ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.10.2021 справа № 914/2449/21

Господарський суд Львівської області у складі судді Бортник О.Ю. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Мостнафта, м. Мостиська,

до відповідача: Львівського комунального підприємства «Львівський ліхтар», м. Львів,

за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго», м. Львів,

про стягнення 204921,8 грн. збитків.

Розгляд справи здійснювався в порядку спрощеного позовного провадження, без проведення судового засідання та без виклику представників учасників справи.

Суть спору: Товариство з обмеженою відповідальністю Мостнафта, м. Мостиська, звернулось до Господарського суду Львівської області з позовом про стягнення з Львівського комунального підприємства «Львівський ліхтар», м. Львів, 204921,8 грн. матеріальних збитків, а також судового збору. Ухвалою суду про відкриття провадження у справі залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору у справі Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго», м. Львів.

Стислий виклад позиції позивача.

Позивач посилається на те, що 17.12.2020 р. затоплено належне йому на праві власності нежитлове приміщення по вул. І. Боберського, 21, у м. Львові. Вказане підтверджується відповідним актом від 18.12.2020 р., який складено у присутності директора відповідача. Згідно з цим актом причиною затоплення була аварія в системі центрального опалення (прорив труби).

Висновком експертного дослідження № 26-20 від 28.01.2021 р. підтверджується вартість відновлювального ремонту затоплених нежитлових приміщень у розмірі 204921,8 грн. з ПДВ.

Позивач стверджує, що відповідач є балансоутримувачем, обслуговуючою організацією та управителем будинку № 21, який розташований по вул. І. Боберського у м. Львові, в цілому. На підставі приписів п. 6.3.27. Правил технічної експлуатації теплових установок і мереж, затверджених наказом Міністерства палива та енергетики України від 14.02.2007 р. № 71, пунктів 2.3.6. та 2.3.7. Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року за № 927/11207, п. 8 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України 21.07.2005 № 630 (із змінами), Постанови Кабінету Міністрів України від 20.06.2009 № 529 «Про затвердження Типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій», пунктів 8 та 13 Порядку формування тарифів на послуги з централізованого постачання холодної води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 № 869, статей 1, 13, 19, 21 та 31 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок щодо утримання в належному технічному стані, здійснення технічного обслуговування та ремонту внутрішньобудинкових мереж, вжиття заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій відноситься до обов`язків виконавця послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, тобто до обов`язків відповідача.

Стислий виклад заперечень відповідача.

Відповідач у відзиві просить відмовити у задоволенні позову повністю, посилаючись на те, що ЛКП «Львівський ліхтар» не є правонаступником ЛКП «Навколо базару». На підставі Розпорядження № 28 від 23.01.2019 р. Франківської районної адміністрації будинок № 21 по вул. Боберського списаний з балансового обліку ЛКП «Навколо базару».

Відповідач не є балансоутримувачем вказаного будинку. Відповідач стверджує, що актом готовності будинку № 21 по вул. І. Боберського у м. Львові до опалювального періоду від 29.07.2020 р., який складено за участі теплопостачальної організації, актом на гідравлічне випробування трубопроводів від 29.07.2020 р., актом загального огляду будинку від 21.09.2020 р. та актом профілактичного огляду системи центрального опалення від 25.11.2020 р. підтверджується виконання відповідачем усіх необхідних оглядів та дій, спрямованих на утримання внутрішньобудинкових мереж центрального опалення у належному технічному стані.

Відповідач посилається на те, що позивач не довів протиправності поведінки Львівського комунального підприємства «Львівський ліхтар» та наявності причинно-наслідкового зв`язку між такою поведінкою та завданою позивачу шкодою.

Відповідач заперечує щодо розміру шкоди, посилаючись на те, що долучений позивачем експертний висновок не є належним та допустимим доказом, оскільки у ньому не зазначено про обізнаність експерта про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок і про виготовлення його для подання до суду. Відповідач просить визнати цей висновок недопустимим доказом та не приймати його до уваги.

Крім цього, відповідач заперечує проти включення до вартості відновлювального ремонту 20 % податку на додану вартість, оскільки такі послуги можуть надаватись й суб`єктами господарювання, які не є платниками ПДВ.

Відповідач звертає увагу й на ту обставину, що позивач не надав доказів понесення ним витрат по відновлювальному ремонту приміщення.

Стислий виклад пояснень третьої особи у справі.

ЛМКП «Львівтеплоенерго» у відзиві просить позов задовольнити та стягнути з балансоутримувача та управителя будинку, яким є відповідач, матеріальні збитки позивача, посилаючись на норми статей 24, 25 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та п. 15 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 р. № 830.

Стислий виклад відповіді позивача на відзив.

Позивач вважає, що затоплення належного йому приміщення сталось за умов неналежного утримання відповідачем внутрішньобудинкової опалювальної системи, за технічний стан якої, в силу приписів ст.ст. 1, 13, 23, 24 та 25 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст.ст. 176, 178 ЦК України, Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 р. № 45, п. 1.2.6. Примірного переліку послуг з утримання будинків, споруд, прибудинкових територій та послуг з ремонту приміщень, будинків, споруд, затвердженого наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 10 серпня 2004 р. № 150, Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 р. № 76, п. 32 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 р., п. 6.3.3., 6.3.7., 6.3.13., 6.3.27. Правил технічної експлуатації теплових установок і мереж, затверджених наказом Міністерства палива та енергетики України від 14.02.2007 р. № 71, відповідальність несе відповідач. Відповідач зобов`язаний відшкодувати позивачу шкоду, заподіяну його майну, внаслідок неналежного надання послуг.

Щодо висновку експерта, то позивач посилається на те, що відповідач не надав жодних доказів на спростування цього висновку і зазначеної у ньому вартості відновлювального ремонту. Позивач зазначає, що послуги з відновлювального ремонту є об`єктом оподаткування ПДВ.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 16.08.2021 р. відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження, без проведення судового засідання та без виклику сторін, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору у справі, на стороні відповідача Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго», м. Львів.

Відповідачем заявлено клопотання від 03.09.2021 р. про визнання висновку експерта по результатах проведення експертного будівельно-технічного дослідження від 28.01.2021 р. за № 26-20 недопустимим та не прийняття його до уваги судом.

Мотивувальна частина рішення.

Враховуючи зміст позовної заяви, характер спірних правовідносин між сторонами, до переліку обставин, які є предметом доказування у справі, належить доказування існування обставин, які надають право позивачу на відшкодування йому відповідачем 204921,8 грн. вартості відновлювального ремонту (розміру завданої матеріальної шкоди) або ж спростування наявності наведеної вище обставини учасником справи, який має у справі протилежний процесуальний інтерес.

Вичерпний перелік доказів, якими сторони та третя особа підтверджують або спростовують наявність обставин, які є предметом доказування у справі, зазначено ними в додатках до позовної заяви, відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив та інших заявах у справі.

З огляду на характер спірних правовідносин, вірогідність наявних у матеріалах справи доказів суд застосовує викладені нижче норми права та визнає встановленими такі обставини.

Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно серії ССВ № 221925 (а.с. 12) та Договором № 1678 купівлі-продажу нежитлових приміщень способом викупу від 20 липня 2006 р., який зареєстровано в реєстрі за № 1676 (а.с. 13-16), підтверджується факт набуття позивачем права власності на нежитлові приміщення під літ. від « 1» по « 18», загальною площею 196,8 кв. м у м. Львові по вул. Боберського І., будинок 21.

Договором № 201/3 від 01 січня 2020 р. (а.с. 52-58) підтверджується факт укладення між сторонами у справі договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком. Відповідно до умов цього договору (пункти 1, 5, 8, 10, 21, 32) відповідач зобов`язувався надавати позивачу послугу з управління багатоквартирним будинком (послугу з управління), за адресою: м. Львів, вул. Боберського, 21 та має загальну площу 196,8 м. кв (далі - будинок), а позивач зобов`язувався оплачувати управителю (відповідачу) послугу з управління, згідно з вимогами законодавства та умовами цього Договору (п. 10 Договору).

Сторони погодили, що послуга з управління полягає у забезпеченні відповідачем належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна будинку та його прибудинкової території. Послуга з управління включала в себе: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку тощо.

Відповідно до умов Договору позивач мав право: одержувати від управителя (відповідача) своєчасно та належної якості послугу з управління, згідно із законодавством та умовами цього договору; на відшкодування збитків, завданих його майну, шкоди, заподіяної його життю або здоров`ю внаслідок неналежного надання або ненадання послуги з управління та незаконного проникнення управителем в належне йому житло (інший об`єкт нерухомого майна) тощо. Відповідач, згідно з умовами Договору, зокрема зобов`язувався: забезпечувати належне утримання спільного майна багатоквартирного будинку та прибудинкової території відповідно до нормативних вимог і цього договору, від власного імені укладати з підрядниками необхідні договори про виконання окремих робіт та послуг; своєчасно проводити підготовку будинку до експлуатації в осінньо-зимовий період; своєчасно та власним коштом проводити роботи з усунення виявлених неполадок, пов`язаних з отриманням споживачем послуги з управління, що виникли з його вини; інформувати співвласників багатоквартирного будинку про необхідність капітального ремонту (заміни) спільного майна багатоквартирного будинку (шляхом повідомлення уповноваженої особи співвласників) тощо.

Сторони передбачили, що відповідач несе відповідальність: за невиконання та/або неналежне виконання умов цього договору; за шкоду, заподіяну спільному майну, правам та законним інтересам співвласників внаслідок невиконання або неналежного виконання управителем своїх обов`язків; за шкоду, заподіяну третім особам внаслідок невиконання або неналежного виконання ним своїх обов`язків.

Договір укладено з 01 січня строком на 1 рік.

Наявною у матеріалах справи належно завіреною копією акту від 18.12.2020 р. (а.с. 18), який складено комісією у складі головного інженера, сл. сантехніків ЛКП «Львівський ліхтар», підтверджується та обставина, що 17.12.2020 р. у будинку № 21 на вул. І. Боберського у м. Львові в поверховому перекритті між 1-им та 2-им поверхами 3-го під`їзду (в закритій технічній ніші між квартирою № 42 та квартирою № 43 даного житлового будинку) сталась аварія в системі центрального опалення (прорив трубопроводу). Внаслідок цієї аварії затоплено нежитлове приміщення 1-го поверху вищевказаного житлового будинку, яке належить ТзОВ «Мостнафта». Під час залиття у згаданому приміщенні пошкоджено: Приміщення № 2 (кабінет) - стіни, підлога (ламінат), стеля (часткове руйнування конструкцій); Приміщення № 3 (кабінет) - стіни, підлога (ламінат), стеля; Приміщення № 4 (кабінет) - підлога (ламінат); Приміщення № 10 (кабінет) - підлога (ламінат); Приміщення № 11 (коридор) - стіни, стеля.

Позивач звернувся до відповідача з заявою № 21/01 від 05.02.2021 р., в якій просив компенсувати йому суму збитків, завданих залиттям, з метою приведення нежитлового приміщення до первинного стану. Суму збитків позивачем визначено у розмірі, вказаному в висновку експертного дослідження № 26-20 від 21.01.2021 р., який долучено до заяви. Заяву відповідач отримав 10.02.2021 р., що підтверджується його штампом та підписом відповідального працівника на заяві (а.с. 46).

Належне позивачу нежитлове приміщення, яке було затопленим, знаходиться у житловому будинку, про що вказано у самому Акті від 18.12.2020 р.

Відповідно до частини першої та пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно з частинами першою та другою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Такий висновок суду відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним у його постанові від 01 квітня 2021 р. у справі № 464/5150/16-ц.

З огляду на викладене та з урахуванням визначених частиною 3 статті 2 ГПК України принципів змагальності й диспозитивності господарського судочинства, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а позивач доводить наявність шкоди та її розмір.

Згідно з п.15 «Правил надання послуги з постачання теплової енергії», затверджених постановою Кабінету міністрів України від 21 серпня 2019 р. №830, обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання повинно здійснюватися відповідно до «Порядку обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води», затвердженого наказом Мінрегіону від 15 серпня 2018 р. №219.

Дія цього Порядку поширюється на управителів або інших осіб, уповноважених співвласниками багатоквартирного будинку на виконання робіт з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води, а також виконавців комунальних послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення у разі укладення з ними споживачами індивідуальних договорів про надання такої послуги з використанням та обслуговуванням внутрішньобудинкових мереж (п. 2 Порядку).

Відповідно до п. 4 згаданого вище Порядку обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води багатоквартирного будинку (далі - внутрішньобудинкові системи) здійснюється виконавцем та включає комплекс робіт з технічного обслуговування та проведення поточного ремонту внутрішньобудинкових систем від зовнішньої поверхні стіни будинку до точки приєднання житлового (нежитлового) приміщення протягом усього періоду їх експлуатації.

Відповідач (управитель) на підставі п. 3 Порядку та Договору № 201/3 про надання послуги з управління багатоквартирним будинком від 01 січня 2020 р. станом на 17.12.2020 р. (дата залиття приміщень позивача) був виконавцем такого обслуговування. Крім цього, суд встановив, що на підставі розпорядження Франківської районної адміністрації Львівської міської ради від 23.01.2019 р. № 28 та ухвали Львівської міської ради № 5632 від 10.10.2019 р. списано з балансового обліку ЛКП «Навколо базару» будинок № 21 по вул. Боберського І. у м. Львові та припинено ЛКП «Навколо базару» шляхом його приєднання до Львівського комунального підприємства «Львівський ліхтар» (а.с. 47-50).

Актом від 18.12.2020 р., який складено працівниками відповідача, підтверджується прорив трубопроводу в системі центрального опалення в поверховому перекритті між 1-им та 2-им поверхами 3-го під`їзду (в закритій технічній ніші між квартирами житлового будинку), тобто на проміжку внутрішньобудинкової системи теплопостачання від зовнішньої поверхні стіни будинку до точки приєднання житлового (нежитлового) приміщення.

Аварія, внаслідок якої затоплено нежитлове приміщення відповідача, сталась у багатоквартирному житловому будинку. Умовами договору № 201/3 та актом від 18.12.2020 р. (а.с. 18) підтверджується та обставина, що належні відповідачу нежитлові приміщення розташовані у багатоквартирному житловому будинку № 21 на вул. Боберського І. у м. Львові.

Згідно з ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» в редакції, яка діяла станом на 17.12.2020 р., послуга з управління багатоквартирним будинком, про надання якої між сторонами у справі укладено відповідний договір № 201/3, є житловою послугою, що належить до житлово-комунальних послуг.

Таким чином, спірні правовідносини між сторонами у справі виникли у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг і регулюються нормами Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Згідно з приписами пункту 3 частини першої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач житлово-комунальних послуг має право на відшкодування збитків, завданих його майну, шкоди, заподіяної його життю або здоров`ю внаслідок неналежного надання або ненадання житлово-комунальних послуг та незаконного проникнення в належне йому житло (інший об`єкт нерухомого майна).

Частиною другою статті 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що виконавець зобов`язаний, серед іншого: забезпечувати своєчасність надання, безперервність і відповідну якість комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, у тому числі шляхом створення системи управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів; своєчасно проводити підготовку об`єктів житлово-комунального господарства до експлуатації в осінньо-зимовий період; своєчасно та власним коштом проводити роботи з усунення виявлених неполадок, пов`язаних з наданням комунальних послуг, що виникли з його вини; вживати заходів до ліквідації аварій, усунення порушень якості послуг у строки, встановлені законодавством. Згідно з частиною 4 цієї ж статті вищезгаданого Закону управитель багатоквартирного будинку зобов`язаний: забезпечувати належне утримання спільного майна багатоквартирного будинку та прибудинкової території відповідно до нормативних вимог і договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, від власного імені укладати з підрядниками необхідні договори про виконання окремих робіт та послуг; інформувати співвласників багатоквартирного будинку про необхідність капітального ремонту (заміни) спільного майна багатоквартирного будинку; за рішенням співвласників багатоквартирного будинку та в межах виділених ними коштів організовувати виконання та виступати замовником робіт з капітального ремонту (заміни) спільного майна багатоквартирного будинку.

Отже саме на відповідача Договором № 201/3, нормами Порядку обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води, затвердженого наказом Мінрегіону від 15 серпня 2018 р. №219, та Закону України «Про житлово-комунальні послуги» покладено обов`язок з утримання в належному та справному стані спільного майна будинку, до якого належить внутрішньобудинкова система теплопостачання. Докази укладення індивідуальних договорів про надання послуги теплопостачання, за умовами яких обслуговування такої системи здійснюється виконавцем послуги з теплопостачання, у матеріалах справи немає. Третя особа у справі факт укладення таких договорів заперечує у листі № 18-5045 від 06.05.2021 р. (а.с. 51) та у відзиві.

Відповідач не надав суду доказів того, що аварія сталась внаслідок форс-мажорних обставин, чи винної і протиправної поведінки будь-яких інших осіб, крім відповідача. Тому саме відповідач повинен нести відповідальність за спричинення майнової шкоди власнику нежитлового приміщення у багатоквартирному житловому будинку № 21 по вул. Боберського І. у м. Львові внаслідок прориву трубопроводу в системі центрального опалення в поверховому перекритті між 1-им та 2-им поверхами 3-го під`їзду (в закритій технічній ніші між квартирами житлового будинку).

Долучені відповідачем до матеріалів справи акти: готовності будинку № 21 по вул. І. Боберського у м. Львові до опалювального періоду від 29.07.2020 р.; на гідравлічне випробування трубопроводів від 29.07.2020 р.; загального огляду будинку від 21.09.2020 р. та профілактичного огляду системи центрального опалення від 25.11.2020 р. підтверджують факти проведення відповідачем оглядів та випробувань. Однак ці акти не спростовують доводів позивача про те, що шкоду йому заподіяно з вини відповідача, яким надано послуги неналежної якості. Вказані докази не підтверджують того факту, що аварія в системі центрального опалення будинку (прорив трубопроводу) зумовлена винними діями чи бездіяльністю третіх осіб або ж дією випадку чи непереборної сили тощо. Ці докази не спростовують доводів позивача про неналежне виконання відповідачем взятих на себе обов`язків. Прорив внутрішньобудинкового трубопроводу системи центрального опалення житлового будинку у місці загального користування, за відсутності доказів спричинення такого дією зовнішніх, незалежних від відповідача сил, непереборною силою, чи діяльністю будь-яких інших осіб, свідчить про неналежне виконання відповідачем обов`язків управителя багатоквартирного житлового будинку.

Вирішуючи питання щодо розміру шкоди, яка підлягає стягненню на користь позивача, суд бере до уваги подані позивачем Локальний кошторис з розрахунком договірної ціни та висновок експертного дослідження № 26-20 від 28.01.2021 р. Вказані документи складено на замовлення ТзОВ «Мостнафта» фахівцем, який має: вищу будівельно-технічну освіту, спеціальність інженер-будівельник, освітньо-кваліфікаційний рівень «спеціаліст», стаж роботи за спеціальністю 25 років, кваліфікацію судового експерта з правом проведення будівельно-технічних досліджень по спеціальностях: «Дослідження об`єктів нерухомості, будівельних матеріалів, конструкцій та відповідних документів, визначення оціночної вартості будівельних об`єктів та споруд».

Відповідачем суду не надано доказів, які б спростовували фаховість та кваліфікацію виконавця висновку або свідчили про неправдивість висновку чи розрахунку вартості відновлювального ремонту затоплених нежитлових приміщень, або локального кошторису. Відповідач свого розрахунку вартості відновлювального ремонту затоплених приміщень позивача суду не надав.

Суд погоджується з доводами відповідача про те, що поданий позивачем висновок експертного дослідження № 26-20, складений 28.01.2021 р., не відповідає вимогам ст. 98 ГПК України. У висновку не зазначено про те, що експерт попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Цей висновок замовлено ТзОВ «Мостнафта», яке станом на 23 грудня 2020 р. не було та не могло бути учасником справи № 914/2449/21 (позовна заява у справі надійшла до суду 11.08.2021 р.). Однак, згідно з статтею 73 ГПК України, засобами доказування є не лише висновки експертів. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. До засобів доказування належать й письмові докази. Тому суд бере до уваги висновок експертного дослідження № 26-20 та локальний кошторис № 1 на ремонтно-відновлювальні роботи, оскільки вони відповідають вимогам статті 91 ГПК України. В зв`язку з наведеним суд відмовляє відповідачу у задоволенні клопотання про визнання таких доказів недопустимими. У матеріалах справи немає та відповідачем суду не подані докази, які б спростовували належність, допустимість та достовірність кожного із цих письмових доказів окремо, а також їхню вірогідність і їхній взаємний зв`язок із іншими доказами у справі у їх сукупності.

Щодо посилань відповідача на необґрунтованість включення у розмір відновлювального ремонту (розмір завданої матеріальної шкоди) податку на додану вартість, то відповідачем суду не надано доказів того, що витрати, які мусить зробити позивач для проведення відновлювального ремонту приміщень, не будуть містити податку на додану вартість у складі вартості матеріалів, використаних при ремонті, та у складі наданих йому послуг з відновлювального ремонту. Матеріали та послуги, які необхідні для проведення відновлювального ремонту приміщень позивача, не виключено із числа об`єктів оподаткування податком на додану вартість станом на день розгляду справи судом.

Судовий збір у справі на підставі вимог статті 129 ГПК України покладається на відповідача.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 2, 3, 13, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 129, 236, 238, 240, 241, 242, 247-252, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1.Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Мостнафта» (81300, Львівська область, м. Мостиська, вул. Галицька, 64, ) до Львівського комунального підприємства «Львівський ліхтар» (79013, м. Львів, вул. Коновальця, буд. 27, ) за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» (79040, м. Львів, вул. Данила Апостола, буд. 1, ) задовольнити повністю.

Стягнути з Львівського комунального підприємства «Львівський ліхтар» (79013, м. Львів, вул. Коновальця, буд. 27, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Мостнафта» (81300, Львівська область, м. Мостиська, вул. Галицька, 64, ) 204921,8 грн. збитків та 3073,83 грн. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням суду законної сили.

2. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

3. Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.Ю. Бортник