ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА
про відкриття провадження у справі

11 жовтня 2021 року м. Харків Справа № 913/660/21
Провадження №15/913/660/21
Суддя Смола С.В., розглянувши матеріали
про стягнення 433 241 грн 86 коп.,
Керівник Сватівської окружної прокуратури Луганської області (далі прокурор) 20.09.2021 (дата оформлення відповідного поштового відправлення) звернувся до Господарського суду Луганської області в інтересах держави в особі позивача-1 - Білокуракинської селищної ради, та позивача-2 Відділу освіти Білокуракинської селищної ради, з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «АС» (далі ТОВ «АС») про стягнення з відповідача на користь Відділу освіти Білокуракинської селищної ради коштів у сумі 433 241 грн 86 коп.
Позовні вимоги обґрунтовані наступним.
Відділом освіти Білокуракинської селищної ради 17.11.2017 розміщено на веб-порталі уповноваженого органу з питань закупівель «Prozorro» оголошення №UA-2017-11-17-003500-а про намір здійснити закупівлю природного газу (09123000-7, ДК 021:2015: 09120000-6 Газове паливо) з очікуваною вартістю 3 632 291 грн 04 коп. за бюджетні кошти та розміщено тендерну документацію з вимогами до учасників, предметом закупівлі та проектом договору.
За результатами розгляду цінової пропозиції ТОВ «АС» указаного учасника визнано переможцем та повідомлено про намір укласти договір про закупівлю.
05.01.2018 між Відділом освіти Білокуракинської селищної ради та ТОВ «АС» укладено договір про закупівлю №1, предметом якого є постачання природного газу в необхідних для споживача об`ємах.
У подальшому на адресу Відділу освіти Білокуракинської селищної ради від ТОВ «АС» надійшов ініціативний лист від 22.01.2018 №23/28 щодо укладення додаткових угод у зв`язку зі збільшенням ціни природного газу. У листі в обґрунтування необхідності підвищення ціни за одиницю товару ТОВ «АС» повідомило про рівень індикативних цін на природний газ на підставі біржових торгів ТБ «Українська енергетична біржа», який станом на 01.01.2018 становить 9 687,48 грн 00 коп. за 1 000 м3 природного газу з ПДВ без урахування тарифів на його транспортування мережами операторів ГРМ/ГТС та запропоновано ціну 9 458 грн 70 коп. з урахуванням ПДВ за 1 000 м3 природного газу.
Крім того, від постачальника на адресу споживача надійшов ініціативний лист від 22.01.2018 №23/29 щодо укладення додаткових угод у зв`язку із збільшенням ціни природного газу. У цьому листі в обґрунтування необхідності підвищення ціни за одиницю товару за договором постачання природного газу, ТОВ «АС» повідомило про рівень індикативних цін на природний газ, встановлений та розміщений НАК «Нафтогаз України» на своєму офіційному сайті, згідно з яким ціна природного газу станом на 02.01.2018 становить 10 732 грн 80 коп. за 1 000 м3 природного газу з ПДВ без урахування тарифів на його транспортування мережами операторів ГРМ/ГТС та запропоновано ціну 10 403 грн 28 коп. з урахуванням ПДВ за 1 000 м3 природного газу.
На підтвердження зміни ціни постачальником до листа надано експертні висновки Черкаської торгово-промислової палати датовані від 03.01.2018 №О-05/1 та від 03.01.2018 №О-05/3.
07.02.2018 між сторонами укладено додаткову угоду №2 до договору, якою підвищено ціну на природний газ з 01.01.2018 з 8 600 грн 00 коп. до 9 458 грн 70 коп. за 1 000 м3 природного газу, внаслідок чого зменшено обсяг постачання газу з 329,169 тис. м3 до 299,2856738 тис. м3.
Цього ж дня між сторонами укладено додаткову угоду №3 до договору, якою з 02.01.2018 збільшено ціну природного газу до 10 403 грн 28 коп. за 1 000 м3 природного газу, внаслідок чого зменшено обсяг постачання газу з 299,2856738 тис. м3 до 272,1116225 тис. м3.
Крім того, 07.02.2018 між сторонами укладено додаткову угоду №4 до договору, за якою ціна на природний газ з 01.02.2018 становить 10 152 грн 52 коп. за 1 000 м3 природного газу з урахуванням ПДВ та зменшено вартість договору на 68 180 грн 29 коп. з урахуванням ПДВ, У результаті цього загальна вартість договору склала 2 762 673 грн 11 коп., у т.ч. ПДВ 460 445 грн 52 коп.
У подальшому, 03.07.2018 між сторонами укладено додаткову угоду №5 до договору, якою зменшено суму договору на 45 245 грн 45 коп., а також зменшено обсяг поставки на 6,5086225 тис. м3: з 272,1116225 тис. м3 до 265,603 тис. м3. Також сторони домовились, що загальна вартість договору складається з сум вартості за фактично поставлений газ споживачеві у обсязі 263,603 тис. м3 та становить 2 717 427 грн 66 коп., у т.ч. ПДВ 452 904 грн 61 коп.
Зазначив, що у січні 2018 року при проведенні відкритих торгів щодо закупівлі природного газу ТОВ «АС» отримано ряд експертних висновків щодо вартості природного газу: експертний висновок від 03.01.2018 №0-5/01 Черкаської торгово-промислової палати, згідно з яким середньозважена вартість природного газу станом на 01.01.2018 в Україні становить 9 687 грн 48 коп. за 1 000 м3 природного газу; експертний висновок від 03.01.2018 №0-5/03 Черкаської торгово-промислової палати, за яким вартість природного газу в Україні з 02.01.2018 становить 10 732 грн 80 коп. за 1 000 м3 природного газу, у т.ч. ПДВ.
Отже, постачальник на час укладення договору від 05.01.2018 №1 достовірно знаючи, що вартість природного газу станом на 03.01.2018 становить 10 732 грн 80 коп. за 1 000 м3 природного газу навмисно знизив ціну на газ, тим самим штучно створивши конкуренцію та отримавши перемогу у торгах, що в свою чергу потягло за собою порушення основних принципів публічних закупівель: добросовісної конкуренції серед учасників; максимальної економії та ефективності, відкритості та прозорості на всіх стадіях закупівель.
Указав, що внаслідок укладення додаткових угод від 07.01.2018 №2, №3 ціна за 1 000 м3 природного газу збільшена з 8 600 грн 00 коп. до 10 403 грн 28 коп., тобто на 1 803 грн 28 коп. або на 17,33%. І навіть з урахуванням зменшення ціни додатковою угодою від 07.02.2018 №4 відбулось збільшення ціни за 1 000 м3 природного газу на 15,29%.
Вважає, що додаткові угоди від 07.02.2018 №2, №3 та №4 до договору постачання природного газу від 05.01.2018 №1 укладені з порушенням чинного законодавства та є нікчемними.
Зазначив, що через неналежне виконання своїх зобов`язань щодо поставки Відділу освіти Білокуракинської селищної ради природного газу ТОВ «АС» безпідставно отримало в результаті укладених нікчемних угод, які не тягнуть за собою правових наслідків, 433 241 грн 86 коп.
Крім того, прокурор просить залучити до участі у справі у якості третьої осіб, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивачів Північно-Східний офіс Державної аудиторської служби України.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.09.2021 справа передана на розгляд судді Смолі С.В.
Ухвалою господарського суду від 27.09.2021 позовну заяву прокурора залишено без руху.
05.10.2021 (дата оформлення відповідного поштового відправлення), тобто в межах встановленого судом строку на усунення недоліків, керівник Сватівської окружної прокуратури Луганської області звернувся до суду з поясненням від 05.10.2021 №51-2309 вих-21, яка зареєстрована канцелярією суду 06.10.2021, яке розцінюється судом як заява про усунення недоліків.
У вказаних поясненнях прокурор з посиланням на приписи Бюджетного кодексу України обґрунтував підстави звернення з позовом до суду в інтересах держави в особі позивачів. До пояснень додані копії рішень Білокуракинської селищної ради.
Відповідно до ч.3 ст.174 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього Кодексу.
Розглянувши матеріали позовної заяви у сукупності із заявою про усунення недоліків, господарський суд приходить до висновку, що вони відповідають вимогам ст.ст.162-164 ГПК України; підстав для їх повернення чи відмови у відкритті провадження не встановлено.
Відповідно до ч.ч.3-4 ст.53 ГПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.
Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.
Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.
За змістом ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.1311 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.
Положення п.3 ч.1 ст.1311 Конституції України відсилає до спеціального закону, яким мають бути визначені виключні випадки та порядок представництва прокурором інтересів держави в суді. Таким законом є Закон України «Про прокуратуру».
Законом України «Про прокуратуру» визначено правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також систему прокуратури України. Зокрема, за змістом статті 1 зазначеного Закону прокуратура України становить єдину систему, яка в порядку, передбаченому цим Законом, здійснює встановлені Конституцією України функції з метою захисту прав і свобод людини, загальних інтересів суспільства та держави.
Статтею 23 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.
Відповідно до ч.1, абз.1 ч.3 та абз.1 ч.4 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною 4 цієї статті. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.
Отже, прокурор має право звернутися до господарського суду з позовом в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, або в інтересах держави з позовом, в якому зазначено про відсутність органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, або з позовом в інтересах держави, зазначивши про відсутність у відповідного органу повноважень щодо звернення до господарського суду. При цьому у будь-якому разі наявність підстав для представництва інтересів держави має бути обґрунтована прокурором у позовній заяві відповідно до приписів наведених норм.
Аналіз положень ч.ч.3-4 ст.53 ГПК України у взаємозв`язку зі змістом ч.3 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» дає підстави вважати, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках:
- якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесено відповідні повноваження;
- у разі відсутності такого органу.
Перший «виключний випадок» передбачає наявність органу, який може здійснювати захист інтересів держави самостійно, а другий - відсутність такого органу. Однак підстави представництва інтересів держави прокуратурою у цих двох випадках істотно відрізняються.
У першому випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює неналежно.
Вирішуючи питання щодо наявності підстав для представництва керівником Сватівської окружної прокуратури Луганської області інтересів держави в особі позивача-1 Білокуракинської селищної ради, з наведеними позовними вимогами, господарський суд виходить з наступного.
Згідно зі ст.2 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» місцеве самоврядування в Україні це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України. Місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.
Статтею 6 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що первинним суб`єктом місцевого самоврядування, основним носієм його функцій і повноважень є територіальна громада села, селища, міста.
Згідно зі ст.10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.
Згідно зі ст.327 Цивільного кодексу України у комунальній власності перебуває майно, у тому числі грошові кошти, яке належить територіальній громаді. Управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування.
Частинами 3, 5 ст.16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено,що матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад. Від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.
Згідно з п.23 ч.1 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях селищної ради вирішуються такі питання як розгляд прогнозу місцевого бюджету, затвердження місцевого бюджету, внесення змін до нього; затвердження звіту про виконання відповідного бюджету.
Фінансування Відділу освіти Білокуракинської селищної ради відбувається за рахунок бюджетних коштів селищного бюджету, що виділяються Білокуракинською селищною радою.
Так, рішенням Білокуракинської селищної ради від 22.12.2017 №38/3 «Про селищний бюджет на 2018» вирішено виділити грошові кошти відділу освіти Білокуракинської селищної ради.
Пунктом 1 ч.1 ст.114 Бюджетного кодексу України передбачено, що Верховна Рада Автономної Республіки Крим та відповідні місцеві ради з контролю за дотриманням бюджетного законодавства здійснюють контроль за виконанням рішення про місцевий бюджет.
Статтею 181 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що орган місцевого самоврядування може бути позивачем та відповідачем у судах загальної юрисдикції, зокрема, звертатися до суду, якщо це необхідно для реалізації його повноважень і забезпечення виконання функцій місцевого самоврядування.
На думку господарського суду з наведених положень законодавства випливає, що Білокуракинська селищна рада могла самостійно звернутися до суду із позовом до відповідача з вимогами про повернення безпідставно сплачених коштів у сумі 433 241 грн 86 коп.
Суд відзначає, що не зважаючи на наявність у Білокуракинської селищної ради повноважень щодо звернення до суду з відповідним позовом вона у листі від 16.09.2021 №02-26/4976 на запит Сватівської окружної прокуратури від 14.09.2021 №51-2006 вих-21 повідомила, що будь-які заходи щодо оскарження чи визнання недійсними додаткових угод №2, №3 та №4 до договору постачання природного газу від 05.01.2018 №1 нею не вживалися та їх вжиття не планується у зв`язку з повним виконанням умов вказаного договору та додаткових угод до нього.
Також листом від 16.09.2021 №02-26/4983 Білокуракинська селищна рада повідомила Сватівську окружну прокуратуру, що не заперечує проти представництва прокуратурою її інтересів у суді з питання повернення безпідставно надмірно сплачених грошових коштів за додатковими угодами №2, №3, №4.
Суд зауважує, що сам факт незвернення Білокуракинської селищної ради з цим позовом до суду свідчить про те, що вказаний орган неналежно виконує свої повноваження відносно повернення безпідставно сплачених грошових коштів у сумі 433 241 грн 86 коп.
Викладене відповідає висновкам Великої Палати Верховного Суду, наведеним у постанові від 15.10.2019 (справа №903/129/18), які в силу положень ч.4 ст.236 ГПК України враховуються судом при виборі і застосуванні норм права.
Вимога щодо попереднього повідомлення Білокуракинської селищної ради про намір звернутися до суду за захистом інтересів держави з позовом про стягнення 433 241 грн 86 коп. виконана прокурором, що підтверджується повідомленням від 14.09.2021 №51/111-1450 вих-21.
За таких обставин господарський суд погоджується з твердженням прокурора, що позивачем-1 не вжито заходів, спрямованих на стягнення з відповідача грошових коштів у сумі 433 241 грн 86 коп. та наявність у даному випадку підстав для представництва прокурором інтересів держави у відповідності до ст.23 Закону України «Про прокуратуру».
Вирішуючи питання щодо наявності підстав для представництва керівником Сватівської окружної прокуратури Луганської області інтересів держави в особі позивача-2 Відділу освіти Білокуракинської селищної ради, з наведеними позовними вимогами, господарський суд виходить з наступного.
Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Відділ освіти Білокуракинської селищної ради є органом місцевого самоврядування.
Відповідно до положення про Відділ освіти Білокуракинської селищної ради, затвердженого рішенням сесії Білокуракинської селищної ради від 29.07.2020 №81/9, відділ є самостійною юридичною особою.
Відділ має самостійний баланс, розрахунковий та інші рахунки в органах казначейства, печатку із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням, власні бланки та є головним розпорядником бюджетних коштів відповідно до чинного законодавства.
Згідно з п.3 ч.2 ст.22 Бюджетного кодексу України головними розпорядниками бюджетних коштів можуть бути виключно за бюджетними призначеннями, визначеними іншими рішеннями про місцеві бюджети, місцеві державні адміністрації, виконавчі органи та апарати місцевих рад (секретаріат Київської міської ради), структурні підрозділи місцевих державних адміністрацій, виконавчих органів місцевих рад в особі їх керівників.
Рішенням Білокуракинської селищної ради від 13.07.2017 №29/2 «Про визначення головного розпорядника бюджетних коштів» визначено Відділ освіти Білокуракинської селищної ради головним розпорядником бюджетних коштів для установ освіти Білокуракинської селищної ради.

Фінансування Відділу освіти Білокуракинської селищної ради відбувається за рахунок бюджетних кошів селищного бюджету, що виділяються Білокуракинською селищною радою відповідно до рішень від 22.12.2017 №38/3, від 18.07.2018 №49/1, від 07.11.2018 №54/2, від 30.11.2018 №55/5.

Підсумовуючи викладене суд зауважує, що фінансування виконання договору постачання природного газу від 05.01.2018 №1 та додаткових угод до нього здійснювалось за рахунок коштів державного та місцевого бюджетів, а Відділ освіти Білокуракинської селищної ради є головним розпорядником коштів та з його рахунків виділено кошти на оплату природного газу, що поставлявся.

Статтею 181 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що орган місцевого самоврядування може бути позивачем та відповідачем у судах загальної юрисдикції, зокрема, звертатися до суду, якщо це необхідно для реалізації його повноважень і забезпечення виконання функцій місцевого самоврядування.

На думку господарського суду з наведених положень законодавства випливає, що Відділ освіти Білокуракинської селищної ради міг самостійно звернутися до суду із позовом до відповідача з вимогами про повернення безпідставно сплачених коштів у сумі 433 241 грн 86 коп.

Суд відзначає, що не зважаючи на наявність у Відділу освіти Білокуракинської селищної ради повноважень щодо звернення до суду з відповідним позовом він у листі від 15.09.2021 №682 на запит Сватівської окружної прокуратури від 14.09.2021 №51-2005 вих-21 повідомив, що будь-які заходи щодо оскарження чи визнання недійсними додаткових угод №2, №3 та №4 до договору постачання природного газу від 05.01.2018 №1 ним не вживалися та їх вжиття не планується у зв`язку з повним виконанням умов вказаного договору та додаткових угод до нього. Також зазначив, що не заперечує проти представництва інтересів держави в особі відділу освіти Сватівською окружною прокуратурою.

Суд зауважує, що сам факт незвернення Відділу освіти Білокуракинської селищної ради з цим позовом до суду свідчить про те, що вказаний орган неналежно виконує свої повноваження відносно повернення безпідставно сплачених грошових коштів у сумі 433 241 грн 86 коп.

Викладене відповідає висновкам Великої Палати Верховного Суду, наведеним у постанові від 15.10.2019 (справа №903/129/18), які в силу положень ч.4 ст.236 ГПК України враховуються судом при виборі і застосуванні норм права.

Вимога щодо попереднього повідомлення Відділу освіти Білокуракинської селищної ради про намір звернутися до суду за захистом інтересів держави з позовом про стягнення 433 241 грн 86 коп. виконана прокурором, що підтверджується повідомленням від 15.09.2021 №51/111-1451 вих-21.

За таких обставин господарський суд погоджується з твердженням прокурора, що позивачем-2 не вжито заходів, спрямованих на стягнення з відповідача грошових коштів у сумі 433 241 грн 86 коп. та наявність у даному випадку підстав для представництва прокурором інтересів держави у відповідності до ст.23 Закону України «Про прокуратуру».

За змістом абз.2 ч.3 ст.12 ГПК України загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Відповідно до ч.3 ст.247 ГПК України при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін; 3) обраний позивачем спосіб захисту; 4) категорію та складність справи; 5) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; 6) кількість сторін та інших учасників справи; 7) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 8) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Беручи до уваги характер спірних правовідносин, категорію та складність справи, суд вважає за необхідне розглядати дану справу за правилами загального позовного провадження.

Відносно клопотання прокурора про залучення до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивачів Північно-Східного офісу Державної аудиторської служби України суд зазначає наступне.

Прокурор обґрунтовує необхідність залучення указаної третьої особи тим, що належним та дієвим засобом захисту порушених інтересів держави є вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину, а орган державного фінансового контролю, яким є Північно-Східний офіс Держаудитслужби, не може бути позивачем у даній справі, проте рішення у справі може вплинути на права та обов`язки зазначеного органу при здійсненні планових та позапланових заходів державного фінансового контролю.

Відповідно до Положення про Державну аудиторську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.02.2016 №43, Державна аудиторська служба України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України та який забезпечує формування і реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю.

Згідно з п.4 Положення Держаудитслужба відповідно до покладених на неї завдань здійснює контроль за отриманням законодавства про державні закупівлі.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про публічні закупівлі» органи Держаудитслужби визначено серед суб`єктів, що реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю, здійснюють контроль у сфері публічних закупівель у межах своїх повноважень, визначених Конституцією та законами України.

Для виконання покладених завдань, органи Держаудитслужби наділені повноваженнями щодо проведення моніторингу публічних закупівель та звернення до суду із позовами про захист інтересів держави.

Суд зауважує, що прокурором не надано доказів повідомлення Північно-Східного офісу Держаудитслужби про виявлені порушення, а також здійснення ним планових та позапланових заходів державного фінансового контролю.

При цьому прокурором конкретно не зазначено, на які саме права чи обов`язки вказаного органу може вплинути рішення у справі.

Суд вважає, що у разі прийняття судом рішення у справі у Північно-Східного офісу Держаудитслужби не виникне обов`язку провести моніторинг закупівлі №UA-2017-11-17-003500-а.

Твердження прокурора про зворотне не ґрунтується на приписах законодавства.

Оскільки, на думку суду, рішення у справі жодним чином не вплине на права або обов`язки вказаного органу відносно сторін спору, суд не знаходить підстав для залучення його до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивачів, а отже у задоволенні клопотання прокурора слід відмовити.

Відповідно до п.8 ч.2 ст.176 ГПК України про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначається строк для подання відповідачем відзиву на позов.

Частиною 8 ст.165 ГПК України встановлено, що відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

29.09.2021 від ТОВ «АС» поштою до суду надійшло клопотання від 27.09.2021 №1787/04 про передачу справи за територіальною підсудністю на розгляд до Господарського суду Донецької області.

В обґрунтування клопотання зазначив, що предметом спору є стягнення з відповідача грошових коштів, які було сплачено по договору на постачання природного газу.

Грошові зобов`язання по своїй суті не є такими, що можуть виконуватись лише в певному місці.

Указав, що прокурор не довів та не додав до позовної заяви жодних доказів в підтвердження того, що договір постачання природного газу від 05.01.2018 №1 виконувався відповідачем виключно на території Луганської області.

Зазначив, що відсутні умови, за яких підсудність даного позову може бути визначена за приписами ч.5 ст.29 ГПК України.

Також 04.10.2021 від ТОВ «АС» поштою до суду надійшло клопотання від 30.09.2021 №1815/04 про закриття провадження у справі.

В обґрунтування клопотання відповідач зазначив, що ухвалою Господарського суду Луганської області від 13.11.2018 у справі №913/453/18 за позовом керівника Старобільської місцевої прокуратури Луганської області в інтересах держави в особі Білокуракинської селищної ради та Міністерства економічного розвитку і торгівлі України до Відділу освіти Білокуракинської селищної ради та Товариства з обмеженою відповідальністю «АС» про визнання недійсними додаткових угод від 07.02.2018 №2, від 07.02.2018 №3 та №4 до договору на постачання природного газу від 05.01.2018 №1 і повернення сплачених коштів у сумі 433 241 грн 86 коп. провадження у справі було закрите на підставі п.2 ч.1 ст.231 ГПК України.

Указав, що склад сторін, предмет та підстави позову у даній справі та у справі №913/453/18 є тотожними.

Вважає, що подання прокурором нового позову між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, з яких прийнято рішення у справі №913/453/18, яке набрало законної сили, фактично свідчить про намагання добитися повторного розгляду справи та нового її вирішення, що не відповідає принципу юридичної визначеності.

З огляду на необхідність надання прокурору та позивачам можливості висловити свою думку щодо зазначених клопотань, суд вважає за необхідне вирішити їх у підготовчому засіданні.

Керуючись ст.ст.12, 120, 121, 165, 174, 176, 177, 181, 182, 232 234 ГПК України, суд

У Х В А Л И В:

1. Підтвердити підстави представництва керівником Сватівської окружної прокуратури Луганської області інтересів держави в особі позивача-1 Білокуракинської селищної ради, та позивача-2 Відділу освіти Білокуракинської селищної ради, з заявленими позовними вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю «АС» про стягнення 433 241 грн 86 коп.

2. Прийняти позовну заяву прокурора від 20.09.2021 №51-2075вих-21 до розгляду та відкрити провадження у справі.

3. Справу розглядати за правилами загального позовного провадження.

4. Підготовче засідання призначити на 10 листопада 2021 року об 11 год. 00 хв.

5. Засідання відбудеться у приміщенні господарського суду за адресою: м.Харків, проспект Науки, 5, у залі судових засідань №109.

6. Явку представників сторін та прокурора визнати необов`язковою.

7. Встановити позивачам строк для подання відзиву на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали. У випадку подання позивачами відзиву подати суду докази його надіслання (надання) прокурору, іншому позивачу та відповідачу з усіма додатками.

8. Встановити відповідачу строк для подання відзиву на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали. У випадку подання відповідачем відзиву подати суду докази його надіслання (надання) іншим учасникам справи з усіма додатками.

9. У задоволенні клопотання прокурора про залучення до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивачів Північно-Східного офісу Державної аудиторської служби України відмовити

10. Запропоновувати прокурору та позивачам у строк по 09.11.2021 (включно) надати суду письмові пояснення на клопотання відповідача від 27.09.2021 №1787/04 про передачу справи за підсудністю та від 30.09.2021 №1815/04 про закриття провадження у справі.

11. Довести до відома учасників справи, що відповідно до п.10 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 17.08.2021 №1845/0/15-21 адвокати, нотаріуси, приватні виконавці, судові експерти, державні органи та органи місцевого самоврядування, суб`єкти господарювання державного та комунального секторів економіки реєструють свої офіційні електронні адреси в ЄСІТС в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої офіційні електронні адреси в ЄСІТС у добровільному порядку.

12. Повідомити учасників справи про наявність у суду технічної можливості забезпечення їх права брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду відповідно до ст.197 ГПК України та п.п.45-50 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 17.08.2021 №1845/0/15-21.

13. Звернути увагу відповідача, що він повинен подати суду докази разом з поданням відзиву (ч.3 ст.80 ГПК України). У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи (відповідно до ст.178 ГПК України).

14. Звернути увагу учасників судового процесу, що відповідно п.5.26 Національного стандарту України «Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів» (ДСТУ 4163-2020) відмітка про засвідчення копії документа складається з таких елементів: слів «Згідно з оригіналом» (без лапок), найменування посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її власного імені та прізвища, дати засвідчення копії.

15. Звернути увагу учасників справи на процесуальні права та обов`язки, передбачені ст.46 ГПК України, зокрема в частині строків подання до суду заяв про збільшення/зменшення позовних вимог, зміни предмету або підстави позову та доказів направлення копій таких заяв та доданих до них документів іншим учасникам справи, а також щодо наслідків неподання таких доказів суду (ч.ч.2, 3, 5 ст.46 ГПК України).

16. Звернути увагу учасників справи на порядок подання доказів, встановлений у ст.80 ГПК України, та наслідки неподання їх та доказів їх направлення іншим учасникам справи. У випадку неможливості учасником справи самостійно надати докази - він вправі подати клопотання про витребування доказів судом у строки, встановлені у ч.ч.2, 3 ст.80 ГПК України (ч.1 ст.81 ГПК України).

17. Звернути увагу учасників справи, що при визначенні строків отримання ними процесуальних документів від суду та від інших учасників справи, з метою недопущення зловживанням процесуальними правами, судом враховуються Нормативи і нормативні строки пересилання поштових відправлень, затверджені наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 №958.

Ухвала набрала законної сили з моменту її підписання 11.10.2021 та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Інформацію у справі можна отримати на сторінці суду на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет за вебадресою: https://court.gov.ua/fair/sud5014.

Суддя Сергій СМОЛА