ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.09.2021м. ДніпроСправа № 904/2009/21

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Бєлік В.Г. за участю секретаря судового засідання Єпік А.М., розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні справу:

за позовом Акціонерного товариства "БАНК ІНВЕСТИЦІЙ ТА ЗАОЩАДЖЕНЬ", м. Київ

до ОСОБА_1 , м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

третя особа-1, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Акціонерне товариство "МАРГАНЕЦЬКИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ", м. Марганець, Дніпропетровська область

третя особа-2, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Акціонерне товариство "НАУКОВО-ДОСЛІДНИЙ ТА ПРОЕКТНО-КОНСТРУКТОРНИЙ ІНСТИТУТ ГІРНИЧОРУДНОГО МАШИНОБУДУВАННЯ З ДОСЛІДНИМ ЗАВОДОМ", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості у розмірі 230 804,76 грн. за договором про надання банківської гарантії № 23792/18-ГВ від 03.12.20218 року.

Представники:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився;

від третьої особи-1: не з`явився;

від третьої особи-2: не з`явився.

ПРОЦЕДУРА

Акціонерне товариство "БАНК ІНВЕСТИЦІЙ ТА ЗАОЩАДЖЕНЬ" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 230 804,76 грн. за договором про надання банківської гарантії № 23792/18-ГВ від 03.12.20218 року.

За змістом статті 176 Господарського процесуального кодексу України до відкриття провадження у справі суд повинен отримати інформацію про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - відповідача, яка не є підприємцем.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 09.03.2021 року зобов`язано Управління Державної міграційної служби у Дніпропетровській області (49000, м. Дніпро, вул. В.Липинського, 7) у строк протягом 5 (п`яти) днів з моменту отримання цієї ухвали суду надіслати на адресу Господарського суду Дніпропетровської області (49600, м. Дніпро, вул. Володимира Винниченка, 1) у паперовій формі інформацію про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи ОСОБА_1 (відома суду адреса проживання: АДРЕСА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ).

17.05.2021 року від Головного управління державної міграційної служби України в Дніпропетровській області до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області надійшла відповідь, у якому повідомив, що за даними ВІС ДМС громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 19.12.2000 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до п. 2 ст. 50 Господарського процесуального кодексу України, якщо суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до розгляду встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 31.05.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, та залучено до участі у справі в якості третьої особи-1, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Акціонерне товариство "МАРГАНЕЦЬКИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ" (53400, Дніпропетровська область, м. Марганець, вул. Єдності, буд. 62; ), та в якості третьої особи-2, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Акціонерне товариство "НАУКОВО-ДОСЛІДНИЙ ТА ПРОЕКТНО-КОНСТРУКТОРНИЙ ІНСТИТУТ ГІРНИЧОРУДНОГО МАШИНОБУДУВАННЯ З ДОСЛІДНИМ ЗАВОДОМ" (50024, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Петра Калнишевського, буд. 1 А; ), та призначено підготовче засідання на 01.07.2021 року о 11:00 год.

01.06.2021 року електронною поштою від представника позивача до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області надійшло клопотання вих. № 2021/06/01-02 від 01.06.2021 року про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду із використанням власних технічних засобів із застосуванням програмного забезпечення онлайн-сервісу "EasyСon".

Приймаючи до уваги клопотання представника позивача вих. № 2021/06/01-02 від 01.06.2021 року про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду із використанням власних технічних засобів із застосуванням програмного забезпечення онлайн-сервісу "EasyСon" та наявну технічну можливість у Господарському суді Дніпропетровської області, суд вважає за можливе задовольнити клопотання та проводити судове засідання із застосуванням програмного забезпечення онлайн-сервісу "EasyСon".

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 07.06.2021 року клопотання представника позивача вих. № 2021/06/01-02 від 01.06.2021 року про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду із використанням власних технічних засобів із застосуванням програмного забезпечення онлайн-сервісу "EasyСon" задоволено та підготовче судове засідання, яке призначено на 01.07.2021 року о 10:00 год. проводити в режимі відеоконференції із застосуванням програмного забезпечення онлайн-сервісу "EasyСon".

У підготовче судове засідання 01.07.2021 року представники відповідача та третьої особи-1, 2 не з`явились.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 01.07.2021 року підготовче судове засідання відкладено на 27.07.2021 року о 14:30 год. в режимі відеоконференції із застосуванням програмного забезпечення онлайн-сервісу "EasyСon".

20.07.2021 року електронною поштою від представника позивача до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області надійшло клопотання вих. № 2021/07/20-01 від 20.07.2021 року про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду із використанням власних технічних засобів із застосуванням програмного забезпечення онлайн-сервісу "EasyСon".

У підготовче судове засідання 27.07.2021 року представники відповідача та третьої особи-1, 2 не з`явились.

Відповідно до частин 1-5 статті 197 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи мають право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за умови наявності у суді відповідної технічної можливості, про яку суд зазначає в ухвалі про відкриття провадження у справі, крім випадків, коли явка цього учасника справи в судове засідання визнана судом обов`язковою. Учасник справи подає заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання. Копія заяви в той самий строк надсилається іншим учасникам справи. Учасники справи беруть участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та електронного цифрового підпису згідно з вимогами Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), учасники справи можуть брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів. Підтвердження особи учасника справи здійснюється із застосуванням електронного підпису, а якщо особа не має такого підпису, то у порядку, визначеному Законом України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" або Державною судовою адміністрацією України. Ризики технічної неможливості участі у відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, який подав відповідну заяву. Суд може постановити ухвалу про участь учасника справи у судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні суду, визначеному судом.

Частиною 11 статті 197 Господарського процесуального кодексу України визначено, що використовувані судом і учасниками судового процесу технічні засоби і технології мають забезпечувати належну якість зображення та звуку, а також інформаційну безпеку. Учасникам судового процесу має бути забезпечена можливість чути та бачити хід судового засідання, ставити запитання і отримувати відповіді, здійснювати інші процесуальні права та обов`язки.

У Господарському суді Дніпропетровської області наявна технічна можливість для проведення судових засідань в режимі відеоконференції з використанням системи "EasyCon".

Відповідно до пункту 1 розділу ІІІ Порядку роботи з технічними засобами відеоконференцзв`язку під час судового засідання в адміністративному, цивільному та господарському процесах за участі сторін поза межами приміщення суду, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України № 196 від 23.04.2020 року, для участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції учасник справи повинен попередньо зареєструватись з використанням власного електронного підпису в Системі та перевірити наявні у нього власні технічні засоби на відповідність технічним вимогам, визначеним для роботи з обраною для проведення відеоконференції Системою. У разі, якщо учасник не має електронного підпису (або Система не дозволяє реєстрацію з використанням електронного підпису), то він повинен попередньо зареєструватись в Системі з використанням логіну та паролю чи за допомогою інших передбачених обраною Системою засобів реєстрації. При цьому, в своїй заяві про участь у судовому засіданні, поданій відповідно до пункту 3 цього розділу, учасник справи повинен вказати про наявність або відсутність у нього електронного підпису.

У відповідності до частини 3 статті 177 Господарського процесуального кодексу України, підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду.

Також судом враховано, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до частини 2 статті 2 Господарського процесуального кодексу України, суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Враховуючи необхідність забезпечення участі сторін у судовому засіданні, та їх право на належний захист своїх прав в суді першої інстанції, та приймаючи до уваги неявку в підготовче судове засідання представників відповідача та третьої особи-1, 2, а також з огляду на положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, суд вважає за необхідне продовжити строк розгляду підготовчого провадження на 30 календарних днів та відкласти підготовче судове засідання з метою повного, об`єктивного та всебічного розгляду справи та належної підготовки справи для розгляду по суті.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 27.07.2021 року продовжено строк розгляду підготовчого провадження до 31.08.2021 року включно та підготовче судове засідання відкладено на 31.08.2021 року о 14:30 год. в режимі відеоконференції із застосуванням програмного забезпечення онлайн-сервісу "EasyСon".

У підготовче судове засідання 31.08.2021 року представники відповідача та третьої особи-1, 2 не з`явились.

31.08.2021 року у підготовчому судовому засіданні представником позивача зазначено, що ним було надано всі можливі та допустимі докази по справі.

Судом були визначені всі необхідні обставини у справі та зібрані відповідні докази, що є підставою для закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 31.08.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 28.09.2021 о 14:30 год. в режимі відеоконференції із застосуванням програмного забезпечення онлайн-сервісу "EasyСon".

27.09.2021 року електронною поштою від представника позивача до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області надійшло клопотання вих. № 2021/09/27-02 від 27.09.2021 року про проведення судового засідання без участі представника.

Представники сторін у призначене судове засідання 28.09.2021 року не з`явились.

В зазначений строк відповідач відзив на позов не надав.

Відповідач не скористався наданим йому законим правом подати письмові заперечення проти позову.

На адресу Господарського суду Дніпропетровської області повернулися конверти з ухвалами суду, які належним чином направлялися на юридичну адресу відповідача, що зазначена у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, з відміткою поштового відділення "адресат відсутній за вказаною адресою" та "закінченням терміну зберігання".

Таким чином, жодної з ухвал господарського суду по справі № 904/2009/21 відповідачем за юридичною адресою не отримано, а будь-якої іншої адреси для листування з відповідачем у справі господарському суду не відомо.

Вказані ухвали надсилалися рекомендованими листами з поміткою "судова повістка".

Відповідно до п. 99 постанови КМУ від 5 березня 2009 р. № 270 "Про затвердження Правил надання послуг поштового зв`язку", рекомендовані поштові відправлення, у тому числі рекомендовані листи з позначкою "Судова повістка", які не були вручені під час доставки, повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об`єкті поштового зв`язку вручаються адресату.

У разі відсутності адресата до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення.

Відповідно до п. 116 розділу "Строк зберігання поштових відправлень, поштових переказів" постанови КМУ від 5 березня 2009 р. № 270 "Про затвердження Правил надання послуг поштового зв`язку", у разі невручення рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" з поважних причин рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через 5 календарних днів з дня надходження листа до об`єкта поштового зв`язку місця призначення із зазначенням причини невручення.

З поштових повідомлень, у яких відповідачу направлялися копії ухвал, судом вбачається, що останні було повернуто поштою суду у зв`язку відсутністю адресата за вказаною адресою та закінченням терміну зберігання.

Згідно з ч. 7 ст.120, п. 5 ч. 6 ст.242 ГПК України судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місце проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Таким чином, господарським судом вчинено всі можливі заходи для повідомлення відповідача про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі. Отже, неотримання судової повістки (листа з ухвалою суду) відповідачем є наслідками діяння (бездіяльності) останнього щодо її належного отримання.

До повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Водночас законодавство України, в тому числі ГПК, не зобов`язує й сторону у справі, зокрема позивача, з`ясовувати фактичне місцезнаходження іншої сторони (сторін) у справі (якщо воно не співпадає з її місцезнаходженням, визначеним згідно із згаданою статтею 93 Цивільного кодексу України) та зазначати таке фактичне місцезнаходження в позовній заяві чи інших процесуальних документах.

В разі коли фактичне місцезнаходження юридичної особи - учасника судового процесу з якихось причин не відповідає її місцезнаходженню, визначеному згідно з законом, і дана особа своєчасно не довела про це до відома господарського суду, інших учасників процесу, то всі процесуальні наслідки такої невідповідності покладаються на цю юридичну особу.

Відповідно до ч.2 ст.2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з частинами 1, 2 статті 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч.1 ст.4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач мав право та дійсну можливість ознайомитись, з ухвалами у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Згідно з ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений ч.1 ст.251 Господарського процесуального кодексу України та ухвалами Господарського суду Дніпропетровської області не подав до суду відзиву на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України.

Станом на час винесення рішення по справі відзив на позовну заяву, клопотання щодо необхідності надання додаткового строку на підготовку своєї правової позиції у справі від відповідача до канцелярії суду не надходило.

Виходячи з викладеного, а також враховуючи достатність наявних у справі доказів, згідно із ст.165 ГПК України, суд вбачає за можливе розглянути справу по суті заявлених вимог за наявними у ній документами відповідно до вимог ч.2 ст. 178 вказаного нормативно-правового акту.

В порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у судовому засіданні 28.09.2021 року прийнято вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд, -

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача викладена у позовній заяві

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем зобов`язань поручителя за договором поруки № 23792/18-ГВ-П від 03.12.2018 року, що є забезпеченням виконання Публічним акціонерним товариством "Науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут гірничорудного машинобудування з дослідним заводом" зобов`язань за договором про надання банківської гарантії № 23792/18-ГВ від 03.12.2018 року, укладеним останнім із позивачем.

Позивач зазначає, що видана ним банківська гарантія № 23792/18-ГВ від 14.12.2018 року забезпечувала, у свою чергу, виконання Публічним акціонерним товариством "Науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут гірничорудного машинобудування з дослідним заводом" зобов`язань за договором поставки № 161 від 15.03.2018 року, а також додаткової угоди № 5 від 29.11.2018 року та Специфікації № 7 від 10.07.2019 року до договору поставки № 161 від 15.03.2018 року на поставку "Конвеєр КЛШ-650", укладеного останнім із Акціонерним товариством "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат".

Правовою підставою позову позивач зазначає, серед іншого, статтю 569 та частину другу статті 554 Цивільного кодексу України.

Позиція відповідача.

Відповідач не скористався своїм процесуальним правом на подання відзиву на позов та ознайомлення з матеріалами справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ

Предметом доказування у справі є обставини, пов`язані з виконанням/невиконанням відповідачем зобов`язань за договором поруки.

Як вбачається з матеріалів справи, між 03.12.2018 року між Акціонерним товариством "Банк інвестицій та заощаджень" (далі - позивач, гарант) та Акціонерним товариством "Науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут гірничорудного машинобудування з дослідним заводом" (далі - третя особа-2, принципал) укладений договір про надання банківської гарантії № 23792/18-ГВ (далі - договір гарантії) (а.с. 7 - 9).

Відповідно до пункту 1.1. договору гарант надає за заявою принципала банківську гарантію забезпечення виконання договору (далі - гарантія), а саме: договору поставки № 161 від 15.03.2018 року та специфікації № 7 до договору № 161 від 15.03.2018 року на поставку "Конвеєра КЛШ-650", що буде укладено між Акціонерним товариством "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат" (далі - третя особа-1, бенефіціар) та приципалом, який став переможцем торгів на закупівлю "Конвеєра КЛШ-650".

Гарантія видається гарантом у вигляді банківської гарантії № 23792/18-ГВ забезпечення виконання договору на суму 200 000,00 грн., яка є невід`ємною частиною договору, права та обов`язки за якою не можуть бути передані іншій особі.

Строк дії гарантії: до 31.12.2019 року включно (пункт 1.2. договору).

Банківська гарантія № 23792/18-ГВ була видана позивачем третій особі-2 (принципалу) 14.12.2018 року з метою забезпечення виконання принципалом договору поставки № 161 від 15.03.2018 року, додатковою угодою № 5 від 29.11.2018 до договору поставки № 161 від 15.03.2018 року, Специфікацією № 7 від 29.11.2018 року до договору № 161 від 15.03.2018 року, що укладений між Акціонерним товариством "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат" (далі - третя особа-1, бенефіціар) та принципалом, який став переможцем торгів на поставку "Конвеєра КЛШ-650".

Згідно з пунктом 3.4. договору гарантії з підписанням договору гарантії третя-особа-2 (принципал) зобов`язується протягом 2 (двох) банківських днів з моменту сплати гарантом грошових коштів по гарантії на вимогу бенефіціара (або на виконання рішення суду) та отримання від гаранта відповідної вимоги, відшкодувати гаранту в повному обсязі всі витрати (включаючи, але не обмежуючись наступними):

суми, фактично сплачені гарантом бенефіціару в порядку та у випадках, передбачених гарантією;

збитки, включаючи реальні збитки, упущену вигоду та збитки від інфляційних процесів;

судові витрати, понесені гарантом за гарантією.

Виконання зобов`язань принципала за гарантією було забезпечено порукою відповідача у справі ОСОБА_1 .

Так, між Акціонерним товариством "Банк інвестицій та заощаджень" та ОСОБА_1 (далі - відповідач, поручитель) укладено договір поруки № 23792/18-ГВ-П від 03.12.2019 року (далі - договір поруки) (а.с. 18 - 20).

Відповідно до пункту 1.1 договору поруки поручитель поручається перед гарантом за належне виконання Акціонерним товариством "Науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут гірничорудного машинобудування з дослідним заводом" взятих на себе зобов`язань, що витікають із договору про надання банківської гарантії № 23792/18-ГВ від 03.12.2018 року, укладеного між гарантом та принципалом, а саме: протягом 2 (двох) банківських днів з моменту сплати гарантом грошових коштів за банківською гарантією № 23792/18-ГВ на вимогу бенефіціара (або на виконання рішення суду) та отримання від гаранта відповідної вимоги, відшкодувати гаранту в повному обсязі всі витрати (включаючи, але не обмежуючись наступними):

а) суми, фактично сплачені кредитором/гарантом бенефіціару в порядку та у випадках, передбачених гарантією, в межах загальної суми відповідальності гаранта за гарантією, що становить 200 000,00 грн.;

б) збитки, включаючи реальні збитки, упущену вигоду та збитки від інфляційних процесів;

в) судові витрати, понесені кредитором/гарантом за гарантією (далі - зобов`язання).

Згідно з пунктом 1.2. договору поруки, поручитель відповідає перед кредитором/гарантом у повному обсязі. Боржник/принципал і поручитель відповідають перед кредитором/гарантом як солідарні боржники, що означає нічим не обумовлене і абсолютне право кредитора/гаранта вимагати виконання зобов`язань, указаних у пункті 1.1 цього договору, повністю (чи у будь - якій його частині) як від боржника/принципала та поручителя разом так і від кожного окремо.

За приписами пункту 1.3. договору поруки відповідальність поручителя виникає як у випадку виконання боржником/принципалом будь-якої частини зобов`язань, так і при невиконанні боржником/принципалом зобов`язань у цілому.

Пунктом 2.1. договору поруки сторони погодили, що кредитор/гарант набуває право вимагати від поручителя виконання зобов`язання, що випливає з договору гарантії, за умови, якщо в установлений договором гарантії строк виконання боржником/принципалом зобов`язання не будуть виконані, а також за умови обов`язкового направлення поручителю повідомлення з вимогою виконати зобов`язання боржника/принципала.

Поручитель зобов`язаний виконати взяті на себе зобов`язання за цим договором не пізніше 3-х банківських днів з моменту отримання повідомлення від кредитора/гаранта про невиконання боржником/принципалом зобов`язань і необхідності їх виконання поручителем (пункт 2.2. договору).

Повідомлення, що направляється кредитором/гарантом поручителю, повинно бути здійснено у письмовій формі і буде вважатися поданим належним чином, якщо воно надіслано рекомендованим чи цінним листом (за адресою, що вказана у договорі) чи надано особисто поручителю (пункт 2.4. договору).

Пунктом 3.1. договору поруки сторони встановили, що у випадку невиконання чи неналежного виконання взятих на себе зобов`язань за цим договором поручитель сплачує кредитору/гаранту пеню від загальної суми заборгованості боржника/принципала за договором гарантії у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла на час виникнення заборгованості, за кожний день прострочення з дня виникнення зобов`язання поручителя погасити заборгованість боржника/принципала.

Договір поруки набуває чинності з моменту його підписання сторонами, але в будь-якому випадку не раніше дати набуття чинності банківською гарантією (пункт 5.4. договору).

Дія договору поруки закінчується належним виконанням боржником/принципалом взятих на себе зобов`язань за договором гарантії чи виконанням поручителем своїх зобов`язань згідно з умовами цього договору (пункт 5.5. договору).

Рішенням Господарського суду міста Києва від 16.07.2020 року у справі № 910/6241/20 за позовом Акціонерного товариства "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат" до Акціонерного товариства "Банк інвестицій та заощаджень" про стягнення 200 000,00 грн. за гарантією № 23792/18-ГВ від 14.12.2018 року позов задоволено; стягнуто з Акціонерного товариства "Банк інвестицій та заощаджень" на користь Акціонерного товариства "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат" заборгованість у сумі 200 000,00 грн. та судовий збір у сумі 3 000,00 грн. Усього - 203 000,00 грн. (а.с. 11-15).

01.09.2020 року Шевченківським районним відділом ДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 62923794 з примусового виконання рішення Господарського суду міста Києва від 16.07.2020 року у справі № 910/6241/20 про стягнення з Акціонерного товариства "Банк інвестицій та заощаджень" заборгованості в розмірі 203 000,00 грн. (200 000,00 грн. основної заборгованості за гарантією, 3 000,00 грн. - судового збору) та 20 030,00 грн. - виконавчого збору.

На виконання рішення Господарського суду міста Києва у справі № 910/6241/20 Акціонерним товариством "Банк інвестицій та заощаджень" сплачено на користь Акціонерного товариства "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат" 223 757,92 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 883128 від 08.09.2020 року (а.с. 17).

Відповідно до умов договору поруки позивач направив 08.12.2020 року на адресу відповідача цінним листом з описом вимогу № 05-1/04/10038 від 07.12.2020 року про відшкодування фактично сплаченої гарантійної суми - 223 757.92 грн. за банківською гарантією № 23792/18-ГВ від 03.12.2018 року на виконання договору про надання банківської гарантії (а.с. 24, 25).

За інформацією з офіційного сайту АТ "Укрпошта" зазначену вимогу відповідач отримав 04.01.2021 року (а.с. 26, 27), однак свої зобов`язання за договором поруки не виконав, гарантійну суму позивачу не відшкодував, що і є причиною виникнення спору.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Господарське зобов`язання виникає, зокрема із господарського договору (стаття 174 Господарського кодексу України).

Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова вiд зобов`язання або одностороння змiна його умов не допускається, якщо iнше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, iнших актiв цивiльного законодавства.

Відповідно до частин першої, другої статті 200 Господарського кодексу України гарантія є специфічним засобом забезпечення виконання господарських зобов`язань шляхом письмового підтвердження (гарантійного листа) банком, іншою кредитною установою, страховою організацією (банківська гарантія) про задоволення вимог управненої сторони у розмірі повної грошової суми, зазначеної у письмовому підтвердженні, якщо третя особа (зобов`язана сторона) не виконає вказане у ньому певне зобов`язання, або настануть інші умови, передбачені у відповідному підтвердженні.

Зобов`язання за банківською гарантією виконується лише на письмову вимогу управненої сторони.

Згідно з частиною першою статті 199 Господарського кодексу України виконання господарських зобов`язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. До відносин щодо забезпечення виконання зобов`язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Статтею 560 Цивільного кодексу України встановлено, що за гарантією банк, інша фінансова установа, страхова організація (гарант) гарантує перед кредитором (бенефіціаром) виконання боржником (принципалом) свого обов`язку. Гарант відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Статтею 561 Цивільного кодексу України передбачено, що гарантія діє протягом строку, на який вона видана. Гарантія є чинною від дня її видачі, якщо в ній не встановлено інше. Гарантія не може бути відкликана гарантом, якщо в ній не встановлено інше.

Згідно зі ст. 562 Цивільного кодексу України зобов`язання гаранта перед кредитором не залежить від основного зобов`язання (його припинення або недійсності), зокрема і тоді, коли в гарантії міститься посилання на основне зобов`язання.

Відповідно до ст. 563 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого гарантією, гарант зобов`язаний сплатити кредиторові грошову суму відповідно до умов гарантії. Вимога кредитора до гаранта про сплату грошової суми відповідно до виданої ним гарантії пред`являється у письмовій формі. До вимоги додаються документи, вказані в гарантії. У вимозі до гаранта або у доданих до неї документах кредитор повинен вказати, у чому полягає порушення боржником основного зобов`язання, забезпеченого гарантією. Кредитор може пред`явити вимогу до гаранта у межах строку, встановленого у гарантії, на який її видано. Кредитор не може передавати іншій особі право вимоги до гаранта, якщо інше не встановлено гарантією.

Згідно ст. 568 Цивільного кодексу України зобов`язання гаранта перед кредитором припиняється у разі: сплати кредиторові суми, на яку видано гарантію; закінчення строку дії гарантії; відмови кредитора від своїх прав за гарантією шляхом повернення її гарантові або шляхом подання гаранту письмової заяви про звільнення його від обов`язків за гарантією. Гарант, якому стало відомо про припинення гарантії, повинен негайно повідомити про це боржника.

Згідно зі статтею 569 цього Кодексу гарант має право на зворотну вимогу (регрес) до боржника в межах суми, сплаченої ним за гарантією кредиторові, якщо інше не встановлено договором між гарантом і боржником.

Гарант не має права на зворотну вимогу (регрес) до боржника у разі, якщо сума, сплачена гарантом кредиторові, не відповідає умовам гарантії, якщо інше не встановлено договором між гарантом і боржником.

Статтею 553 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку.

Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі.

Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Відповідно до частин першої, другої статті 554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

У разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі (частини перша, друга статті 543 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 598 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

За частинами першою, четвертою статті 559 Цивільного кодексу України (в редакції на час спірних правовідносин) порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання. У разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшився обсяг відповідальності боржника, такий поручитель несе відповідальність за порушення зобов`язання боржником в обсязі, що існував до такої зміни зобов`язання.

Порука припиняється після закінчення строку поруки, встановленого договором поруки. Якщо такий строк не встановлено, порука припиняється у разі виконання основного зобов`язання у повному обсязі або якщо кредитор протягом трьох років з дня настання строку (терміну) виконання основного зобов`язання не пред`явить позову до поручителя. Якщо строк (термін) виконання основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор протягом трьох років з дня укладення договору поруки не пред`явить позову до поручителя. Для зобов`язань, виконання яких здійснюється частинами, строк поруки обчислюється окремо за кожною частиною зобов`язання, починаючи з дня закінчення строку або настання терміну виконання відповідної частини такого зобов`язання.

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України передбачено, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (стаття 530 Цивільного кодексу України).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина перша статті 612 Цивільного кодексу України).

Дійсність банківської гарантії, виконання позивачем своїх зобов`язань гаранта за договором № 23792/18-ГВ від 14.12.2018 підтверджується рішенням Господарського суду міста Києва від 16.07.2020 у справі № 910/6241/20, яке набрало законної сили 07.08.2020 та платіжним дорученням позивача № 883128 від 08.09.2020.

Відповідно до частини четвертої статті 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Тобто обставини встановлені у справі № 910/6241/20 є преюдиційними при розгляді даної справи.

За Договорами поруки Відповідач поручився перед Позивачем за виконання Третьої особи-1 зобов`язань, що випливають з Договору банківської гарантії, укладених між Позивачем та Третьою особою-1.

Відтак, звернення позивача в порядку регресу до відповідача-поручителя з вимогою про відшкодування сплаченої гарантійної суми - 223 757,92 грн. відповідає статтям 553, 554, 569 Цивільного кодексу України.

Докази щодо припинення поруки відповідача з підстав, передбачених статтею 559 цього Кодексу, відсутні.

Відповідно до пункту 2.2 договору поруки відшкодування відповідачем гарантійної суми мало бути здійснено ним не пізніше 07.01.2021 року. Строк виконання грошових зобов`язань настав, докази сплати грошових коштів відсутні.

За таких обставин позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості у сумі 223 757,92 грн. підлягають задоволенню.

Щодо суми пені

Відповідно до ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Невиконання зобов`язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) ст.610 Цивільного кодексу України кваліфікує як порушення зобов`язання.

Відповідно до ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно з ч.1 ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

У відповідності до умов п.3.1. договору поруки, сторони встановлюють, що Поручитель, у випадку невиконання чи неналежного виконання взятих на себе зобов`язань по цьому Договору, виплачує Кредитору/Гаранту пеню від загальної суми заборгованості Боржника/Принципала по Договору гарантії у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла на час виникнення заборгованості, за кожен день прострочення з дня виникнення зобов`язання Поручителя погасити заборгованість Боржника/Принципала.

У зв`язку з несвоєчасним виконанням Відповідачем своїх зобов`язань щодо виплати банківської гарантії, Позивачем останньому нараховано пеню в розмірі 3 310,39 грн. за період з 08.01.2021 року по 21.02.2021 року.

Як вказувалось вище, Поручитель зобов`язаний виконати взяті на себе зобов`язання по цьому Договору, не пізніше 3 банківських днів з моменту отримання повідомлення від Кредитора/Гаранта про невиконання Боржником/принципалом Зобов`язань і необхідності їх виконання Поручителем (п.2.2. договору).

Заявлена позивачем до стягнення пеня у сумі 3 310,39 грн. розрахована ним за період з 08.01.2021 року по 21.02.2021 року із заборгованості у сумі 223 757,92 грн.

Враховуючи те, що факт порушення зобов`язання підтверджений належними та достатніми доказами, а також враховуючи, що сторони у договорі передбачили стягнення пені у разі прострочення сплати кредитних коштів, суд доходить висновку про обґрунтованість вимог позивача щодо стягнення пені.

За результатом здійсненого судом перерахунку арифметичних порушень не встановлено.

За викладеного, вимога позивача про стягнення пені у розмірі 3 310,39 підлягає задоволенню.

Щодо суми 3% річних та інфляційних втрат

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач заявив вимогу про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 827,60 грн. за період з 08.01.2021 року по 21.02.2021 року та інфляційні втрати у розмірі 2 908,85 грн. за період з січня 2021року по лютий 2021 року.

Перевіривши здійснене позивачем нарахування, суд встановив, що розрахунок 3% річних та інфляційних втрат є вірним.

На підставі викладеного, позовні вимоги в частині стягнення 3% річних та інфляційних втрат підлягають задоволенню..

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (частина 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

За частиною 2 статті 74 Господарського процесуального кодексу України у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (частина 4 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

Обов`язок доказування, а отже, і подання доказів відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України покладено на сторони та інших учасників справи, однак, не позбавляє суд, у випадку, передбаченому статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, витребувати у сторони ті чи інші докази.

На підставі статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, встановивши наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і, відповідно, ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачеві у захисті.

На підставі викладеного позовні вимоги підлягають задоволенню.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Щодо судового збору.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у сумі 3 462,07 грн. покладається на відповідача.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 185, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Акціонерного товариства "Банк інвестицій та заощаджень" (04119, м. Київ, вул. Юрія Іллєнка, буд. 83-Д, ) основний борг у сумі 223 757,92 грн., пеню у сумі 3 310,39 грн., 3% річних у сумі 827,60 грн., інфляційні втрати у сумі 2 908,85 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 462,07 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до статті 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано - 07.09.2021 року.

Суддя В.Г. Бєлік