РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

06.10.2021Справа № 910/12544/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Бондарчук В.В, розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Голденмед», м. Київ

до Державного підприємства «Укрмеддіяльність» Міністерства охорони здоров`я України, м. Київ

про стягнення 361 399,16 грн,

Без повідомлення (виклику) сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Голденмед» (далі - ТзОВ «Голденмед»/позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства «Укрмеддіяльність» Міністерства охорони здоров`я України (далі - ДП «Укрмеддіяльність» МОЗ України/відповідач) про стягнення 361 399,16 грн, у тому числі: 337 500,00 - основного боргу, 13 666,44 грн - пені, 7 458,75 грн - інфляційних втрат та 2 773,97 грн - 3% річних, у зв`язку із неналежним виконанням зобов`язань за договором №02/57 від 22.02.2021.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 05.08.2021 позовну заяву прийняв до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.

Відповідач відзиву на позовну заяву не надав, при цьому, був належним чином повідомлений про відкриття провадження у справі.

Положеннями статті 248 ГПК України передбачено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Отже, за висновком суду, справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

22.02.2021 між Державним підприємством «Укрмеддіяльність» Міністерства охорони здоров`я України (далі - покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Голденмед» (далі - продавець) укладено договір №02/57, відповідно до якого продавець передає у власність покупцеві, а покупець приймає та оплачує медичне обладнання та вироби медичного призначення різні за кодом ДК 021:2015-33190000-8 (Шапочка-берет медична нестерильна НК 024:2019-32297).

Загальна кількість (асортимент, номенклатура), одиниця виміру, ціна за одиницю та загальна ціна товару сторонами у специфікації, яка є невід`ємною частиною договору (додаток №1 до цього договору) (п. 1.1. договору).

Згідно п. 3.1. договору ціни на товар вказуються у специфікації з урахуванням податків і зборів, що сплачуються або мають бути сплачені, витрат на транспортування, страхування, навантаження, розвантаження, сплату митних тарифів, усіх інших витрат та відповідно до цін, діючих на ринку на дані товари.

В п. 3.3. договору сторони погодили, що загальна сума договору складає 337 500,00 грн.

У відповідності до п. 4.1. договору оплата товару здійснюється в розмірі повної вартості товару шляхом безготівкового переказу на поточний рахунок продавця, вказаний у реквізитах у цьому договорі, в національній валюті України. Покупець повинен оплатити поставлений товар не пізніше 30 банківських днів з дати поставки товару продавцем, на підставі рахунку та видаткової накладної.

Відповідно до п. 5.1. договору строк постачання товару: 15.03.2021.

Строк цього договору починається з моменту його підписання і діє до 31.12.2021 (п. 10.1. договору).

На виконання умов цього договору сторонами підписана специфікація, в якій сторони погодили поставку товару на загальну суму 337 500,00 грн.

19.02.2021 позивач поставив, а відповідач прийняв товар на загальну суму 337 500,00 грн, що підтверджується підписаною представниками сторін видатковою накладною № 443.

Відповідач в порушення умов договору за поставлений товар не розрахувався, внаслідок чого у ДП «Укрмеддіяльність» МОЗ України виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 337 500,00 грн, що також підтверджується підписаним сторонами актом звірки взаємних розрахунків від 27.05.2021.

Отже, внаслідок неналежного виконання відповідачем зобов`язань щодо своєчасної оплати за поставлений товар, позивач просить суд стягнути з ДП «Укрмеддіяльність» МОЗ України борг у розмірі 337 500,00 грн, пеню в сумі 13 666,44 грн, 3% річних у розмірі 2 773,97 грн та інфляційні втрати в сумі 7 458,75 грн, нараховані на суму боргу за період з 05.04.2021 по 13.07.2021.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 ГК України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч. 1 ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

У відповідності до положень ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частина 1 статті 193 ГК України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 ГК України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Положеннями статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Отже, судом вище встановлено, що 22.02.2021 між позивачем та відповідачем укладено договір №02/57, відповідно до якого позивачем поставлено, а відповідачем прийнято товар на загальну суму 337 500,00 грн, що підтверджується підписаною сторонами видатковою накладною.

Проте, відповідач за поставлений товар не розрахувався, внаслідок чого у ДП «Укрмеддіяльність» МОЗ України утворилась заборгованість у сумі 337 500,00 грн, що також підтверджується підписаним сторонами актом звірки взаємних розрахунків.

Статтею 530 ЦК України вставлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

У відповідності до п. 4.1. договору оплата товару здійснюється в розмірі повної вартості товару шляхом безготівкового переказу на поточний рахунок продавця, вказаний у реквізитах у цьому договорі, в національній валюті України. Покупець повинен оплатити поставлений товар не пізніше 30 банківських днів з дати поставки товару продавцем, на підставі рахунку та видаткової накладної.

Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Частиною 1 ст. 614 ЦК України визначено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. При цьому відсутність своєї вини відповідно до ч. 2 ст. 614 ЦК України доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до вимог ст.ст. 76, 77 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Ураховуючи встановлене, суд дійшов висновку, що ДП «Укрмеддіяльність» МОЗ України порушено умови договору №02/57 від 22.02.2021 та положення ст. 526 ЦК України, ст. 193 ГК України, що має наслідком задоволення вимог позивача про стягнення заборгованості у розмірі 337 500,00 грн.

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача пеню у розмірі 13 666,44 грн, 3% річних в сумі 2 773,97 грн та інфляційні втрати у розмірі 7 458,75 грн, нараховані на суму боргу за період з 05.04.2021 по 13.07.2021.

У відповідності до ч. 1 ст. 216 ГК України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно зі ст. 218 ГК України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинення ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведено, що ним вжито усіх належних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Штрафними санкціями згідно ч. 1 ст. 230 ГК України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 ЦК України).

Відповідно до п. 9.2. договору у випадках, не передбачених цим договором, сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством України.

В силу положень ч. 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Крім того, відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, суд перевірив надані позивачем розрахунки пені, 3% річних та інфляційних втрат, і встановив, що їх розмір обчислено позивачем арифметично вірно, відповідно вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно статті 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 254 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Голденмед» задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства «Укрмеддіяльність» Міністерства охорони здоров`я України (01021, місто Київ, вулиця Грушевського, будинок 7; ідентифікаційний код 25885270) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Голденмед» (04210, місто Київ, проспект Героїв Сталінграда, будинок 2Г, корпус 1; ідентифікаційний код 43703861) 337 500 (триста тридцять сім тисяч п`ятсот) грн 00 коп. - основного боргу, 13 666 (тринадцять тисяч шістсот шістдесят шість) грн 44 коп. - пені, 7 458 (сім тисяч чотириста п`ятдесят вісім) грн 75 коп. - 3% річних, 2 773 (дві тисячі сімсот сімдесят три) грн 97 коп. - інфляційних втрат та 5 420 (п`ять тисяч чотириста двадцять) грн 99 коп. - судового збору.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів в порядку, передбаченому ст.ст. 253-259, з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Суддя В.В. Бондарчук