ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

11 жовтня 2021 року Справа № 903/820/21

Господарський суд Волинської області у складі судді Якушевої І.О., розглянувши заяву Волинського національного університету імені Лесі Українки про забезпечення позову до пред`явлення позову №03-28/03/3035 від 07.10.2021 (без виклику сторін),

в с т а н о в и в:

07.10.2021 Волинський національний університет імені Лесі Українки звернувся до господарського суду з заявою про забезпечення позову шляхом заборони Акціонерному товариству «Оператор Газорозподільної системи «Волиньгаз» та ТОВ «Волиньгаз Збут» припиняти (обмежувати) постачання природного газу Волинському національному університету імені Лесі Українки, вчиняти будь-які інші дії, що можуть призвести до припинення постачання природного газу до набрання законної сили судовим рішенням у справі за позовом Волинського національного університету імені Лесі Українки до ТОВ «Волиньгаз Збут» про зобов`язання виконувати умови договору №8-18В/41АВ37-852-21 від 01.02.2021.

На обгрунтування забезпечення позову заявник посилається на те, що він має намір звертатися з позовом до суду про зобов`язання ТОВ «Волиньгаз Збут» виконувати умови договору №8-18В/41АВ37-852-21 від 01.02.2021, оскільки 29.09.2021 товариство надіслало лист, в якому повідомило про одностороннє розірвання укладеного між ними договору та припинення постачання природного газу з 04.10.2021. 05.10.2021 надійшло повідомлення про зміну ціни природного газу. 07.10.2021 отримано повідомлення від АТ «Волиньгаз» про припинення (обмеження) газопостачання у зв`язку із відсутністю університету в реєстрі споживачів.

Заявник вважає такі дії ТОВ «Волиньгаз Збут» як відмова від споживача, незаконна одностороння відмова від виконання взятих на себе зобов`язань за чинним договором №8-18В/41АВ37-852-21 від 01.02.2021, неправомірними.

Також заявник зазначає, що існує крайня необхідність не допустити припинення постачання природного газу університету у зв`язку з початком опалювального сезону з метою забезпечення навчання та проживання в гуртожитках тисячної аудиторії студентів, які мають право на безпечні та нешкідливі умови навчання.

Як на правові підстави забезпечення позову заявник посилається на ст. ст.136, 137, 139 ГПК України.

Відповідно до ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову, зокрема заборонити відповідачу та іншим особами вчиняти певні дії щодо предмету спору.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.ч. 1, 4, 6 ст. 140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з викликом сторін. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

З огляду на приписи ст.ст. 13, 74, 80 ГПК України особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 ГПК, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

До заяви про забезпечення позову заявник подав докази на обгрунтування фактичних обставин, наведених у заяві, які свідчать про загрозу припинення (обмеження) транспортування та постачання природного газу університету.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (частина четверта статті 137 ГПК України).

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Якщо позивач звертається до суду з немайновою позовною вимогою, судове рішення у разі задоволення якої не вимагатиме примусового виконання, то в даному випадку не має взагалі застосуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду (аналогічну правову позицію викладено у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18).

Із змісту заяви випливає, що заявник має намір звертатися до суду з вимогою немайнового характеру, а саме: зобов`язання ТОВ «Волиньгаз Збут» виконання умов договору на постачання природного газу №8-18В/41АВ37-852-21 від 01.02.2021.

Надані на обгрунтування заяви докази (переписка між ТОВ «Волиньгаз Збут», АТ «Волиньгаз» із заявником у вересні жовтні 2021 року) свідчать про доведеність фактичних обставин, з якими закон пов`язує застосування відповідного заходу забезпечення позову, про можливість вчинення ТОВ «Волиньгаз Збут» дій з припинення (обмеження) постачання природного газу, а АТ «Волиньгаз» - дій з припинення (обмеження) транспортування природного газу університету.

У разі припинення газопостачання у заявника виникне потреба звертатися до суду з новими позовами для захисту свого права.

Застосування заходів, про які просить заявник, не завдасть шкоди майновому стану ТОВ «Волиньгаз Збут», АТ «Волиньгаз» і не створить для них ризиків завдання збитків, оскільки обраний захід забезпечення позову має тимчасовий характер - на період вирішення спору судом.

Оскільки існує реальна загроза припинення газопостачання заявника в осінній період і можливість настання негативних наслідків для університету як закладу освіти, завданням якого є створення належних умов для забезпечення навчального процесу, для проживання студентів в гуртожитках підлягає до задоволення заява про забезпечення позову.

Відповідно до ч. 4 статті 236 Господарського процесуального кодексу України, задовольняючи заяву університету, суд враховує правові висновки, викладені в постановах Верховного Суду від 29.04.2021 у справі № 904/7013/20 та від 30.04.2021 у справі № 904/7011/20.

Відповідно до ст.140 ГПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Заява Волинського національного університету імені Лесі Українки про забезпечення позову відповідно до п.6 ч.1 ст. 139 ГПК України не містить пропозицій позивача щодо зустрічного забезпечення.

Частиною першою статті 141 ГПК України передбачено право, а не обов`язок суду вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення), а тому розгляд судом заяви про забезпечення позову, яка не містить пропозиції щодо зустрічного позову, не є порушенням норм статей 139, 140 ГПК України.

Такого правового висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в постанові від 20.08.2020 у справі №910/6503/19.

Частиною 1 статті 144 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала господарського суду про забезпечення позову є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 136, 137, 138, 139, 140, 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

у х в а л и в:

1. Заяву Волинського національного університету імені Лесі Українки про забезпечення позову до пред`явлення позову №03-28/03/3035 від 07.10.2021 задовольнити.

2. Заборонити Акціонерному товариству «Оператор газорозподільної системи «Волиньгаз» (вул. Івана Франка, 12, м. Луцьк, 43000, ) та Товариству з обмеженою відповідальністю «Волиньгаз Збут» (пр-т Молоді, 14А, м. Луцьк, 43000, ) припиняти (обмежувати) постачання природного газу Волинському національному університету імені Лесі Українки та вчиняти будь-які інші дії, що можуть призвести до припинення постачання природного газу.

3. Питання про скасування заходів забезпечення позову вирішити в порядку, встановленому ст. 145 ГПК України.

4. Ухвала господарського суду набирає законної сили з моменту її підписання.

5. Ухвала підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень, та є виконавчим документом відповідно до Закону України "Про виконавче провадження".

6. Строк пред`явленням ухвали про вжиття заходів до забезпечення позову до виконання становить три роки - до 12.10.2024.

7. Стягувачем за цією ухвалою є Волинський національний університет імені Лесі Українки (пр-т. Волі, 13, м. Луцьк, 43000, ).

8. Боржниками за цією ухвалою є Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Волиньгаз» (вул. Івана Франка, 12, м. Луцьк, 43000, ); Товариство з обмеженою відповідальністю «Волиньгаз Збут» (пр-т Молоді, 14А, м. Луцьк, 43000, ).

Ухвала про забезпечення позову підлягає оскарженню в апеляційному порядку до апеляційного господарського суду, у межах апеляційного округу якого знаходиться місцевий господарський суд в строки визначені ст. 256 ГПК України.

Оскарження ухвали про вжиття заходів забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Інформацію по справі можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://vl.arbitr.gov.ua.

Дата підписання повного тексту ухвали: 11.10.2021.

Суддя І. О. Якушева