредиторських вимог ТзОВ "Будкомплект".

Постановою від 01.11.19р Заступника начальника відділу Яворівського районного відділу ДВСГТУЮ у Львівській області, посилаючись на ухвалу господарського суду Львівської області від 17.10.2019р у справі 5015/2687/11 про затверджена мирова угода та скасування мораторій на задоволення вимог кредиторів поновлено виконавчі провадження щодо заборгованостей ПрАТ «ВНК Розточчя СТ», у тому числі, поновлено виконавче провадження ВП №9891821.

В грудні 2019р відповідач стягнув із банківського рахунку ПрАТ «ВНК Розточчя СТ» 1158079,21гривень грошових коштів; та здійснив частковий розподіл стягнутих коштів.

Згідно інформації, отриманої при ознайомлені із матеріалами зведеного виконавчого провадження та електронним повідомленням від 10.09.2020р із поштової скриньки Відповідача стягнуті кошти 1158079,21 розподілені наступним чином: 1. пенсійний фонд -53849.3; 2.єдиний внесок - 65564,07; 3. депоновані кошти Будкомплекту - 902742,60; 4. виконавчий збір 135605,04; 4.1.витрати виконавчого провадження - 318,2.

Не погоджуючись з діями державного виконавця, відповідно до ст.74 Закону «Про виконавче провадження» розпорядником майна Зубчиком В.Р. та Головою правління ПрАТ «ВНК Розточчя СТ» Карпенко А.А. були подані скарги на дії Заступника начальника Яворівського районного відділу районної виконавчої служб західного міжрегіонального управління МЮ.

Листом №18.30-32171100 від 20.03.2020 Начальника Яворівського РВ районної виконавчої служби західного міжрегіонального управління МЮ Хомина В.Я.; листом № 172/0/6-20 від 20.08.2020. В о. заступника начальника начальник управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Тараса Бассараба та листом №10910/26499-33-20/20.04.1 від 28.10.20 директора департаменту МЮ України Кисельова М.Є. у задоволення скарг на постанову від 01.11.2019 про поновлення виконавчих дій у ВП№9891821 відмовлено.

Листом № 12453/34226-33-20/20.4.1 від 16.12.20р директор департаменту Міністерство юстиції України повідомив результати розгляду вимоги голови правління ПрАТ «ВНК Розточчя СТ», поданій Міністру юстиції України ініціювати службове розслідування належного розгляду посадовими особами скарг на дії державного виконавця.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 18.12.2018 у справі № 5015/2687/11 (21/35) про банкрутство Приватного акціонерного товариства «Виробничо-наукова компанія «Розточчя СТ» відмовлено в затвердженні мирової угоди від 05.11.2018 тощо.

Постановою Західного апеляційного господарського суду від 15.04.2019 р. апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Виробничо-наукова компанія "Розточчя СТ" залишено без задоволення, ухвалу Господарського суду Львівської області від 18.12.2018 р. у справі №5015/2687/11 (21/35) залишено без змін.

В подальшому, ухвалою Господарського суду Львівської області від 17.10.2019 р. серед іншого затверджено мирову угоду від 09 вересня 2019 р. у справі №5015/2687/11(21/35) про банкрутство Приватного акціонерного товариства Виробничо-наукова компанія Розточчя СТ. Відтак, на думку позивача, змінився порядок погашення заборгованості і слід застосовувати правила. Визначені у цій моровій угоді. А тому вимоги позивача є погашеними.

Просить (з урахуванням уточнення прохальної частини позову):

визнати грошові кошти стягнуті Відповідачем 1 з розрахункового рахунку Позивача у сумі 1 026 406,31 грн. такими, що набуті державних бюджетом України без належних на це підстав та застосувати наслідки визнання цих коштів безпідставно набутими:

- зобов`язати Відповідача 1 Яворівський районний відділ державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Львів) повернути ПрАТ «ВНК Розточчя СТ» безпідставно набуті грошові кошти у сумі 820 564,64 гривень, які на даний час знаходяться на депозитному рахунку відділу;

- зобов`язати Відповідача 2 Головне управління Державної казначейської служби України у Львівській області повернути ПрАТ «ВНК Розточчя СТ» безпідставно перераховані Яворівським Районним Відділом державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції грошові кошти у сумі 205 723,01 грн., у тому числі, виконавчий збір 205 723,01 грн і витрати виконавчого провадження -118,66грн.;

-зобов`язати Відповідача1 Яворівський районний відділ державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції завершити зведене виконавче провадження ЄДРВН 12967429.

Аргументи відповідача -1.

Просить відмовити у задоволені позову з підстав, зазначених у відзиві на позов (вх.№6789/21).

Зокрема зазначає таке. Твердження позивача про те, що постанови про стягнення виконавчого збору у ВП №11540743 та ВП №11540488 винесені до порушення провадження у справі є безпідставним, оскільки такі винесені 08.08.2013 року в період, коли виконавчі провадження були поновлені, а справа про банкрутство боржника (позивача) була припинена. Крім того дані виконавчі провадження були завершені, а виконавчий збір в сумі 123663,71 грн 09.08.2013р. виведено в окреме виконавче провадження.

Щодо виконавчого провадження ВП №9891821 про стягнення з позивача коштів в користь ТзОВ «Будкомплект», то кошти за даним виконавчим провадженням були депоновані в сумі 902742,60 грн на депозитному рахунку Яворівського РВ ДВС ЗМУ МЮ (мЛьвів) ще в кінці 2019 року та стягувачу не перераховувались у зв`язку з відсутністю його реквізитів та знаходження такого в м.Донецьк, на тимчасово окупованій території.

Згідно вимог п.2 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження», підставою для закінчення виконавчого провадження є затвердження судом мирової угоди, укладеної сторонами у процесі виконання рішення.

Ухвалою ж Господарського суду Львівської області у справі №5015/2687/11(21/35) від 17.10.2019 року не визначено обов`язку державного виконавця зняти арешт з коштів (майна) боржника, не визначено обов`язку закінчити виконавчі провадження, а лише була затверджена мирова угода в процесі банкрутства, що укладена не між сторонами виконавчого провадження, та не в процесі виконання рішення, як цього вимагає ст.330 ГПК України, а укладена між ПрАТ ВНК «Розточчя СТ» та між конкурсними кредиторами в особі Голови комітету кредиторів. Мирова угода стороною стягувачем у ВП №9891821 ТзОВ «Будкомплект» не підписувалась.

Отже, мирова угода між сторонами в процесі виконання рішення повинна

бути укладена між сторонами виконавчого провадження та подано до суду через державного виконання. А тому скаржником не дотримано не тільки форми угоди, а й процесуального порядку подання її на затвердження в суд, тобто тільки через державного виконавця.

Відповідачем 1 надано суду (вх.№18403/21) інформацію про розподіл спірної суми:

123663,71 грн - виконавчий збір в користь Державного бюджету України

по ВП №39405613, постанова про стягнення виконавчого збору від 08.08.2013 року;

118,66 грн - витрати виконавчого провадження ВП №9891821 в користь ГТУЮ у Львівській області (згідно розпорядження від 28.01.2021 р.;

82059,30 грн- виконавчий збір в користь Державного бюджету України по ВП 9891821, стягнено та перераховано в порядку пропорційного розподілу стягненої за ВП №9891821 суми 902742,60 згідно вимог п.3 ч.1 ст.45 Закону України «Про виконавче провадження»;

820 564,64 грн - кошти зараховані по ВП№9891821 в користь стягувана ТзОВ «Будкомплект» за наказом господарського суду Донецької області №44/171пд від 28.10.2008 року.По ВП №9891821 кошти були розподілені однак

залишені на депозитному рахунку відділу, оскільки стягувач знаходиться на тимчасово окупованій території в м.Донецьк, актуальних реквізитів для перерахунку коштів не надав. Листами від 28.09.20, 19.05.20, 25.03.20, 17.01.20 стягувачу скеровувалось повідомлення про надання необхідних реквізитів для перерахунку коштів, однак поштова кореспонденція за юридичною адресою стягувача, м.Донецьк, вул.8-го Марта,34 поштовим зв`язком не надходить.

Аргументи відповідача -2.

Просить відмовити у задоволені позову з підстав, зазначених у відзиві на позов (вх.№11948/21).

Зокрема зазначає, що:

1) Головне управління Державної казначейської служби України у Львівській області здійснює повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням (висновком) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету (не за рішенням суду);

2) Головне управління Казначейства, як юридична особа, не отримувало вищезазначених зазначених коштів, а відтак, в останнього відсутній обов`язок перед Позивачем щодо їх повернення;

3) з державного бюджету, за судовими рішеннями, можуть бути стягнуті надходження бюджету з відповідного рахунка, на який такі були зараховані.

4) участь у даній справі Головного управління Казначейства, як співвідповідача, є безпідставною, оскільки сам факт наявності повноважень на повернення (стягнення) коштів із Державного бюджету України не може бути підставою для обов`язкового залучення до участі у справі відповідачем відповідного органу Казначейства. У разі прийняття подібного підходу, тоді до участі у справах завжди необхідно було б щоразу залучати суб`єкта, який уповноважений на здійснення примусового виконання судових рішень.

Враховуючи наведене, прошу суд відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог до Головного управління Державної казначейської служби України у Львівській області за безпідставністю.

Позиція третьої особи.

Підтримує позовні вимоги позивача з підстав, зазначених у поясненнях вх.№10114/21 від 28.04.21. Зазначає, що всі дії відповідача 1 є неправомірні враховуючи укладену між боржником (позивачем у справі) та кредитором (ТОВ «Будкомплект») мирової угоди в процесі банкрутства позивача.

Обставини встановлені судом.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 05.03.2009 р., за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Будкомплект" порушено провадження у справі № 21/35 про банкрутство Відкритого акціонерного товариства "Виробничо-наукова компанія "Розточчя СТ" в порядку передбаченому ст. 11, 12 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Ухвалою суду від 30.04.2009 р. введено процедуру розпорядження майном боржника, розпорядником майна призначено Сторонського А.П. (залишена без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 11.08.2009 р. у справі № 21/35). Оголошення про порушення справи №21/35 про банкрутство Відкритого акціонерного товариства "Виробничо-наукова компанія "Розточчя СТ" опубліковано 19 травня 2009 року в газеті "Урядовий Кур`єр".

Ухвалою господарського суду Львівської області від 25.12.2009 р. у справі № 21/35 було затверджено реєстр вимог кредиторів до боржника - ВАТ Виробничо-наукова компанія "Розточчя СТ". Ухвалою суду від 13.01.2010 р. у справі № 21/35 було виправлено описки, допущені в ухвалі суду від 25.12.2009 р. про затвердження реєстру вимог кредиторів.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 19.04.2010 р. у справі №21/35 апеляційну скаргу ВАТ "Оргхім" задоволено частково, ухвалу господарського суду Львівської області від 25.12.2009 р. у справі № 21/35 про затвердження реєстру вимог кредиторів змінено в частині кредиторських вимог ВАТ "Оргхім", внесено до четвертої черги реєстру вимог кредиторів ВАТ Виробничо-наукова компанія "Розточчя СТ" вимоги ВАТ "Оргхім" на суму 4354923,63 грн., до шостої черги даного реєстру вимоги ВАТ "Оргхім" на суму 849552,97 грн. та матеріали справи № 21/35 скеровано до господарського суду Львівської області Постановами Вищого господарського суду України від 04.08.2010 р. у справі № 21/35 задоволено касаційні скарги ВАТ "Будкомплект" та ВАТ Виробничо-наукова компанія "Розточчя СТ", постанову Львівського апеляційного господарського суду від 19.04.2010 р. у справі № 21/35 скасовано та залишено в силі ухвалу господарського суду Львівської області від 25.12.2009р. у справі № 21/35.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 14.12.2010 р. у справі № 21/35 було затверджено мирову угоду, укладену між головою комітету кредиторів, боржником ВАТ "ВНК Розточчя СТ" (81050, Львівська обл., Яворівський р-н, смт. Шкло, пров. Новий, 1, ), розпорядником майна та третіми особами АТ "НДІ", ТзОВ "НДІ Україна" та припинено провадження у справі № 21/35 про банкрутство ВАТ Виробничо-

наукова компанія "Розточчя СТ".

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 05.05.2011 р. у справі №21/35 апеляційну скаргу ТзОВ "Будкомплект" на ухвалу господарського суду Львівської області від 14.12.2010 р. у справі № 21/35 було задоволено, ухвалу господарського суду Львівської області від 14.12.2010 р. у справі № 21/35 скасовано та справу № 21/35 передано на новий розгляд до господарського суду Львівської області.

Ухвалою від 21.12.2011 р. суд затвердив мирову угоду, укладену між боржником - Відкритим акціонерним товариством "Виробничо-наукова компанія "Розточчя СТ", кредиторами в особі голови комітету кредиторів Відкритого акціонерного товариства "Виробничо-наукова компанія "Розточчя СТ" та третьою особою Акціонерним товариством "НДІ (NDI S.A.), схвалену комітетом кредиторів Відкритого акціонерного товариства "Виробничо-наукова компанія "Розточчя СТ" (протокол комітету кредиторів ВАТ "ВНК "Розточчя СТ"№ 7 від 08.09. - 12.09.2011 р.). Провадження у справі №5015/2687/11 (21/35) про банкрутство Відкритого акціонерного товариства "Виробничо-наукова компанія "Розточчя СТ"(пров. Новий, 1, смт. Шкло, Яворівський район, Львівська область, 81050; ) припинено.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 25.07.2012 року ухвалу господарського суду Львівської області від 21.12.2011 р. у справі № 5015/2687/11 (21/35) залишено без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Постановою Вищого господарського суду України від 28.08.2013 р. постанову Львівського апеляційного господарського суду від 25.07.2012 р. та ухвалу господарського суду Львівської області від 21.12.2011 р. у справі № 5015/2687/11 (21/35) скасовано в частині затвердження мирової угоди та припинення провадження у справі, а справу в цій частині передано на новий розгляд до господарського суду Львівської області. В іншій частині ухвалу господарського суду Львівської області від 21.12.2011 р. та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 25.07.2012 р. залишено без змін.

Ухвалою від 16.09.2013 р. суд прийняв справу до свого провадження та призначив судове засідання на 06.11.2013 р. Ухвалою суду від 04.12.2014 р. затверджено мирову угоду, укладену між боржником - Відкритим акціонерним товариством "Виробничо-наукова компанія "Розточчя СТ", кредиторами в особі голови комітету кредиторів Відкритого акціонерного товариства "Виробничо-наукова компанія "Розточчя СТ", представника NDI S.A., схвалену комітетом кредиторів Відкритого акціонерного товариства "Виробничо- наукова компанія "Розточчя СТ" та забезпеченим кредитором NDI S.A.

Провадження у справі № 5015/2687/11 про банкрутство Відкритого акціонерного товариства "Виробничо-наукова компанія "Розточчя СТ" припинено.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 16.07.2015 року апеляційну скаргу ТзОВ "Будкомплект" задоволено частково. Ухвалу господарського суду Львівської області від 04 грудня 2014 року у справі №5015/2687/11 (21/35) (пункти 2, 3, 4 ухвали) скасовано і прийнято нове рішення, яким відмовлено у затвердженні мирової угоди, яка з додатками №№ 1, 2, 3, 4 подана суду 15 жовтня 2014 року, укладеної 28 травня 2014 року приватним акціонерним товариством "Виробничо-наукова компанія "Розточчя СТ" (боржник) в особі голови правління Карпенко А.А. що діє на підставі статуту з кредиторами боржника, від імені яких виступає голова комітету кредиторів, представник NDI S.А. Даниляк С.С., який діє на підставі Довіреності №5682/2014 від 10 квітня 2014 року та протоколу засідання комітету кредиторів від 14 травня 2014 року. У решті частині ухвалу господарського суду Львівської області від 04 грудня 2014 року у справі №5015/2687/11 (21/35) залишено без змін.

При новому розгляді, ухвалою суду від 01.09.2015 р. прийнято справу до розгляду.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 18.12.2018 у справі № 5015/2687/11 (21/35) (суддя Морозюк А.Я.) про банкрутство Приватного акціонерного товариства «Виробничо-наукова компанія «Розточчя СТ» відмовлено в затвердженні мирової угоди від 05.11.2018 тощо.

Постановою Західного апеляційного господарського суду від 15.04.2019 р. апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Виробничо-наукова компанія "Розточчя СТ" залишено без задоволення, ухвалу Господарського суду Львівської області від 18.12.2018 р. у справі №5015/2687/11 (21/35) залишено без змін.

В подальшому, ухвалою Господарського суду Львівської області від 17.10.2019 р. серед іншого затверджено мирову угоду від 09 вересня 2019 р. у справі №5015/2687/11(21/35) про банкрутство Приватного акціонерного товариства Виробничо-наукова компанія Розточчя СТ, укладену між Приватним акціонерним товариством Виробничо-наукова компанія Розточчя СТ, конкурсними кредиторами Приватного акціонерного товариства Виробничо-наукова компанія Розточчя СТ в особі Голови комітету кредиторів, представника НДІ С.А. Пещук Едверда Лех, та третьою особою 1- інвестором Товариством з обмеженою відповідальністю Альфа, третьою особою 2 ТзОВ Торговий дім ВО ЛЗА (п. 3 резолютивної частини); Припинено дію мораторію на задоволення вимог кредиторів, введеного ухвалою Господарського суду Львівської області від 05.03.2009 р. про порушення провадження у справі № 5015/2687/11(21/35) про банкрутство Приватного акціонерного товариства Виробничо-наукова компанія Розточчя СТ (п. 4 резолютивної частини); Провадження у справі № 5015/2687/11(21/35) про банкрутство Приватного акціонерного товариства Виробничо-наукова компанія Розточчя СТ закрито (п. 5 резолютивної частини).

Постановою Західного апеляційного господарського суду від 27.02.2020 р. апеляційні скарги Приватного акціонерного товариства Оргхім м. Івано-Франківськ та Товариства з обмеженою відповідальністю Будкомплект м. Донецьк задоволено. Ухвалу Господарського суду Львівської області від 17.10.2019 у справі №5015/2687/11(21/35) скасовано в частині затвердження мирової угоди, припинення дії мораторію на задоволення вимог кредиторів та закриття провадження у справі. Прийнято нове рішення, яким відмовлено у задоволенні клопотання комітету кредиторів про затвердження мирової угоди від 09.09.2019, укладеної між ПрАТ Виробничо-наукова компанія Розточчя СТ та конкурсними кредиторами боржника в особі голови комітету кредиторів, за участі третьої особи-1 - інвестора ТОВ Альфа та третьої особи-2 - ТОВ Торговий дім ВО ЛЗА. Справу повернуто до суду першої інстанції для подальшого провадження на стадію розпорядження майном. Стягнуто (відшкодовано) як витрати першої черги згідно п-п. г) п.1) ч.1 ст. 31 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом в редакції що діяла до 19.01.2013 з Приватного акціонерного товариства Виробничо-наукова компанія Розточчя СТ смт. Шкло Яворівського району Львівської області на користь Приватного акціонерного товариства Оргхім м. Івано-Франківськ та Товариства з обмеженою відповідальністю Будкомплект м. Донецьк суму по 1 921,00 грн. витрат за подання апеляційних скарг кожному.

Постановою Верховного Суду у складді Касаційного господарського суду від 17.06.2020 р. касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства Виробничо-наукова компанія Розточчя СТ задоволено. Постанову Західного апеляційного господарського суду від 27.02.2020 у справі №5015/2687/11(21/35) скасовано. Ухвалу Господарського суду Львівської області від 17.10.2019 у справі №5015/2687/11(21/35) в частині затвердження мирової угоди, припинення дії мораторію на задоволення вимог кредиторів та закриття провадження у справі - залишено в силі.

Як встановлено судом першої інстанції та зазначено у постанові Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 17.06.2020 мирова угода в редакції від 09.09.2019 (затверджена господарським судом Львівської області ухвалою від 17.10.2019) укладена щодо вимог забезпеченого кредитора та вимог конкурсних кредиторів, включених до четвертої та шостої черг реєстру вимог кредиторів у даній справі та не погашених на момент укладання мирової угоди.

За умовами п.3.1 мирової угоди боржник зобов`язується протягом 12 місяців з дня набрання чинності мирової угоди сплатити НДІ С .А., м. Сопот Польща, (або особі вказаній НДІ С.А. або правонаступнику ОСОБА_1 ) 10 452 278,96 гри., що становить повне погашення усіх вимог включених до реєстру першої черги погашення, забезпечених заставою.

У п. 3.3 мирової угоди визначено, що станом на дату укладання мирової угоди конкурсні вимоги четвертої черги погашені Боржником частково у розмірі 1 387 436,80 грн. Сумарно залишок боргу перед конкурсними кредиторами четвертої черги, що підлягають врегулюванню на умовах цієї мирової угоди становить 7 284 043,91 грн.

Згідно з п. 3.4. мирової угоди боржник зобов`язується після повного погашення вимог попередніх черг приступити до погашення вимог четвертої черги погашення та погасити їх повністю не пізніше 12 місяців із дня набрання чинності мирової угоди, сплачуючи вимоги кредиторам четвертої черги (їх правонаступникам) пропорційною до їх частки боргу.

Відповідно до п. 3.5 мирової угоди боржник зобов`язується на умовах, визначених п.3.4 повністю сплатити: 2 861 460,96 грн. - ПрАТ "Оргхім"; 1 038 775,10 грн. - ПрАТ Інвестиційна компанія "ІТТ-Інвест"; 3 108 000,00 грн. - ТОВ "Будкомплект"; 6 474,94 грн. - Господарському об`єднанню по розвитку транспортної та прикордонної інфраструктури "Компанії "Західтранскордон"; 25 200,00 грн. - ПП "Сандрик"; 198 001,44 грн. - ТОВ "Торговий дім Троси дистанційного керування"; 32 760 грн. - ТОВ "Торговий дім виробниче об`єднання "ЛЗА" яке є правонаступником ТОВ спільного виробничо-комерційного підприємства "Агата СП"; 5 842,27 грн. - кредитору ОСОБА_4 ; 3 970,87 грн. - кредитору ОСОБА_5 ; 2 236,94 грн. - кредитору ОСОБА_6 ; 978,09 грн. - кредитору ОСОБА_7 ; 343,30 грн. - кредитору ОСОБА_8 .

Боржник зобов`язується протягом 12 місяців з дня набрання чинності мирової угоди сплатити вимоги шостої черги на загальну суму 616,20 грн. кредитору - ГУ Пенсійного фонду України у Львівської області або його правонаступнику у повному обсязі після погашення вимог першої та другої черг погашення (п. 3.6 мирової угоди).

Пунктом 3.9 мирової угоди передбачено, що погашення грошових зобов`язань четвертої та шостої черг погашення, що є предметом мирової угоди буде здійснюватися у гривнях у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на розрахункові рахунки, вказані кредиторами, із рахунку Боржника або безпосередньо із розрахункового рахунку третьої особи 2 за рахунок коштів наданих третьою особою 1 - інвестором.

Погашення вимог кредиторів за умовами мирової угоди в редакції від 09.09.2019 здійснюється з відстрочкою платежу та з дотриманням черговості, встановленої Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Отже, мирова угода в редакції 09.09.2019, що затверджена ухвалою господарського суду Львівської області від 17.10.2019 у справі 5015/2687/11 (21/35) (надалі Мирова угода) визначає домовленість між Боржником та Конкурсними кредиторами (їх правонаступниками) та третіми особами щодо порядку повного погашення вимог, визначених ухвалою господарського суду Львівської області у справі № 21/35 від 25.12.2009р. шляхом відстрочки виконання зобов`язань на строк до 12 місяців з дня набрання чинності мирової угоди, коштами наданими (залученими) третіми особами взамін за передачу третім особам непрофільних активів Боржника.

При цьому суд зазначає, що п.2.1. Мирової угоди 2.1. встановлює, що вимоги кредиторів які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство і не заявлені протягом тридцяти днів від 19.05.09 дати опублікування в газеті "Урядовий Кур`єр" оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство, або заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, вважаються погашеними.

У п.3.5. Мирової угоди зазначено, що боржник (позивач) зобов`язується на умовах визначених п.3.4 повністю сплатити, зокрема 3 108 000,00 грн. Товариству з обмеженою відповідальністю «Будкомплект», що разом із уже здійсненими Боржником платежами на користь ТзОВ "Будкомплект" на загальну суму 592 000,00 грн: 30.01.2012 р.- 148 000,00 грн., 24.02.2012 р.-148 000,00 грн., 30.08.2012 р.- 148 000,00 грн., 08.10.2012 р.- 148 000,00 грн. становить повне погашення кредиторських вимог ТзОВ "Будкомплект".

На виконання рішення господарського суду Донецької області від 17.10.2008 року у справі №44/171 пд 28 жовтня 2008 року видано наказ про стягнення з позивача 3 725 203,00грн. заборгованості. 07.11.2008 року постановою відділу ДВС Яворівського районного управління юстиції відкрито виконавче провадження ВП №9891821, а постановою від 02.12 2008 накладено арешт на кошти боржника- позивача.

Постановою від 25.09.2013 ВП №9891821 зупинено у зв`язку з поновленням провадження про банкрутство боржника - позивача у справі №5015/2687/11 (21/35).

Постановою від 01.11.2019 року поновлено вчинення виконавчих дій ВП №9891821 про виконання наказу №44/171пд виданого 28.10.2008 року господарським судом Донецької області про стягнення 3 725 203,00грн. боргу.

Постановою начальника відділу державної виконавчої служби Яворівського районного управління юстиції від 20.02.2009 року об`єднано виконавчі провадження, зокрема з примусового виконання наказів №17/227 від 26.01.09 про стягнення з ВАТ «ВНК`Розточчя СТ» в користь «ІТТ-інвест» 1 236 637, 10грн., №17/227 від 26.01.09 про стягнення з ВАТ «ВНК`Розточчя СТ» в користь «ІТТ-інвест» 12471,54 грн. та наказу №44/171пд господарського суду Донецької області про стягнення з ВАТ «ВНК`Розточчя СТ» в користь ТзОВ «Будкомплект» 3 725 203,00грн., у зведене виконавче провадження, якому присвоєно №7-8(з) від 20.02.09.

Станом на 01.11.2019 року на виконанні в відділі перебувало зведене виконавче провадження №12967429 від 20.02.2009 року про стягнення з ПрАТ «ВНК Розточчя СТ» 3848866,71 грн, в склад якого входили: - ВП №9891821 з примусового виконання наказу господарського суду Донецької області №44/171пд від 28.10.2008 року про стягнення 3725203,00 грн. в користь ТзОВ «Будкомплект», що відкрито 07.11.2008 року та об`єднано у зведене виконавче провадження 20.02.2009 року; - ВП №39405613 з примусового виконання постанови про стягнення з боржника виконавчого збору в сумі 123663,71 грн, що відкрито 16.08.2013 року та приєднане до зведеного виконавчого провадження 13.08.2013 року, закінчено 31.08.2020 р. на підставі п.9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження»; - ВП №53528998 з примусового виконання вимоги №ю-121-17 від 20.02.2017 р. про стягнення з боржника боргу в сумі 65564,07 грн, що відкрито 06.03.2017 року та приєднане до зведеного виконавчого провадження 06.03.2017 року, закінчено 10.12.2020 р. на підставі п.9 ч.1 ст..39 Закону України «Про виконавче провадження»; - ВП №53544994 з примусового виконання вимоги №ю-45 від 01.07.2013 р. про стягнення з боржника боргу в сумі 53849,30 грн, що відкрито 10.03.2017 року та приєднане до зведеного виконавчого провадження 10.03.2017 року, закінчено 10.12.2020 р. на підставі п.9 ч. 1. ст.39 Закону України «Про виконавче провадження».

Станом на час розгляду справи на виконанні в відділі перебуває зведене виконавче провадження ЄДРВН 12967429 з примусового виконання наказу господарського суду Донецької області №44/171пд від 28.10.2008 р. про стягнення 3725203,00 грн з ПрАТ «ВНК «Розточчя СТ» в користь ТзОВ «Будкомплект», м.Донецьк.

На виконання вимог суду Відповідач -1 надав інформацію про розподіл та

перерахунок суми в розмірі 1 026 406,31 грн., що складає предмет спору (вх.№18403/21). Відтак під час розгляду справи з`ясовано, що загальна сума 1 026 406,31 грн. безпідставно, на думку позивача, набутих коштів, розподілена наступним чином:

123 663,71 грн - виконавчий збір в користь Державного бюджету України по ВП №39405613, постанова про стягнення виконавчого збору від 08.08.2013 року;

118,66 грн - витрати виконавчого провадження ВП №9891821 в користь ГТУЮ у Львівській області (згідно розпорядження від 28.01.2021 р. 82059,30 грн- виконавчий збір в користь Державного бюджету України по ВП №9891821, стягнено та перераховано в порядку пропорційного розподілу стягненої за ВП №9891821 суми 902742,60 згідно вимог п.3 ч.1 ст.45 Закону України «Про виконавче провадження»;

82 059,30 грн- виконавчий збір в користь Державного бюджету України по

ВП №9891821, стягнено та перераховано в порядку пропорційного розподілу стягненої за ВП №9891821 суми 902742,60 згідно вимог п.3 ч.1 ст.45 Закону України «Про виконавче провадження;

820 564,64 грн - кошти зараховані по ВП№9891821 в користь стягувана ТзОВ «Будкомплект» за наказом господарського суду Донецької області №44/171пд від 28.10.2008 року. По ВП №9891821 кошти були розподілені однак

залишені на депозитному рахунку відділу, оскільки стягувач знаходиться на тимчасово окупованій території в м. Донецьк, актуальних реквізитів для перерахунку коштів не надав.

Мотиви суду та норми права.

Предметом доказування є встановлення обставин, якими підтверджується факт неправомірного стягнення коштів з позивача у виконавчому провадженні, та його завершення відповідно до вимог законодавства.

Щодо юрисдикції спору.

З матеріалів справи 914/326/21 та відзиву на позов (вх.№6789/21), що сторонами не заперечується, слідує, що станом на 01.11.2019 року на виконанні в відділі перебуває зведене виконавче провадження №12967429 від 20.02.2009 року про стягнення з ПрАТ «ВНК Розточчя СТ» 3848866,71 грн, в склад якого входили: - ВП №9891821 з примусового виконання наказу господарського суду Донецької області №44/171пд від 28.10.2008 року про стягнення 3725203,00 грн. в користь ТзОВ «Будкомплект», що відкрито 07.11.2008 року та об`єднано у зведене виконавче провадження 20.02.2009 року; - ВП №39405613 з примусового виконання постанови про стягнення з боржника виконавчого збору в сумі 123663,71 грн, що відкрито 16.08.2013 року та приєднане до зведеного виконавчого провадження 13.08.2013 року, закінчено 31.08.2020 р. на підставі п.9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження»; - ВП №53528998 з примусового виконання вимоги №ю-121-17 від 20.02.2017 р. про стягнення з боржника боргу в сумі 65564,07 грн, що відкрито 06.03.2017 року та приєднане до зведеного виконавчого провадження 06.03.2017 року, закінчено 10.12.2020 р. на підставі п.9 ч.1 ст..39 Закону України «Про виконавче провадження»; - ВП №53544994 з примусового виконання вимоги №ю-45 від 01.07.2013 р. про стягнення з боржника боргу в сумі 53849,30 грн, що відкрито 10.03.2017 року та приєднане до зведеного виконавчого провадження 10.03.2017 року, закінчено 10.12.2020 р. на підставі п.9 ч. 1. ст.39 Закону України «Про виконавче провадження».

Як встановлено, станом на час розгляду справи на виконанні в відділі в рамках зведеного виконавчого провадження №12967429 перебуває ВП №9891821 з примусового виконання наказу господарського суду Донецької області №44/171пд від 28.10.2008 р. про стягнення 3725203,00 грн з ПрАТ «ВНК «Розточчя СТ» в користь ТзОВ «Будкомплект».

Таким чином, оскільки має місце примусове виконання судових рішень у господарських справах (однієї юрисдикції), позовна заява підлягає розгляду за правилами господарського судочинства (з урахуванням правового висновок викладено, в постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2019 року у справі №911/100/18).

Щодо підсудності суд зазначає таке.

Предметом позову (з урахуванням прохальної частини позовної заяви) є: 1) визнати грошові кошти стягнуті Відповідачем -1 із розрахункового рахунку Позивача у сумі 1 026 406,31 грн. як такі що набуті державних бюджетом України без належних на це підстав та застосувати наслідки визнання цих коштів безпідставно набутими; 2) Зобов`язати Відповідача- 1 Яворівський районний Відділ державної виконавчої служби західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) повернути ПрАТ «ВНК Розточчя СТ» безпідставно набуті грошові кошти у сумі 820 564,64 гривень, які на даний час знаходяться на депозитному рахунку відділу; 3) Зобов`язати Відповідача -2 Головне управління Державної казначейської служби України у Львівській області повернути ПрАТ «ВНК Розточчя СТ» безпідставно перераховані Яворівським районним відділом державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м.Львів) грошові кошти у сумі 205 841,67 грн., у тому числі, виконавчий збір 205 723,01 грн. і витрати виконавчого провадження -118,66 грн.; 4) Зобов`язати Відповідача -1 Яворівський районний відділ державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) завершити зведене виконавче провадження ЄДРВН 12967429.

Предметом позову, зокрема, є вимога до Яворівського районного відділу Державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) та Головного управління Державної казначейської служби України у Львівській області про повернення ПРАТ ВНК Розточчя СТ безпідставно набутих грошових коштів у сумі 1 026 406,30грн

Суд доходить висновку, що вимога торкається застосування правил, що регулюють відшкодування сум за нормами ЦК, а відтак вимога пов`язується з цивільно-правовим спором та застосуванням встановлених ГПК України правил територіальної підсудності.

Відповідно до ст.27 ГПК України, позов пред`являється за місцем проживання чи знаходження відповідача, ч.2 ст.29 ГПК України позови у спорах за участі кількох відповідачів можуть пред`являтися до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання одного з відповідачів, а одним з відповідачів є Головне управління Державної казначейської служби України у Львівській області. Оскільки відповідачами у справі зазначені особи, місцезнаходження яких територія Львівської області і для цієї категорії справ не встановлено виключної підсудності (ст.30 ГПК України), то спір розглядається господарським судом Львівської області згідно правил ст. 27, 29 ГПК України. Відтак доводи відповідача- 1 у цій частині судом відхиляються.

Щодо вимоги про стягнення безпідставно набутих коштів у розмірі 1 026 406,31 грн в частині вимоги до відповідача 1 про стягнення 820 564,64 грн. суд зазначає таке.

Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України.

Стаття 1212 ЦК України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав. Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок iншої особи, в) вiдсутнiсть правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адмiнiстративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).

Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або не збільшення майна у іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна на стороні набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб.

За змістом частини першої статті 1212 ЦК України безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.

Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 11, частин першої та другої статті 509 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. До підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, належать договори та інші правочини. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із частиною першою статті 177 ЦК України об`єктами цивільних прав є, зокрема, речі, у тому числі гроші.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення i його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Загальна умова частини першої статті 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах. Отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі статті 1212 ЦК України тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання.

Відповідно до ст.77 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» ( в редакції, що діяла на час укладення та затвердження мирової угоди ухвалою господарського суду Львівської області від 17.10.2019 року у справі №5015/2687/11(21/35) про банкрутство ПАТ «ВНК «Розточчя» СТ», з21 жовтня 2019 року вводиться в дію Кодекс України з процедур банкрутства, який набрав чинності 21 квітня 2019 року) під мировою угодою у справі про банкрутство розуміється домовленість між боржником і кредиторами стосовно відстрочки та/або розстрочки, а також прощення (списання) кредиторами боргів боржника, яка оформляється шляхом укладення угоди між сторонами. Мирова угода може бути укладена на будь-якій стадії провадження у справі про банкрутство. У процедурі розпорядження майном боржника мирову угоду може бути укладено лише після виявлення всіх кредиторів і затвердження господарським судом реєстру вимог кредиторів.

З наведеної норми вбачається, що мирова угода у процедурі банкрутства є правочином, який змінює строки виконання боржником своїх зобов`язань перед кредиторами, які виникли з раніше укладених ними правочинів або інших підстав. Унаслідок укладення мирової угоди у процедурі банкрутства виникнення нових або додаткових зобов`язань не відбувається, проте змінюється строк виконання зобов`язань за раніше укладеними правочинами між боржником та його кредиторами або їх розмір.

Відповідно до ст. 79 цього ж закону мирова угода укладається у письмовій формі та підлягає затвердженню господарським судом, про що зазначається в ухвалі господарського суду про закриття провадження у справі про банкрутство.

Мирова угода набирає чинності з дня її затвердження господарським судом і є обов`язковою для боржника (банкрута), кредиторів, вимоги яких забезпечені заставою, кредиторів другої та наступних черг.

Наслідки невиконання мирової угоди передбачені ст. 82 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Зокрема, учасники провадження у справі про банкрутство, а також інші особи, права і законні інтереси яких порушені або можуть бути порушені мировою угодою, мають право оскаржити ухвалу про закриття провадження у справі у зв`язку із затвердженням мирової угоди. За заявою будь-кого із конкурсних кредиторів мирова угода може бути визнана господарським судом недійсною в межах провадження у справі про банкрутство з підстав, передбачених цивільним законодавством. Із таких заяв справляється судовий збір у порядку, передбаченому законом.

Визнання мирової угоди недійсною чи розірвання мирової угоди є підставою для поновлення провадження у справі про банкрутство, про що господарським судом виноситься ухвала.

Вимоги кредиторів, за якими зроблено розрахунки згідно з умовами мирової угоди, вважаються погашеними.

Повідомлення про поновлення провадження у справі про банкрутство боржника офіційно оприлюднюється в порядку, встановленому цим Законом.

Мирова угода може бути розірвана в разі невиконання боржником умов мирової угоди щодо не менш як третини вимог кредиторів в межах провадження справи про банкрутство. Розірвання мирової угоди господарським судом щодо окремого кредитора не тягне її розірвання щодо інших кредиторів. У разі визнання мирової угоди недійсною або її розірвання вимоги кредиторів, щодо яких були надані відстрочка та/або розстрочка платежів або прощення (списання) боргів, відновлюються в повному розмірі у незадоволеній частині. У разі невиконання мирової угоди кредитори можуть пред`явити свої вимоги до боржника в обсязі, передбаченому цією мировою угодою. У разі відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство цього ж боржника обсяг вимог кредиторів, щодо яких було укладено мирову угоду, визначається в межах, передбачених зазначеною мировою угодою.

Як встановлено судом, ухвалою господарського суду Львівської області від 17.10.2019 р. серед іншого затверджено мирову угоду від 09 вересня 2019 р. у справі №5015/2687/11(21/35) про банкрутство Приватного акціонерного товариства Виробничо-наукова компанія Розточчя СТ, укладену між Приватним акціонерним товариством Виробничо-наукова компанія Розточчя СТ, конкурсними кредиторами Приватного акціонерного товариства Виробничо-наукова компанія Розточчя СТ в особі Голови комітету кредиторів, представника НДІ С.А. Пещук Едверда Лех, та третьою особою 1- інвестором Товариством з обмеженою відповідальністю Альфа, третьою особою 2 ТзОВ Торговий дім ВО ЛЗА (п. 3 резолютивної частини); Припинено дію мораторію на задоволення вимог кредиторів, введеного ухвалою Господарського суду Львівської області від 05.03.2009 р. про порушення провадження у справі № 5015/2687/11(21/35) про банкрутство Приватного акціонерного товариства Виробничо-наукова компанія Розточчя СТ (п. 4 резолютивної частини); Провадження у справі № 5015/2687/11(21/35) про банкрутство Приватного акціонерного товариства Виробничо-наукова компанія Розточчя СТ закрито (п. 5 резолютивної частини).

Серед іншого, п.3.5. Мирової угоди передбачено, що боржник (позивач) зобов`язується після повного погашення вимог попередніх черг приступити до погашення вимог четвертої черги погашення та погасити їх повністю не пізніше 12 місяців із дня набрання чинності мирової угоди, сплачуючи вимоги кредиторам четвертої черги (їх правонаступникам) пропорційною до їх частки боргу, а саме 3 108 000,00 грн. Товариству з обмеженою відповідальністю "Будкомплект", що разом із уже здійсненими Боржником платежами на користь ТзОВ "Будкомплект" на загальну суму 592 000,00 грн: 30.01.2012 р.- 148 000,00 грн., 24.02.2012 р.-148 000,00 грн., 30.08.2012 р.- 148 000,00 грн., 08.10.2012 р.- 148 000,00 грн. становить повне погашення кредиторських вимог ТзОВ "Будкомплект".

При цьому суд звертає увагу, що 02.03.2009 р. на розгляд господарського суду Львівської області за вх. № 1290 поступила від Товариства з обмеженою відповідальністю Будкомплект(м. Донецьк) заява про порушення справи про банкрутство Відкритого акціонерного товариства Виробничо-наукова компанія Розточчя СТ(пров. Новий, 1, смт. Шкло, Яворівський район, Львівська область, 81050; ).

Мирова угода затверджена судом після попереднього схвалення комітетом кредиторів ПрАТ «ВНК «Розточчя СТ», протокол від 09 вересня 2019 року. Додатком 1 до Мирової угоди по справі №5015/2687/11 надано перелік конкурсних кредиторів, розмір кредиторських вимог, порядок їх погашення, серед яких заявник у справі про банкрутство ТОВ «Будкомплект».

Відповідно до законодавства про банкрутство, яке діяло нас час відкриття провадження у справі про банкрутство конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли до відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника. Як встановлено судом, виконавче провадження відкрито до відкриття справи про банкрутство на виконання рішення господарського суду Донецької області від 17.10.2008 року у справі №44/171 пд 28 жовтня 2008 року, а саме 07.11.2008 року постановою відділу ДВС Яворівського районного управління юстиції відкрито виконавче провадження ВП №9891821, а постановою від 02.12 2008 накладено арешт на кошти боржника- позивача.

При цьому, як зазначено у п.2.1. Мирової угоди 2.1. вимоги кредиторів, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство і не заявлені протягом тридцяти днів від 19.05.09 дати опублікування в газеті "Урядовий Кур`єр" оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство, або заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, вважаються погашеними.

Отже, спеціальними нормами законодавства про банкрутство, які регламентують взаємини конкурсних кредиторів (ТОВ «Будкомплект») та боржника (позивача) у справі про банкрутство останнього, було передбачено право кредитора захистити свої права у випадку невиконання боржником Мирової угоди як шляхом її розірвання за рішенням суду, так і шляхом пред`явлення своїх вимог до боржника, в тому числі і стягнення всіх заявлених сум заборгованості. Невиконання боржником своїх зобов`язань у строки, зазначені у мировій угоді, затвердженій у процедурі банкрутства, може мати наслідком звернення кредитора до суду з вимогами до боржника (позивача) про стягнення заборгованості в розмірі, передбаченому мировою угодою.

При цьому суд зазначає, що п.2.1. Мирової угоди встановлює, що вимоги кредиторів які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство і не заявлені протягом тридцяти днів від 19.05.09 дати опублікування в газеті "Урядовий Кур`єр" оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство, або заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, вважаються погашеними.

У справі № 44/171пд вимоги виникли до порушення провадження у справі у банкрутство. Суд доходить висновку, що діють правила про погашення заборгованості позивача перед ТОВ «Будкомплект», передбачені спеціальним законодавством та Мировою угодою, а відтак відбулося подвійне стягнення заборгованості.

Враховуючи наведене вище, вимога позивача до відповідача-1 про стягнення 820 564,64 грн. підлягає задоволенню.

Щодо вимоги до відповідача 2 про стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження в сумі 205 841,67 грн.

В процесі розгляду справи судом встановлено, що Постановою заступника начальника відділу Яворівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) від 31.08.2020 ВП №39405613 закінчено виконавче провадження про стягнення з боржника (позивача) виконавчого збору у розмірі 123 663,71грн. Відповідні платіжні доручення в матеріалах справи. Розпорядженням №9891821 від 28 січня 2021 державного виконавця, затвердженого начальником відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) перераховано в порядку пропорційного розподілу стягненої за ВП №9891821 суми 902742,60 згідно вимог п.3 ч.1 ст.45 Закону України «Про виконавче провадження» 118,66грн. витрат виконавчого провадження. Також стягнуто 82 059,30 грн. виконавчого збору в користь Державного бюджету України по ВП №9891821, стягнено та перераховано в порядку пропорційного розподілу стягненої за ВП №9891821 суми 902742,60 згідно вимог п.3 ч.1 ст.45 Закону України «Про виконавче провадження».

Частиною 2 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Таким чином, закон установлює спеціальний порядок судового оскарження рішення, дії чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця щодо стягнення виконавчого збору та/або витрат на проведення виконавчих дій, згідно з яким відповідні спори відносяться до юрисдикції адміністративних судів та підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Беручи до уваги наведені правові норми у контексті вирішення питання юрисдикційної належності спору в частині вимог позивача про стягнення виконавчих витрат, які входять в частину загальної вимоги про стягнення безпідставно набутих коштів в розмірі 1 026 406,31 грн., як встановлено під час розгляду справи, що виник у зв`язку з прийняттям постанови про стягнення виконавчого збору, здійсненням виконавчого провадження на виконання такої постанови та стягненням з боржника зазначеного збору, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15.01.2020 у справі №1.380. дійшла висновку, що розгляд таких спорів віднесено до юрисдикції адміністративних судів.

До юрисдикції адмінсудів належать також справи про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) під час примусового виконання постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, як виконавчих документів в окремому виконавчому провадженні.

Таких висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах дійшла Велика палата Верховного Суду у постановах від 06.06.2018 у справах №921/16/14-г/15 та №127/9870/16-ц, від 28.11.2018 у справі №2-01575/11, від 13.03.2019 у справі №545/2246/15-ц, від 3 та 10.04.2019 у справах №370/1288/15 та №766/740/17-ц, від 29.05.2019 у справі №758/8095/15-ц.

Отже, спір, з врахуванням предмету позову, в частині повернення безпідставно набутих коштів, як зазначає позивач, в сумі 205 841,67 грн., що складаються з 123 663,71 грн., 118,66 грн. та 82 059,30 грн. виконавчого збору та витрат виконавчого провадження, судом оцінюється як дії і рішення виконавчої служби прийнятті під час примусового виконання постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведення виконавчих дій, а відтак підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.231 ГПК України у зв`язку з юрисдикцією адміністративного суду.

Щодо закінчення виконавчого провадження суд зазначає таке.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно зі ст.2 цього ж закону виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Відповідно до ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України "Про виконавче провадження" випадках - на приватних виконавців, а ст.3 цього ж закону встановлено, що завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом.

Відповідно до ч.1 ст.3 Закону України «Про виконавче провадження» примусовому виконанню підлягають рішення на підставі, зокрема виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Позивач просить суд -зобов`язати Відповідача-1 Яворівський районний відділ державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) завершити зведене виконавче провадження ЄДРВН 12967429.

Статтею 39 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено випадки закінчення виконавчого провадження. Зокрема, визнання судом відмови стягувача від примусового виконання судового рішення; затвердження судом мирової угоди, укладеної сторонами у процесі виконання рішення; припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника; скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню; фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом тощо.

Отже, питання закінчення (завершення) виконавчого провадження і випадки вчинення такої дії в залежності в конкретних обставин справи покладається на державну виконавчу службу.

При цьому виконавець зобов`язаний зокрема здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання. (п.1, п.3 ч.2 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження").

Таким чином, суд не має права зобов`язувати посадових осіб органів державної виконавчої служби до вчинення тих дій, які згідно із Законом України «Про виконавче провадження» можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби, інакше це буде втручанням суду у дискреційні повноваження державного виконавця.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Стосовно судового контролю за дискреційними адміністративними актами суб`єктів владних повноважень Європейський суд з прав людини неодноразово висловлював позицію з цього питання, згідно якої національні суди повинні проконтролювати, чи не є викладені у них висновки адміністративних органів щодо обставин у справі довільними та нераціональними, непідтвердженими доказами або ж такими, що є помилковими щодо фактів; у будь-якому разі суди повинні дослідити такі акти, якщо їх об`єктивність та обґрунтованість є ключовим питанням правового спору (пункт 157 рішення у справі "Сігма радіо телевіжн лтд. проти Кіпру" (Sigma Radio Television ltd. v. Cyprus № 32181/04); пункт 44 рішення у справі "Брайєн проти Об`єднаного Королівства" (Bryan v. the United Kingdom); пункти 156-157, 159 рішення у справі "Сігма радіо телевіжн лтд. проти Кіпру" (Sigma Radio Television ltd. v. Cyprus № 32181/04); пункти 47-56 рішення у справі "Путтер проти Болгарії" (Putter v. Bulgaria № 38780/02).

Поняття дискреційних повноважень наведене, зокрема, у Рекомендаціях Комітету Міністрів Ради Європи № R (80)2, яка прийнята Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, відповідно до яких під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Тобто, дискреційними є право суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною. Прикладом такого права є повноваження, які закріплені у законодавстві із застосуванням слова "може".

Отже, відповідач - 1 наділений повноваженнями за конкретних фактичних обставин діяти у спосіб, визначений Законом України «Про виконавче провадження».

Аналогічна позиція викладена, зокрема, у постанові Верховного Суду від 25.03.2018 у справі № 826/6102/16.

Відтак суд доходить висновку, що позов в частині вимоги до Відповідача-1 Яворівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про закінчення зведеного виконавчого провадження ЄДРВН 12967429 слід відхилити, оскільки суд не вправі визначати одноособово факт завершення виконавчого провадження.

Частиною 1 статті 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 ГПК України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Таким чином, враховуючи вищенаведені обставини, суд дійшов висновку про задоволення позову частково. Стягнути з відповідача 1 Яворівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) на користь ПрАТ «ВНК Розточчя СТ» грошові кошти у сумі 820 564,64грн. У стягненні з відповідача 2 Головного управління державної казначейської служби України у Львівській області грошових коштів у сумі 205 841,67 грн. провадження у справі закрити. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Судові витрати.

Відповідно до ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ст.129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відтак, до стягнення з відповідача 1 підлягає судовий збір у розмірі 12 308,47 грн.

Керуючись статтями 10, 12, 20, 73, 76 - 79, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Позов задоволити частково.

2. Стягнути з відповідача 1 Яворівського районного Відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) (81000, Львівська обл., м. Яворів, вул. Львівська, б.2, ) на користь ПрАТ «ВНК Розточчя СТ» (81050, Львівська обл., Яворівський р-н, смт. Шкло, пров. Новий,1, ) грошові кошти у сумі 820 564,64грн.

3. У стягненні з відповідача 2 головного управління державної казначейської служби України у Львівській області грошових коштів у сумі 205 841,67 грн. провадження у справі закрити.

4. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

5. Стягнути з відповідача 1 Яворівського районного Відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) (81000, Львівська обл., м. Яворів, вул. Львівська, б.2, ) на користь ПрАТ «ВНК Розточчя СТ» (81050, Львівська обл., Яворівський р-н, смт. Шкло, пров. Новий,1, ) судовий збір у розмірі 12 308,47 грн.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду в порядку, встановленому розділом IV ГПК України.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - http://court.gov.ua/fair/sud5015, а також у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою - http://reyestr.court.gov.ua.

Повний текст рішення складено та підписано 11.10.2021 року.

Суддя С.М. Коссак