РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

06.09.2021Справа № 910/2113/21

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Літвінової М.Є.

за участю секретаря судового засідання: Зінчук С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

За позовом ОСОБА_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю "КРОК-УКРЗАЛІЗБУД"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_2

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_3

про визнання недійними рішень загальних зборів, договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі та акту приймання-передачі частки у статутному капіталі і скасування реєстраційних дій

Представники учасників справи:

Від позивача: ОСОБА_4 ;

Від відповідача: ОСОБА_5 ;

Від третьої особи-1: не з`явились.

Від третьої особи-2: не з`явились.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "КРОК-УКРЗАЛІЗБУД" (далі - відповідач), в якому просить суд:

- визнати недійсним рішення загальних зборів прийняті 23.05.2019, що викладені за змістом протоколу №23/05/2019 від 23.05.2019 загальних зборів учасників відповідача;

- визнати недійсним договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі відповідача від 23.05.2019, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 ;

- визнати недійсним акт приймання передачі частки у статутному капіталі відповідача, від 23.05.2019, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 ;

- визнати протиправними та скасувати реєстраційні дії внаслідок яких внесено зміни до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 2011403; ОСОБА_6 , Приватний нотаріус Ангеловська О.С.; зміна місцезнаходження, зміна складу або інформації про засновників.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач зазначає, що їй як учаснику товариству не було повідомлено про факт проведення загальних зборів, позивач не була присутня на жодних загальних зборах, де б вирішувалось питання щодо передачі її частки у статутному капіталі Товариства третім особам та позивач не підписувала жодних документів, що могли б підтвердити її волевиявлення щодо передачі частки у статутному капіталі товариства будь - якій іншій особі, в тому числі ОСОБА_7 , у зв`язку з чим позивач звернулась до суду за захистом свої прав та законних інтересів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.02.2021 позовну заяву залишено без руху, встановлено позивачу строк та спосіб усунення недоліків.

У встановлений судом строк позивачем було усунуто недоліки вказані в ухвалі Господарського суду міста Києва від 18.02.2021.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.03.21 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/2113/21, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 21.04.21. Разом із тим даною ухвалою залучено до участі у справу третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 і ОСОБА_3 та витребувано у Відділу з питань державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Печерської районної в місті Києві державної адміністрації реєстраційну справу Товариства з обмеженою відповідальністю "Крок-Укрзалізбуд".

08.04.2021 засобами поштового зв`язку до Господарського суду міста Києва від Печерської районної державної адміністрації в м. Києві надійшла реєстраційна справа.

Представники третіх осіб 1, 2 у підготовче засідання 21.04.2021 не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, про дату та час підготовчого засідання були повідомлені належним чином, що підтверджується роздруківкою із сайту судова влада, на якій повідомлено сторін про дату та час підготовчого засідання.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.04.21, яку занесено до протоколу судового засідання, відкладено підготовче засідання по справі № 910/2113/21 на 31.05.21 та продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів.

05.05.2021 засобами поштового зв`язку до Господарського суду міста Києва від представника відповідача надійшли пояснення.

31.05.2021 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від представника третьої особи-1 надійшло клопотання про продовження строку для подання пояснень та відкладення підготовчого засідання.

Представники третіх осіб 1, 2 у підготовче засідання 31.05.2021 не з`явились.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.05.2021, яку занесено до протоколу судового засідання, задоволено клопотання про продовження строку для подання пояснень та відкладено підготовче засідання по справі № 910/2113/21 на 16.06.2021.

Представник третьої особи-2 у підготовче засідання 16.06.2021 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Представник позивача у підготовчому засіданні 16.06.2021 подав заяву про витребування доказів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.06.2021, яку занесено до протоколу судового засідання, задоволено заяву представника позивача про витребування доказів від 16.06.21; витребувано від ОСОБА_2 оригінал укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Крок-Укрзалізбуд" від 23.05.2019 та відкладено підготовче засідання по справі № 910/2113/21 на 30.06.21.

30.06.21 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від представника третьої особи-1 надійшли пояснення.

Представник третьої особи-2 у підготовче засідання 30.06.2021 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.06.21, яку занесено до протоколу судового засідання, відкладено підготовче засідання по справі № 910/2113/21 на 14.07.21 та повторно витребувано від ОСОБА_2 оригінал укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Крок-Укрзалізбуд" від 23.05.2019.

13.07.2021 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від представника третьої особи-1 надійшли пояснення.

Представник третьої особи-2 у підготовче засідання 14.07.2021 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.07.2021 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 11.08.2021.

Представники позивача та третіх 1, 2 у судове засідання 11.08.2021 не з`явились.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.08.2021, яку занесено до протоколу судового засідання оголошено перерву по розгляду справи на 06.09.2021.

Представник позивача у судовому засіданні 06.09.2021 підтримав заявлені позовні вимоги.

Представник відповідача у судовому засіданні 06.09.2021 не заперечував проти задоволення заявлених позовних вимог.

Представники третіх осіб 1, 2 у судове засідання 06.09.2021 не з`явились.

Згідно ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

З огляду на наведене та керуючись вказаними приписами господарського процесуального закону, приймаючи до уваги відсутність будь-яких повідомлень третіх осіб 1, 2 про причини неявки їх в судове засідання 06.09.2021, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності третіх осіб 1, 2.

Судом, враховано, що в силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Відповідно до Листа Верховного Суду України головам апеляційних судів України № 1-5/45 від 25 січня 2006, у цивільних, адміністративних і господарських справах перебіг провадження для цілей статті 6 Конвенції розпочинається з моменту подання позову і закінчується винесенням остаточного рішення у справі.

Критерії оцінювання "розумності" строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це - складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (насамперед, суду). Відповідальність держави за затягування провадження у справі, як правило, настає у випадку нерегулярного призначення судових засідань, призначення судових засідань з великими інтервалами, затягування при передачі або пересиланні справи з одного суду в інший, невжиття судом заходів до дисциплінування сторін у справі, свідків, експертів, повторне направлення справи на додаткове розслідування чи новий судовий розгляд.

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, а збільшення кількості звернень до Європейського суду з прав людини не лише погіршує імідж нашої держави на міжнародному рівні, але й призводить до значних втрат державного бюджету.

В судовому засіданні 06.09.2021 судом завершено розгляд справи по суті та оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення позивача та відповідача, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва прийшов до висновку про можливість ухвалення рішення у даній справі у відповідності до приписів ч.ч. 4, 5 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:

22.01.1998 року ОСОБА_1 та ОСОБА_8 звернулись до заступника Голови Державної адміністрації Старокиївського району м. Києва із заявою про реєстрацію Товариства з обмеженою відповідальністю «Крок - Укрзалізбуд».

26.01.1998 року було зареєстровано Товариство з обмеженою відповідальністю «Крок - Укрзалізбуд».

Як зазначає позивач станом на березень 2019 учасниками товариства були ОСОБА_1 з часткою у статутному капіталі 50% та ОСОБА_8 з часткою у статутному капіталі 50%.

01.04.2019 позивачу стало відомо про існування цивільної справи № 237/5244/18 за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_9 та ОСОБА_1 , яким з відповідачів стягнуто солідарно заборгованість за договором позики в розмірі 10000000 грн.

14.02.2019 Мар`їнським районним судом Донецької області ухвалою у справі № 237/5244/18 клопотання Мар`їнського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Донецькій області про затвердження мирової угоди задоволено. У мировій угоді зазначено, що сторони встановили спосіб та порядок виконання рішення шляхом визнання за ОСОБА_7 права власності на належну ОСОБА_1 частку в розмірі 50% статутного капіталу ТОВ "Крок-Укрзалізбуд".

Як вбачається з матеріалів реєстраційної справи, 13.03.2019 ОСОБА_7 звернувся до державного реєстратора із заявою про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо зміни складу засновників (учасників) або зміни відомостей про засновників (учасників) юридичної особи, шляхом виключення ОСОБА_1 зі складу засновників (учасників) відповідача та включення ОСОБА_10 до складу засновників (учасників) товариства на підставі ухвали Мар`їнського районного суду Донецької області від 14.02.2019 у справі №237/5244/18.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 15.03.2019 засновником та власником ТОВ "Крок-Укрзалізбуд" була ОСОБА_8 .

Постановою Херсонського апеляційного суду від 05.09.2019 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Ухвалу Голопристанського районного суду Херсонської області від 26 березня 2019 року скасовано, ухвалено нове судове рішення, яким відмовлено у задоволенні заяви головного державного виконавця Голопристанського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області про затвердження мирової угоди на стадії виконання судового рішення по цивільній справі № 645/3779/18 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_7 , ОСОБА_11 про стягнення заборгованості.

Як зазначає позивач, внаслідок виконання судових рішень, що в подальшому були скасовані судами вищих інстанцій, частка в статутному капіталі Товариства в розмірі 14 062, 50 грн, що належала позивачу була передана ОСОБА_7 від нього ОСОБА_3 і в подальшому ОСОБА_2 внаслідок підписання зазначеними особами Договору купівлі - продажу частки у статутному капіталі Товариства від 23.05.2019, Акту приймання - передачі частки у статутному капіталі

Товариства від 23.05.2019 та протоколу № 23/05/2019 від 23.05.2019 загальних зборів учасників товариства.

За результатами розгляду ряду судових справ та скасування ряду реєстраційних дій за наказами Міністерства юстиції України про скасування реєстраційних дій у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, склад учасників товариства змінювався.

ОСОБА_7 набув частку у статутному капіталі Товариства за мировою угодою, укладеною між ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_1 в редакції поданій до суду, якою встановлено спосіб та порядок виконання рішення шляхом визнання за ОСОБА_10 права власності на належну ОСОБА_1 частку в розмірі 50% статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «Крок-УкрЗалізБуд», що була затверджена Ухвалою Мар`їнського районного суду Донецької області від 14 лютого 2019 року.

У подальшому, 04.07.2019 Донецьким апеляційним судом винесено постанову у справі №237/5244/18, якою рішення Мар`їнського районного суду Донецької області від 18.12.2018 скасовано, у задоволенні позову ОСОБА_10 до ОСОБА_9 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовлено. Також вказаною постановою скасовано ухвалу Мар`їнського районного суду Донецької області від 14.02.2019 про затвердження мирової угоди.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 21.10.2019 у справі № 910/6000/19 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Крок-Укрзалізбуд", за участі третіх осіб ОСОБА_7 , приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швець Руслан Олегович, ОСОБА_8 , про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників, визнання недійсними змін, внесених про юридичну особу, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано недійсними зміни, за результатами яких ОСОБА_1 позбавлено частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Крок-Укрзалізбуд", що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах; 13.03.2; Швець Руслан Олегович ; Приватний нотаріус Швець Р.О.; зміна складу або інформації про засновників. У задоволенні позовної вимоги про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Крок-Укрзалізбуд" щодо виключення ОСОБА_1 зі складу учасників ТОВ "Крок-Укрзалізбуд" відмовлено.

При прийнятті рішення суд зазначив, що оскільки ухвала Мар`їнського районного суду Донецької області від 14.02.2019 про затвердження мирової угоди, на підставі якої ОСОБА_1 було виключено зі складу учасників відповідача, а ОСОБА_10 включено до складу ТОВ "Крок-Укрзалізбуд", скасована, то суд дійшов висновку задовольнити позовну вимогу в частині визнання недійсними зміни, внесені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Русланом Олеговичем до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах, за результатами яких ОСОБА_1 виключено зі складу учасників ТзОВ "Крок-Укрзалізбуд".

Дане рішення в апеляційному порядку не оскаржувалося та набрало законної сили.

Відповідно до частини 4 статті 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 04.06.2020 керівником ТОВ "Крок-Укрзалізбуд" є ОСОБА_1 . При цьому, з вказаного витягу вбачається, що 24.05.2019 приватним нотаріусом Ангеловською Ольгою Сергіївною внесено зміни до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 2011403; зміна місцезнаходження, зміна складу або інформації про засновників.

Загальними зборами учасників у складі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_8 прийнято наступні рішення, що оформлені протоколом № 23/05/2019 Товариства з обмеженою відповідальністю «Крок - Укрзалізбуд», а саме:

- Вивести зі складу учасників Товариства ОСОБА_3 у зв`язку із продажом нею 50 % належних їй часток у статутному капіталі Товариства, що у грошовому еквіваленті становить 14 062,50 гривень на користь ОСОБА_2 ;

- Затвердити розподіл часток статутного капіталу Товариства наступним чином: ОСОБА_8 є власником частки вартістю 14 062,50 гривень, що становить 50 % статутного капіталу Товариства та ОСОБА_2 є власником частки вартістю 14 062,50 гривень, що становить 50 % статутного капіталу Товариства;

- Змінити місцезнаходження Товариства на 04071, місто Київ, вул. Костянтинівська, буд. 10, оф. 19;

- Перейти на діяльністю на підставі розроблених установчих документів на нову редакцію статуту Товариства.

Позивач зазначає, що їй як учаснику товариству не було повідомлено про факт проведення загальних зборів, позивач не була присутня на жодних загальних зборах, де б вирішувалось питання щодо передачі її частки у статутному капіталі Товариства третім особам та позивач не підписувала жодних документів, що могли б підтвердити її волевиявлення щодо передачі частки у статутному капіталі товариства будь - якій іншій особі, в тому числі ОСОБА_7 .

Позивач звернулась до суду із позовними вимогами про:

- визнання недійсним рішення загальних зборів прийняті 23.05.2019, що викладені за змістом протоколу №23/05/2019 від 23.05.2019 загальних зборів учасників відповідача;

- визнання недійсним договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі відповідача від 23.05.2019, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 ;

- визнання недійсним акт приймання передачі частки у статутному капіталі відповідача, від 23.05.2019, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 ;

- визнати протиправними та скасувати реєстраційні дії внаслідок яких внесено зміни до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 2011403; Ангеловська Ольга Сергіївна, Приватний нотаріус Ангеловська О.С.; зміна місцезнаходження, зміна складу або інформації про засновників.

Відповідач у письмових поясненнях визнав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

Відповідно до статті 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Згідно статті 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення.

Відповідно до статті 55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Стаття 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною 2 наведеної статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів, серед яких визнання правочину недійсним, відновлення становища, яке існувало до порушення. Згідно частини 2 статті 16 ЦК України суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Частиною 2 ст. 20 Господарського кодексу України (далі - ГК України) встановлено, що кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб`єктів захищаються шляхом, зокрема, визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб`єктів, що суперечать законодавству, ущемлюють права та законні інтереси суб`єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом; відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів суб`єктів господарювання; іншими способами, передбаченими законом.

Згідно із статтею 20 ЦК України, право на захист особа здійснює на свій розсуд.

За змістом статті 2 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) метою господарського судочинства є ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Частиною 2 статті 4 ГПК України встановлено, що юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Статтею 5 ГПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Згідно з ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема:

справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів (п. 3 ч. 1 ст. 20 ГПК України);

вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, визнання недійсними актів, що порушують права на майно (майнові права), якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав чи спору, що виник з корпоративних відносин, якщо цей спір підлягає розгляду в господарському суді і переданий на його розгляд разом з такими вимогами (п. 13 ч. 1 ст. 20 ГПК України).

Даний спір є господарсько-правовим і підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Згідно з частинами 1, 3, 4 статті 13 ГПК України, судочинство в господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Приписами ст. 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

За змістом ст. 76-79 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч. 4 ст. 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Судом встановлено, що відповідний позов у справі № 910/2113/21 подано позивачем - ОСОБА_1 як власником частки у статутному капіталі в розмірі 50 %, з метою захисту свого порушеного права у зв`язку з її незаконним вибуттям із власності позивача на користь відповідачів 1, 2 та проведенням реєстраційних дій на підставі Договору купівлі - продажу частки в статутному капіталі ТОВ «Крок - Укрзалізбуд» та Акту приймання-передачі частки в статутному капіталі ТОВ "Крок - Укрзалізбуд" від 23.05.2019.

У відповідності до норм статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 Цивільного кодексу України. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно зі статтею 203 Цивільного кодексу України визначено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, а саме: зміст правочину не може суперечити Цивільному кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

У силу припису статті 204 Цивільного кодексу України правомірність правочину презюмується. Отже, обов`язок доведення наявності обставин, з якими закон пов`язує визнання господарським судом оспорюваного правочину недійсним, покладається на позивача.

Позивач зазначає, що їй як учаснику товариству не було повідомлено про факт проведення загальних зборів 23.05.2019, позивач не була присутня на жодних загальних зборах, де б вирішувалось питання щодо передачі її частки у статутному капіталі Товариства третім особам та позивач не підписувала жодних документів, що могли б підтвердити її волевиявлення щодо передачі частки у статутному капіталі товариства будь - якій іншій особі, в тому числі ОСОБА_7 .

В письмових поясненнях представник третьої особи - 1 вказав на те, що набув частку у статутному капіталі ТОВ «Крок - Укрзалізбуд» на підставі відплатного договору купівлі - продажу частки у вказаному товаристві та зазначив, що позовні вимого є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

У підготовчому засіданні 16.06.2021 судом без виходу до нарадчої кімнати постановлено протокольну ухвалу про задоволення клопотання позивача про витребування доказів від 16.06.2021; витребувано від ОСОБА_2 оригінал Договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Крок-Укрзалізбуд" від 23.05.2019, який укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Протокольною ухвалою від 30.06.2021 судом повторно витребувано від ОСОБА_2 оригінал Договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Крок-Укрзалізбуд" від 23.05.2019, який укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , повідомлено третю особу -1, що відповідно до статті 135 Господарського процесуального кодексу України, суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, зокрема, у випадках невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу; зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству; неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин.

13.07.2021 через відділ діловодства Господарського суду від представника третьої особи -1 надійшло клопотання про неможливість подання витребуваного документу, оскільки вищевказаний договір відсутній у третьої особи -1 у зв`язку з його втратою.

Суд зазначає, що під час розгляду справи № 910/2113/21 судом було здійснено ряд процесуальних дій для витребування оригіналу договору купівлі продажу частки у статутному капіталі ТОВ «Крок - Укрзалізбуд» від 23.05.2019, проте, третя особа - 1 не надала його для огляду в судовому засіданні та копія договору відсутня у матеріалах справи, оскільки позивач не був стороною договору.

Відповідно до ч. 10 ст. 81 ГПК України у разі неподання учасником справи витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання та яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами, а у разі неподання таких доказів позивачем - також залишити позовну заяву без розгляду.

Згідно з ч. 1, 2, 3 ст. 11 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" установчим документом товариства є статут. Перша редакція статуту товариства підписується всіма учасниками товариства. Справжність підписів учасників засвідчується нотаріально. Зміни до статуту товариства та перша редакція статуту товариства, створеного в результаті реорганізації, підписуються учасниками товариства, які голосували за рішення про внесення таких змін чи про затвердження першої редакції статуту, або особою, уповноваженою на це органом, який прийняв таке рішення, якщо це передбачено статутом. Справжність підписів учасників або уповноваженої особи засвідчується нотаріально.

Згідно з ч. 5 ст. 11 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" у статуті товариства зазначаються відомості про: 1) повне та скорочене (за наявності) найменування товариства; 2) органи управління товариством, їх компетенцію, порядок прийняття ними рішень; 3) порядок вступу до товариства та виходу з нього.

Судом встановлено, що згідно зі Статутом Товариства з обмеженою діяльністю "Крок-Укрзалізбуд" (редакція затверджена Загальними зборами учасників ТзОВ "Крок-Укрзалізбуд", оформлених протоколом №1/2017 від 22.05.2017) учасниками товариства є ОСОБА_1 та ОСОБА_8 .

Відповідно до п. 9.1. Статуту учасник товариства має право продати чи іншим чином відступити свою частку (її частину) в статутному капіталі товариства іншому учаснику, або за згодою інших учасників товариства - третім особам.

Згідно з п. 9.2. Статуту нові учасники приймаються в товариство шляхом придбання вкладу (частини вкладу) учасника чи в порядку збільшення статутного капіталу товариства. Рішення про прийняття нового учасника приймають загальні збори товариства, розглянувши кандидатуру нового учасника та його заяву.

Статтею 21 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" встановлено, що учасник товариства має право відчужити свою частку (частину частки) у статутному капіталі товариства оплатно або безоплатно іншим учасникам товариства або третім особам. Статутом товариства може бути встановлено, що відчуження частки (частини частки) та надання її в заставу допускається лише за згодою інших учасників. Відповідне положення може бути внесене до статуту або виключене з нього одностайним рішенням загальних зборів учасників, у яких взяли участь всі учасники товариства.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" звернення стягнення на частку учасника товариства здійснюється на виконання виконавчого документа про стягнення з учасника грошових коштів або на підставі виконавчого документа про звернення стягнення на частку майнового поручителя, яка передана у заставу в забезпечення зобов`язання іншої особи.

З наведених правових норм слідує, що підставами для зміни складу учасників може бути відчуження учасником товариства своєї частки у статутному капіталі товариства, або звернення стягнення на частку учасника товариства на підставі виконавчого документу.

Разом із тим, з матеріалів справи вбачається, що позивачем не здійснювалось відчуження своєї частки у статутному капіталі відповідача.

Крім того, оскільки рішенням Господарського суду міста Києва від 21.10.2019 у справі № 910/6000/19 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Крок-Укрзалізбуд", за участі третіх осіб ОСОБА_7 , приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швець Руслан Олегович, ОСОБА_8 , про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників, визнання недійсними змін, внесених про юридичну особу, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано недійсними зміни, за результатами яких ОСОБА_1 позбавлено частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Крок-Укрзалізбуд", що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах; 13.03.2; Швець Руслан Олегович ; Приватний нотаріус Швець Р.О.; зміна складу або інформації про засновників. У задоволенні позовної вимоги про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Крок-Укрзалізбуд" щодо виключення ОСОБА_1 зі складу учасників ТОВ "Крок-Укрзалізбуд" відмовлено.

При прийнятті рішення суд зазначив, що оскільки ухвала Мар`їнського районного суду Донецької області від 14.02.2019 про затвердження мирової угоди, на підставі якої ОСОБА_1 було виключено зі складу учасників відповідача, а ОСОБА_10 включено до складу ТОВ "Крок-Укрзалізбуд", скасована, то суд дійшов висновку задовольнити позовну вимогу в частині визнання недійсними зміни, внесені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Русланом Олеговичем до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах, за результатами яких ОСОБА_1 виключено зі складу учасників ТзОВ "Крок-Укрзалізбуд".

В матеріалах реєстраційної справи відсутні докази на підтвердження переходу 50 % частки у статутному капіталі товариства, які належали ОСОБА_1 до ОСОБА_10 , та відповідно від ОСОБА_10 до ОСОБА_3 .

Однак, у матеріалах справи наявний протокол № 23/05/2019 загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Крок - Укрзалізбуд» відповідно до змісту якого вирішено:

- Вивести зі складу учасників Товариства ОСОБА_3 у зв`язку із продажом нею 50 % належних їй часток у статутному капіталі Товариства, що у грошовому еквіваленті становить 14 062,50 гривень на користь ОСОБА_2 ;

- Затвердити розподіл часток статутного капіталу Товариства наступним чином: ОСОБА_8 є власником частки вартістю 14 062,50 гривень, що становить 50 % статутного капіталу Товариства та ОСОБА_2 є власником частки вартістю 14 062,50 гривень, що становить 50 % статутного капіталу Товариства;

- Змінити місцезнаходження Товариства на 04071, місто Київ, вул. Костянтинівська, буд. 10, оф. 19;

- Перейти на діяльність на підставі розроблених установчих документів на нову редакцію статуту Товариства

Крім того, у матеріалах реєстраційної справи наявний Акт приймання - передачі частки у статутному капіталі ТОВ «Крок - Укрзалізбуд», з якого вбачається, що ОСОБА_3 (далі - сторона - 1 ) та ОСОБА_2 (далі - сторона - 2) на виконання умов договору купівлі - продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Крок - Укрзалізбуд» уклали Акт приймання - передачі у статутному капіталі про таке:

1. Відповідно до умов Договору купівлі - продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Крок - Укрзалізбуд» від 23.05.2019 сторона 1 передає у власність, а сторона - 2 приймає у власність частку у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Крок - Укрзалізбуд» у розмірі 50 %, що становить 14 062, 50 грн

2. Сторона 2 стає по відношенню до Товариства його новим учасником з моменту державної реєстрації змін до установчих документів Товариства, пов`язаних із зміною учасника.

3. З моменту державної реєстрації зміни до сторони 2 переходять всі права та обов`язки учасника, передбачені чинним законодавством та установчими документами товариства.

4. Підписання цього Акту сторони підтверджують, що будь - які претензії до частки, що передається у власність сторони 2, у сторін відсутні.

За змістом п. 9.8. Статуту встановлено, що при передачі частки (її частини) третій особі відбувається одночасний перехід до неї всіх прав та обов`язків, що належали Учаснику, який відступив її повністю, або частково.

Отже, виходячи зі змісту норм п. 9.1., 9.2., 9.3., 9.8. Статуту Товариства судом зроблено висновок про те, що питання передачі частки у статутному капіталі Товариства від позивача до будь - якої третьої особи (в т. ч. ОСОБА_10 та ОСОБА_3 ), можливе виключно за умови розгляду даного питання вищим органом управління Товариства - Загальними зборами учасників Товариства.

Загальними зборами Учасників Товариства не розглядалося питання передачі частки ОСОБА_1 ОСОБА_10 та ОСОБА_3 .

Під час розгляду справи Господарським судом міста Києва факт існування договору купівлі- продажу частки у статутному капіталі Товариства від 23.05.2019 чи факт підписання такого договору ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не підтверджено, копію договору суду не надано, інформацію щодо істотних умов договору не повідомлено.

Таким чином, обґрунтованим є твердження позивача про те, що рішення по п. 1 Протоколу прийнято безпідставно, а зазначений в ньому договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ «Крок - Укрзалізбуд» від 23.05.2019 відсутній у матеріалах справи, а тому підлягає визнанню недійсним.

Згідно із частиною першою статті 627 ЦК України і відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша статті 638 ЦК України).

За умовами статті 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно з частиною 1 статті 658 Цивільного кодексу України право продажу товару належить власникові товару.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ч. 1 ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Відповідно до ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення.

За змістом ч. 2 ст. 656 ЦК України предметом договору купівлі-продажу можуть бути майнові права. До договору купівлі-продажу майнових прав застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не випливає із змісту або характеру цих прав.

Згідно з ч. 1 ст. 167 ГК України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Частиною 3 статті 167 ГК України визначено, що під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

Частиною 1 статті 21 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» передбачено, що учасник товариства має право відчужити свою частку (частину частки) у статутному капіталі товариства оплатно або безоплатно іншим учасникам товариства або третім особам.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» у товаристві, що має одного учасника, рішення з питань, що належать до компетенції загальних зборів учасників, приймаються таким учасником товариства одноособово та оформлюються письмовим рішенням такого учасника.

Статтею 43 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» визначено, що товариство зобов`язано зберігати такі документи: 1) протокол зборів засновників товариства (рішення одноосібного засновника); 2) статут товариства та зміни до статуту; 3) протоколи загальних зборів учасників; 4) документи товариства, що регулюють діяльність органів товариства, та зміни до них; 5) положення про філії (представництва) товариства у разі їх створення (відкриття); 6) протоколи засідань наглядової ради товариства та колегіального виконавчого органу товариства, накази і розпорядження виконавчого органу товариства; 7) аудиторські висновки та результати надання інших аудиторських послуг; 8) річну фінансову звітність; 9) документи звітності, що подаються відповідним державним органам; 10) документи, пов`язані з випуском емісійних цінних паперів; 11) інші документи, передбачені законодавством, статутом товариства, рішеннями загальних зборів учасників, наглядової ради та виконавчого органу товариства; 12) документи, що підтверджують права товариства на майно; 13) документи бухгалтерського обліку.

З огляду на наведене, акт приймання-передачі частки в статутному капіталі ТОВ «Крок - Укрзалізбуд» від 23.05.2019 є правочином, який зумовив настання юридичних наслідки у вигляді набуття та припинення права власності на корпоративні права у вказаному товаристві.

За ч. 1 ст. 205 Цивільного кодексу України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Стаття 207 Цивільного кодексу України встановлює загальні вимоги до письмової форми правочину. Так, на підставі частини першої цієї статті правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Частиною ж другою цієї статті визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Отже, підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору (правочину), а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію.

Такий висновок викладено Верховним Судом у постанові від 19.08.2020 у справі №387/970/17.

Правочин, який не вчинено (договір, який не укладено), не може бути визнаний недійсним. Наслідки недійсності правочину також не застосовуються до правочину, який не вчинено.

Аналогічна позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.06.2020 у справі № 145/2047/16-ц та у постанові Верховного Суду від 15.06.2021 у справі № 910/5898/20.

Як встановлено з матеріалів справи та пояснень сторін по справі, договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Крок - Укрзалізбуд» відсутній, тому акт приймання-передачі частки у статутному капіталі не може породжувати обумовлені ними правові наслідки, а саме щодо проведення будь-яких реєстраційних дій та внесення змін стосовно Товариства з обмеженою відповідальністю «Крок - Укрзалізбуд» до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Не зважаючи на те, що вказаний акт приймання-передачі частки у статутному капіталі Товариства є неукладеним, в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо юридичної особи - Товариства з обмеженою відповідальністю «Крок - Укрзалізбуд» міститься інформація, що позбавляє можливості ОСОБА_1 , як власника та керівника, здійснювати свої права щодо управління товариством.

Враховуючи, що жодних правочинів, спрямованих на відчуження та набуття права власності на корпоративні права ТОВ «Крок - Укрзалізбуд» ОСОБА_1 та ОСОБА_3 не укладали та не підписували, дій, спрямованих на внесення до ЄДРЮОФОПГФ змін щодо юридичної особи ТОВ «Крок - Укрзалізбуд», не вчиняли, керівником вказаного Товариства є ОСОБА_1 , відтак внесений до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запис № 2011403; вчинений Приватним нотаріусом Ангеловською О.С.; зміна місцезнаходження, зміна складу або інформації про засновників підлягає скасуванню.

Статтею 1 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців, громадських формувань" визначено, що державна реєстрація юридичних осіб, громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб-підприємців - офіційне визнання шляхом засвідчення державою факту створення або припинення юридичної особи, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, засвідчення факту наявності відповідного статусу громадського об`єднання, професійної спілки, її організації або об`єднання, політичної партії, організації роботодавців, об`єднань організацій роботодавців та їхньої символіки, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, зміни відомостей, що містяться в ЄДР, про юридичну особу та фізичну особу-підприємця, а також проведення інших реєстраційних дій, передбачених цим Законом.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 25 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в ЄДР, зокрема, щодо: визнання повністю або частково недійсними рішень засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу; визнання повністю або частково недійсними змін до установчих документів юридичної особи; скасування реєстраційної дії/запису в ЄДР.

При цьому, скасування певної реєстраційної дії/запису вже автоматично призводить до відновлення чинності попереднього.

Особа, яка вважає своє право чи інтерес порушеними через подання та внесення до ЄДР недостовірних відомостей може вимагати їх захисту через корегування відомостей ЄДР та відображення в ЄДР відповідних дійсних відомостей у спосіб, що забезпечить ефективне відновлення та захист її порушених прав та інтересів, зокрема, шляхом скасування запису в ЄДР (п. 2 ч. 1 ст. 25 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань").

Загальний перелік способів захисту цивільних прав та інтересів визначений в ст.16 Цивільного кодексу України, ст. 20 Господарського кодексу України. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Право доступу до правосуддя є одним із фундаментальних прав, гарантованих, зокрема, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Суди повинні здійснювати правосуддя (стаття 124 Конституції України). Прийняте рішення повинно призводити до змін у правовому становищі сторін. Аналогічні правові висновки викладені у Постанові Великої Палати Верховного Суду по справі № 923/876/16.

Скасування державної реєстрації змін до установчих документів та відомостей про юридичну особу є наслідком визнання недійсним рішення загальних зборів, на підставі якого була здійснена така реєстрація.

За приписом частини 4 статті 13 Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання. Корпоративні права учасників товариства є об`єктом такого захисту (така ж правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.02.2020 у справі № 915/540/16).

Рішення загальних зборів учасників (акціонерів, членів) та інших органів юридичної особи є актами ненормативного характеру (індивідуальними актами), тобто офіційними письмовими документами, що породжують певні правові наслідки, які спрямовані на регулювання господарських відносин і мають обов`язковий характер для суб`єктів цих відносин.

Прийняття 23.05.2019 рішення учасниками ОСОБА_8 та ОСОБА_3 . Товариства з обмеженою відповідальністю «Крок - Укрзалізбуд» було можливим тільки після підписання акту приймання-передачі частки у статутному капіталі, який є неукладеним.

З урахуванням вищенаведеного, недійсними є будь-які рішення, пов`язані з управлінням товариством, зміною його статуту, звільнення, призначенням (обранням) виконавчого органу товариства, зміною його юридичної адреси тощо, зміною складу учасників товариства вчинені на підставі неукладеного договору.

Вимога про скасування реєстраційного запису внаслідок якого внесено зміни до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 2011403 вчинений Приватним нотаріусом Ангеловською О.С.; зміна місцезнаходження, зміна складу або інформації про засновників є похідними від визнаного недійсним рішення загальних зборів прийнятого 23.05.2019 ТОВ «Крок - Укрзалізбуд», тому також підлягають задоволенню.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду у складі колегії Касаційного господарського суду від 19.12.2018 у справі № 918/13/18, від 15.05.2019 у справі № 910/5828/18, від 17.04.2019 у справі № 910/6624/17, від 13.02.2020 у справі № 916/524/19.

Суд, перевіряючи дотримання умов, за яких визнання позову відповідачами приймається судом і є підставою для задоволення позовних вимог, встановив наступне.

Отже, з урахуванням вищенаведеного, обставини, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог, належним чином доведені, визнаються відповідачем в повному обсязі, не суперечать законодавству та не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб, тому позовні вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати, у які позивачем включено лише витрати по оплаті судового збору, відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 236 - 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.

2. Визнати недійсним рішення загальних зборів прийняті 23.05.2019, що викладені за змістом протоколу № 23/05/2019 від 23.05.2019 загальних зборів учасників відповідача.

3. Визнати недійсним договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі відповідача від 23.05.2019, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

4. Визнати недійсним акт приймання передачі частки у статутному капіталі відповідача, від 23.05.2019, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

5. Визнати протиправними та скасувати реєстраційні дії внаслідок яких внесено зміни до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 2011403; ОСОБА_6 , Приватний нотаріус Ангеловська О.С.; зміна місцезнаходження, зміна складу або інформації про засновників.

6. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "КРОК-УКРЗАЛІЗБУД" (01133, м. Київ, Бульвар Лесі Українки, буд. 30- Б; кв. 14; ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 ; паспорт № НОМЕР_2 від 10.07.2019; орган, що видав 8030) витрати по сплаті судового збору у розмірі 9 080 (дев`ять тисяч вісімдесят) грн 00 коп.

7. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

8. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 06.10.2021.

Суддя М.Є.Літвінова