ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" вересня 2021 р. Справа№ 910/18720/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Буравльова С.І.

суддів: Шапрана В.В.

Андрієнка В.В.

секретар Рибчич А.Ю.

за участю

представників: позивача - Захарчук К.О.

відповідача - Суховерська О.В.

розглянувши апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Тимковича Василя Васильовича

на рішення Господарського суду м. Києва від 19.05.2021 р. (повне рішення складено 27.05.2021 р.)

у справі № 910/18720/20 (суддя - Лиськов М.О.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича компанія Простір"

до Фізичної особи-підприємця Тимковича Василя Васильовича

про стягнення 147500,00 грн

та за зустрічним позовом Фізичної особи-підприємця Тимковича Василя Васильовича

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича компанія Простір"

про стягнення 65000,00 грн та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробнича компанія Простір" звернулося з позовом до Фізичної особи-підприємця Тимковича Василя Васильовича про стягнення 147500,00 грн за договором № Т-17-2019 від 09.09.2019 р., з яких: 65000,00 грн - передоплата, 82500,00 грн - штрафні санкції.

Вимоги позивача обґрунтовані тим, що відповідач не виконав свої зобов`язання за укладеним договором щодо надання послуг з налагодження роботи автоматизації, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість перед позивачем з повернення оплаченого авансу та штрафних санкцій.

У грудні 2020 року Фізична особа-підприємець Тимкович Василь Васильович звернувся із зустрічним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича компанія Простір" про стягнення заборгованості за надані послуги у розмірі 65000,00 грн застосувавши аналогію закону, та зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича компанія Простір" підписати акт приймання-передачі виконаних робіт/наданих послуг № 142 від 15.10.2019 р.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 19.05.2021 р. у справі № 910/18720/20 первісні позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з Фізичної особи-підприємця Тимковича Василя Васильовича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича компанія Простір" 65000,00 грн передплати та 32500,00 грн штрафу. У задоволенні решти первісних позовних вимог відмовлено. У задоволенні зустрічних позовних вимог відмовлено повністю.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Фізична особа-підприємець Тимкович Василь Васильович подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржуване рішення суду повністю та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні первісних позовних вимог, а зустрічні позовні вимоги задовольнити повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, позивач за зустрічним позовом посилається на те, що виконання ним робіт за укладеним договором підтверджується заявою свідка Чернавки К.І., оформленої у відповідності до вимог ГПК України, та в якій остання підтверджує факт надання виконавцем замовнику послуг за договором.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 06.07.2021 р. апеляційну скаргу у справі № 910/18720/20 передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Андрієнко В.В., Шапран В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.07.2021 р. апеляційну скаргу у справі № 910/18720/20 залишено без руху на підставі ч. 2 ст. 260 ГПК України та надано заявникові строк на усунення недоліків не більше десяти днів з дня отримання копії ухвали про залишення без руху апеляційної скарги.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.07.2021 р. було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця Тимковича Василя Васильовича та призначено справу № 910/18720/20 до розгляду на 21.09.2021 р.

У судовому засіданні 21.09.2021 р. представники сторін надали усні пояснення по суті апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія встановила наступне.

09.09.2019 р. між Фізичною особою-підприємцем Тимковичем Василем Васильовичем (далі - виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Виробнича компанія «Простір» (далі - замовник) був укладений договір № Т-17-2019 про послуги з розробки системи автоматизації бізнес-процесів підприємства на базі Simbioz ERP (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1 договору виконавець у відповідності до цього договору та додатків до нього надає замовнику послуги з розробки системи автоматизації бізнес-процесів підприємства, названу в договорі про послуги "Системою автоматизації". Перелік інструментів Системи автоматизації був погоджений сторонами договору про послуги та викладений у додатку № 2 до договору про послуги.

Згідно з п. 1.2 договору предметом договору було встановлення виконавцем на обладнанні товариства комп`ютерної системи, яка повинна була бути побудована на основі рішення, що доступно за адресою: www.odoo.com та повинна була містити всі об`єкти та функції, що доступні за адресою http://demo.simbioz.ua.

Як передбачено п. п. 1.3, 1.4 договору, виконавець зобов`язувався передати замовнику доступ до налаштованого серверу, що містить весь вихідний код системи автоматизації та гарантував можливість використання системи автоматизації згідно її функціоналу, а також стабільну роботу системи автоматизації на сервері товариства до 200 окремих (конкурентних) користувачів з конфігурацією Intel Xeon Е5 2/5 Ghz 6c/12t (e.g. E5-1650v2) o 256GB RAM о SATA/SAS RAID-1.

За п 3.1.1 договору виконавець зобов`язаний надати замовнику послуги з навчання персоналу, розробці робочих інструкцій та впровадженню системи автоматизації на робочих місцях в обсязі до 20 робочих годин у вигляді тренінгових занять, 20 робочих годин у вигляді консультацій та 20 робочих годин у вигляді робіт з програмування.

У відповідності до п. 3.1.2 договору сторони домовилися, що виконавець зобов`язується вчасно виконати свої зобов`язання, передбачені цим договором, у разі своєчасного та повного виконання замовником своїх зобов`язань щодо оплати.

Виконавець зобов`язаний надати послуги по встановленню системи автоматизації на обладнанні замовника (п. 3.1.3 договору).

Згідно з п. 3.1.5 договору виконавець зобов`язаний по закінченню виконання робіт виконавець має власними силами провести детальне тестування системи автоматизації на предмет відповідності додатку № 3, скласти акт прийому-передачі виконаних робіт та надання послуг і передати замовнику для підпису.

Відповідно до п 3.1.8 договору виконавець зобов`язаний письмово повідомити замовника про ненадання замовником даних та інформації у строки, визначені договором, протягом одного робочого дня з дня настання такої події, за допомогою засобів, вказаних у договорі. У разі неповідомлення замовника у вищевказані строки, вважається, що виконавець отримав всі необхідні дані та інформацію.

Пунктом 3.1.9 договору сторони передбачили, що виконавець зобов`язаний протягом 2-х робочих днів з моменту підписання цього договору протестувати обладнання замовника щодо придатності такого обладнання для встановлення та стабільної роботи системи автоматизації та надати письмовий висновок. У разі невідповідності обладнання для встановлення та стабільної роботи системи автоматизації, надати замовнику зауваження у письмовій формі щодо усунення виявлених недоліків та узгодити строки їх усунення.

Загальна вартість робіт та послуг за договором складає 130000,00 грн (п. 4.1 договору).

У відповідності до п. 4.2 договору замовник зобов`язується оплатити виконавцеві суму, вказану в п. 4.1 договору, в наступному порядку: передоплата 50% від суми договору здійснюється протягом 3-х робочих днів з моменту отримання від виконавця висновку, визначеного в п. 3.1.9 договору; оплата 50% від суми договору здійснюється протягом 3-х робочих днів після підписання сторонами акту приймання-передачі виконаних робіт.

Як передбачено п. 4.7 договору, у разі невиконання або часткового виконання робіт, якщо таке прострочення триває більше 15 робочих днів від строків, передбачених договором, замовник письмово повідомляє виконавця про такий факт. Виконавець протягом 15 днів з моменту пред`явлення такої вимоги (претензії), зобов`язаний повернути замовнику вартість робіт, які були оплачені та невиконанні за цим договором.

У разі, якщо замовник сплатив виконавцю суму, визначену у п. 4.2 цього договору, а виконавець не приступив до виконання своїх зобов`язань у строки, передбачені договором, замовник має право відмовитися від договору та вимагати від виконавця у триденний термін повернути раніше сплачені грошові кошти. В такому випадку виконавець, окрім повернення основної суми, має сплатити на користь замовника штраф у розмірі 25% від суми договору (п. 5.5 договору).

Згідно з п. 5.7 договору сторони погодили перелік заходів відповідальності, що можуть бути застосовані до виконавця у випадку вчинення дій, пов`язаних з розголошенням конфіденційної інформації, а саме: розірвання договору про надання послуг в односторонньому порядку замовником; стягнення з виконавця штрафу у розмірі 50000,00 грн, відшкодування замовнику документально підтверджених прямих збитків.

Відповідно до п. 6.6 договору виконавець зобов`язаний: захищати та не розголошувати конфіденційну інформацію повністю або в окремій частині, що є предметом цього договору, не обговорювати, не надавати копій, не публікувати та не розголошувати в будь-якій формі третім особам конфіденційної інформації, без отримання попереднього погодження на таке розголошення від роботодавця, використовувати отриману конфіденційну виключно для виконання своїх обов`язків за договором про надання послуг, негайно повідомляти замовника щодо розкриття конфіденційної інформації компетентним державним органам та/або у випадку витребування такої інформації вказаними державними органами, а також у випадку викрадення інформації будь-якими третіми особами впродовж розумного строку, що зазначений договорі.

За п. 6.5 договору сторонами погоджено, що "Конфіденційна інформація" - це будь-яка інформація, яка отримана виконавцем, і не є доступною громадськості, в будь-якій формі, представлена будь-яким способом при розголошенні в будь-який час і будь-яким способом, включаючи, але не обмежуючись наступним: вихідні коди програмного продукту, інформація, ідеї, а також дані, які передає замовник та/або контрагент замовника, які б то не були маркетингові стратегії, плани, фінансова інформація або планування, операції, оцінка продажів, бізнес-плани і результати роботи, щодо типу, структури та особливості бізнес процесів, щодо рівня доходу, прибутків та/або успішності ведення бізнесу, що відноситься до минулої, справжньої або майбутньої діяльності сторони, плани продуктів або послуг, а також інформація про контрагентів, які б то не були специфічна або технічна інформація, винаходи, плани, процеси, процедура, формули, поліпшення, технології або методи, які б то не біли концепції, звіти, дані, ноу-хау, поточні роботи, плани, інструменти розвитку, технічні умови, програмне забезпечення, вихідні коди, коди об`єктів, блок-схеми, бази даних, винаходи, інформація і комерційні таємниці, яка б то не була інша інформація, яка визнана чи повинна бути визнана конфіденційною інформацією, що передається стороні, яка б то не була інша інформація, створена виконавцем, яка містить, відображає або походить від чого-небудь перерахованого вище.

На виконання вимог укладеного договору Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробнича компанія "Простір" 17.09.2019 р. здійснило передплату за послуги у розмірі 65000,00 грн на користь Фізичної особи-підприємця Тимковича Василя Васильовича та надано відповідачу доступ до сервера, на який повинна була бути встановлена система автоматизації.

19.09.2019 р. відповідачем було встановлено систему автоматизації на сервер позивача, після чого останнім було імпортовано в систему автоматизації первинні данні, як це було передбачено умовами договору, а саме:

- базу даних контрагентів Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича компанія "Простір" (замовників та постачальників), яка включала в себе інформацію про юридичні адреси, телефони, адреси електронних поштових скриньок, контактних осіб контрагентів;

- базу даних співробітників Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича компанія "Простір", яка містила персональні данні співробітників, включаючи паспортні данні, адреси та ідентифікаційні коди;

- поточну інформацію про рух грошових коштів на банківських рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича компанія "Простір" за період з 01.01.2020 р.;

- поточну інформацію про укладені Товариством з обмеженою відповідальністю "Виробнича компанія "Простір" угоди, включаючи рахунки на оплати за послуги, що направлялись його контрагентам, записи телефонних переговорів, листування з контрагентами та інше.

Позивач вказує, що відповідач не зміг налагодити роботу системи автоматизації з даними Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича компанія "Простір", в результаті чого вона не відповідала вимогам, передбаченим договором та не виконувала належним чином ті функції, які вона повинна була виконувати, а саме: не була реалізована функція обліку вартості основних засобів та малоцінні швидкозношувані предмети; не була реалізована функція автоматичної загрузки в систему автоматизації стартових довідників контрагентів, що призвело до необхідності вносити всі ці довідники вручну; не була налагоджена функція аналітичного аналізу функціонування обладнання в залежності від виробничої дільниці, на якій воно знаходиться; не реалізовані базові зарплатні схеми, існуючі у позивача; не реалізовано процес обліку результатів регулярних інвентаризацій, що проводяться у позивача; не реалізовані функції, необхідні для роботи в системі автоматизації начальника виробництва; не реалізована функція ведення управлінського обліку на підприємстві касовим методом, запропонована система ведення обліку та бюджетування, що запропонована в системі автоматизації, не відповідає вимогам позивача; не реалізована функція автоматичного обміну даними між системою 1С та системою автоматизації, не в повному обсязі реалізована функція роботи з документами, що забезпечують списання матеріалів в виробництво, не здійснена функція автоматизації розрахунку собівартості, який повинен був здійснюватися на підставі постійного отримання системою автоматизації даних від виробничого обладнання в автоматичному режимі, не була інтегрована в систему автоматизації функція автоматичного попереднього рахунку собівартості, яка існує у позивача; не реалізована функція використання системою автоматизації стандартного українського плану рахунків, система автоматизації не змогла замінити систему 1C 8.3 і Bon Sens, що функціонують у позивача, не була впроваджена система контролю за основними фінансовими показниками позивача, не була впроваджена система статистичного обліку продажів по номенклатурним позиціям; не реалізована функція інформування замовника про статус здійсненного замовлення; не реалізована функція обліку вартості матеріалів в залежності від курсу валют, функція роботи з задачами та контролем за їх виконанням реалізована не в повному обсязі; не реалізована задача по автоматичному формуванню наступних задач менеджерам при виконанні кожного етапу обробки заказу з обов`язковим нагадуванням менеджерам про наявність цих нових задач; не реалізована функція автоматичного видалення з системи автоматизації інформації про контрагентів, що дублюється; не реалізована функція вводу в систему автоматизації інформації про виробничі операції за допомогою сканерів штрих-коду; не реалізована функція швидких продаж для менеджерів роздрібної точки продажу згідно вимог позивача, оскільки не реалізована функція обліку продаж з єдиним складом без виокремлення складів на кожній точці роздрібного продажу; не реалізована функція блокування внесення корегувань фінансових документів і бухгалтерських проводок з зазначеної дати; не реалізована функція блокування можливості корегування документів в закритому періоді; не реалізована функція обмеженого доступу користувачів у відділі продажу до документів, що створені іншими користувачами з відділу продажу; не реалізована функція обліку заробітної плати і звітів з Єдиного соціального внеску та 1ДФ; не реалізована функція обліку виробництва при використанні давальницької сировини; не реалізована функція обліку повернення продукції від покупців; не реалізована функція аналітики продажів та закупівель з метою здійснення бюджетування; не реалізована інтеграція системи автоматизації з платіжною системою LiqPay.

09.07.2020 р. на виконання п. 5.5 договору позивач звернувся до відповідача з вимогою про розірвання договору № Т-17-2019 про послуги з розробки системи автоматизації бізнес-процесів підприємства на базі Simbioz ERP від 09.09.2019 р., повернення передоплати, сплаченої замовником у розмірі 65000,00 грн та сплати штрафних санкцій.

За твердженням позивача, відповідачем було вчинено дії щодо видалення системи автоматизації з сервера Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича компанія "Простір" з усіма первинними даними, що були розміщені в ній позивачем, внаслідок чого було втрачено усі первинні дані, що були імпортовані позивачем в систему автоматизації.

02.09.2020 р. позивач направ на адресу відповідача претензію щодо повернення будь-яким прийнятним способом всіх первинних даних позивача в системі автоматизації та до яких позивачем було втрачено доступ після видалення відповідачем з сервера позивача, та повернення сплаченої ним передоплати у розмірі 65000,00 грн та штрафу.

У відповідь, відповідач направив на адресу позивачу лист № 10 від 11.09.2020 р. з вимогою підписати акт прийому-передачі виконаних робіт № 142 від 15.10.2019 р.

Спір у справі виник у зв`язку з тим, що відповідач, на думку позивача, в порушення умов укладеного договору, свої зобов`язання щодо надання послуг з розробки системи автоматизації бізнес-процесів підприємства не виконав у повному обсязі, у зв`язку з чим зобов`язаний повернути внесену позивачем передоплату. В свою чергу позивач за зустрічним позовом вважає, що ним були надані послуги у повному обсязі та у обсягах, передбачених умовами укладеного договору, в той час як відповідач за зустрічним позовом безпідставно ухиляється від підписання акту прийому-передачі виконаних робіт та здійснення остаточного розрахунку за надані послуги.

За змістом ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона - виконавець, зобов`язується за завданням другої сторони - замовника, надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 903 ЦК України).

Статтею 905 ЦК України визначено, що строк договору про надання послуг встановлюється за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Як передбачено ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Вбачається, що 09.09.2019 р. відповідач за первісним позовом виставив позивачу за первісним позовом рахунок-фактуру на оплату послуг з розробки системи автоматизації бізнес-процесів підприємства на суму 65000,00 грн, який був оплачений позивачем згідно з платіжним дорученням № 4028 від 17.09.2019 р.

Разом з цим, у матеріалах справи відсутні докази на підтвердження факту надання Фізичною особою-підприємцем Тимковичем Василем Васильовичем послуг Товариству з обмеженою відповідальністю «Виробнича компанія «Простір» за укладеним договором.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Як передбачено п. 5.5 договору, у разі якщо замовник сплатив виконавцю суму, визначену у п. 4.2 цього договору, а виконавець не приступив до виконання своїх зобов`язань у строки, передбачені договором, замовник має право відмовитися від договору та вимагати від виконавця у триденний термін повернути раніше сплачені грошові кошти. В такому випадку виконавець, окрім повернення основної суми має сплатити на користь замовника штраф у розмірі 25% від суми договору.

За п. 4.1 договору загальна вартість робіт та послуг за договором складає 130000,00 грн.

Таким чином, сума штрафу у відповідності до п. 5.5 договору складає 32500,00 грн.

Вбачається, що позивач за первісним позовом звертався до відповідача з вимогою повернути будь-яким прийнятним способом всі первинні дані, що були імпортовані позивачем в систему автоматизації та до яких позивачем було втрачено доступ після видалення відповідачем з сервера Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробнича компанія «Простір», повернення сплаченої замовником передоплати у розмірі 65000,00 грн та сплати штрафу у розмірі 25% від суми договору.

Факт направлення вищевказаної претензії підтверджується накладною з трек-номером 912, службовим чеком та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Враховуючи викладене, а також те, що у матеріалах справи відсутні докази на підтвердження надання Фізичною особою-підприємцем Тимковичем Василем Васильовичем послуг за укладеним договором, відповідного акту приймання-передачі наданих послуг між сторонами підписано не було, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про те, що вимога позивача про стягнення з відповідача 65000,00 грн передоплати за договором № Т-17-2019 від 09.09.2019 р. та 32500,00 грн штрафу у відповідності до п. 5.5 договору є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Також за порушення вимоги щодо конфіденційності позивач нарахував та просить стягнути з відповідача за первісним позовом штраф у розмірі 50000,00 грн.

Відповідно до п. 6.5 укладеного договору сторонами погоджено, що в рамах цього договору конфіденційна інформація - це будь-яка інформація, яка отримана виконавцем, і не є доступною громадськості, в будь-якій формі, представлена будь-яким способом при розголошенні в будь-який час і будь-яким способом, включаючи, але не обмежуючись наступним: вихідні коди програмного продукту, інформація, ідеї, а також дані, які передає замовник та/або контрагент замовника, які б то не були маркетингові стратегії, плани, фінансова інформація або планування, операції, оцінка продажів, бізнес-плани і результати роботи, щодо типу, структури та особливості бізнес процесів, щодо рівня доходу, прибутків та/або успішності ведення бізнесу, що відноситься до минулої, справжньої або майбутньої діяльності сторони, плани продуктів або послуг, а також інформація про контрагентів, які б то не були специфічна або технічна інформація, винаходи, плани, процеси, процедура, формули, поліпшення, технології або методи, які б то не були концепції, звіти, дані, ноу-хау, поточні роботи, плани, інструменти розвитку, технічні умови, програмне забезпечення, вихідні коди, коди об`єктів, блок-схеми, бази даних, винаходи, інформація і комерційні таємниці, яка б то не була інша інформація, яка визнана чи повинна бути визнана конфіденційною інформацією, що передається стороні, яка б то не була інша інформація, створена виконавцем, яка містить, відображає або походить від чого-небудь перерахованого вище.

Однак, у матеріалах справи відсутні докази того, що замовником за договором була передана виконавцю інформація, статус якої визначено як конфіденційна.

Крім цього, конфіденційна інформація" - це інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, та яка може поширюватися у визначеному ними порядку за їхнім бажанням відповідно до передбачених ними умов. Тобто, не можна вважати конфіденційною інформацію, яка знаходиться у відкритому доступі для необмеженого кола осіб.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про те, що вимога позивача за первісним позовом про стягнення з відповідача за первісним позовом 50000,00 штрафу за розголошення конфіденційної інформації є необґрунтованою, недоведеною та не підлягає задоволенню.

Стосовно вимог зустрічного позову про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробнича компанія «Простір» на користь Фізичної особои-підприємця Тимковича Василя Васильовича 65000,00 грн вартості наданих, проте не оплачених замовником послуг, та вимоги підписати акт приймання-передачі наданих послуг, колегія зазначає наступне.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

В частині 2 цієї статті визначені способи захисту цивільних прав та інтересів, а саме: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Вбачається, що заявлена позивачем за зустрічним позовом вимога про зобов`язання відповідача за зустрічним позовом підписати акт № 142 від 15.10.2020 р. приймання-передачі наданих послуг за договором не може бути виконана у примусовому порядку, оскільки відсутній механізм виконання такого рішення.

Обраний позивачем за зустрічним позовом спосіб захисту, з урахуванням наявності серед позовних вимог і вимоги про стягнення вартості таких послуг, не є ефективним та не призведе до поновлення прав позивача, оскільки здійснення такої дії як підписання акту залежить виключно від волі відповідача; механізм примусового виконання такого рішення відсутній.

Отже суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що вимога позивача за зустрічним позовом про зобов`язання відповідача за зустрічним позовом підписати акт № 142 від 15.10.2020 р. приймання-передачі наданих послуг по договору є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.

Вимога позивача за зустрічним позовом про стягнення з відповідача за первісним позовом 65000,00 грн вартості наданих замовником послуг також не підлягає задоволенню враховуючи встановлені вище обставини щодо відсутності у матеріалах справи доказів на підтвердження того, що Фізичною особою-підприємцем Тимковичем Василем Васильовичем були надані у повному обсязі послуги з розробки системи автоматизації бізнес-процесів підприємства.

Посилання скаржника на те, що виконання ним робіт за укладеним договором підтверджується заявою свідка Чернавки К.І., оформленої у відповідності до вимог ГПК України, та в якій остання підтверджує факт надання виконавцем замовнику послуг за договором, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки така заява не підтверджує виконання відповідачем за первісним позовом своїх зобов`язань за укладеним договором.

Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі, наведеного не спростовують та відхиляються колегією суддів.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно зі ст. ст. 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 276 ГПК передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вказані обставини, здійснивши перевірку та оцінку всіх належних доказів, наявних у матеріалах справи, апеляційний суд вважає, що рішення Господарського суду м. Києва від 19.05.2021 р. у справі № 910/18720/20 прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга Фізичної особи-підприємця Тимковича Василя Васильовича не підлягає задоволенню.

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання покладаються на скаржника.

Керуючись ст. ст. 267 - 285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Тимковича Василя Васильовича залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду м. Києва від 19.05.2021 р. у справі № 910/18720/20 залишити без змін.

3. Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Фізичну особу-підприємця Тимковича Василя Васильовича.

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту.

Повний текст постанови складено 04.10.2021 р.

Головуючий суддя С.І. Буравльов

Судді В.В. Шапран

В.В.Андрієнко