РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

28.09.2021Справа № 910/6820/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Гулевець О.В. за участю секретаря судового засідання Капішон В.В., розглянувши справу

за позовом Фірми "Т.М.М." - Товариства з обмеженою відповідальністю

до Акціонерного товариства "Альфа-банк"

третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Державне підприємство "СЕТАМ"

третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "КГС Інвест"

третя особа-3, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача -Товариство з обмеженою відповідальністю "Валлерком"

третя особа-4, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Осипенко Дмитро Олегович

третя особа-5, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Міністерство юстиції України

третя особа-6, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "УРБАН ГРАД"

про визнання недійсними результатів торгів, актів про реалізацію, свідоцтва, скасування державної реєстрації, відновлення чинності запису про право власності

за участю представників:

від позивача: Саєнко Ю.М., Чабан Д.Ф.

від відповідача: Самокиша В.Ю.

від третьої особи 1: не з`явився

від третьої особи 2: Паламар Л.В., Комірний О.О.

від третьої особи 3: Федосєєва Т.Р.

від третьої особи 4: не з`явився

від третьої особи 5: не з`явився

від третьої особи 6: не з`явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

18.05.2020 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Фірми "Т.М.М." - Товариства з обмеженою відповідальністю до Акціонерного товариства "Альфа-банк" про визнання недійсними результатів торгів, актів про реалізацію, свідоцтва, скасування державної реєстрації, відновлення чинності запису про право власності, та передана судді Демидову В.О. відповідно до автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Відповідно до заявлених позовних вимог позивач просить суд:

- визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 7862, вчинений 20.12.2017 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Осипенко Д.О.;

- визнати недійсними результати прилюдних торгів, які відбулися 05.12.2018 та оформлені протоколами електронних торгів № 374020, № 374021, № 374028, № 374007 від 05.12.2018 Державного підприємства "Сетам";

- визнати недійсними акти про реалізацію предмета іпотеки № 55614317/8-1, № 55614317/8-2, № 55614317/8-3, № 55614317/8-4 від 28.02.2019, видані за результатами торгів;

- визнати недійсними свідоцтво про право власності ТОВ "КГС Інвест" серія та номер: 423 від 04.04.2019, свідоцтво, серія та номер: 424, від 04.04.2019, видані приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Змисловською Т.В.; свідоцтво про право власності ТОВ "Валлерком" серія та номер: 956 від 11.03.2019, серія та номер: 957 від 11.03.2019, видані приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Зима Н.Ф.;

- скасувати державну реєстрацію права власності ТОВ "КГС Інвест" на: нежилі приміщення з № 1 по № 45, №№ І, ІІ тераса 30% (групи приміщень № 25) - офіс (номер запису про право власності 31021015); на нежилі приміщення з № 1 по № 7 (групи приміщень № 40) (номер запису про право власності 31021598);

- скасувати державну реєстрацію права власності ТОВ "Валлерком" на нежилі приміщення з № 1 по № 6 (групи приміщень № 33) - офіс (номер запису про право власності 30636930); на нежилі приміщення з № 1 по № 7, № ІІ, тераса 30% (групи приміщень № 43) - офіс (номер запису про право власності 30636875);

- відновити в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно чинності запису про право власності Фірми "Т.М.М." - ТОВ на нерухоме майно № 993602 від 22.04.2013 08, здійсненого на підставі рішення 2422707 від 20.05.2013 (група приміщень № 25); на нерухоме майно за № 5806186 від 27.05.2014, здійсненого на підставі рішення 13360093 від 27.05.2014 (група приміщень № 33); на нерухоме майно за № 993262 від 22.04.2013, здійсненого на підставі рішення 2421362 від 20.05.2013 (група приміщень № 40); на нерухоме майно за № 5807242 від 27.05.2014, здійсненого на підставі рішення 13362018 від 27.05.2014 (група приміщень № 43).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.05.2020 позовну заяву Фірми "Т.М.М." - Товариства з обмеженою відповідальністю залишено без руху, встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали з урахуванням положень п. 4 розділу Х Прикінцевих положень Господарського процесуального кодексу України.

26.05.2020 до суду від позивача на виконання вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху надійшла заява з доданими до неї документами.

27.05.2020 до суду від відповідача надійшла заява про відмову у відкритті провадження у справі.

Ухвалою суду від 01.06.2020 відмовлено у відкритті провадження у справі за позовною заявою Фірми "Т.М.М." - Товариства з обмеженою відповідальністю, у частині позовних вимог про визнання виконавчого напису №7862 від 20.12.2017, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Осипенком Дмитром Олеговичем, таким що не підлягає виконанню.

Ухвалою суду від 01.06.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом Фірми "Т.М.М." - Товариства з обмеженою відповідальністю до Акціонерного товариства "Альфа-банк", треті особи: Державне підприємство "СЕТАМ", Товариство з обмеженою відповідальністю "КГС Інвест", Товариство з обмеженою відповідальністю "Валлерком, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Осипенко Дмитро Олегович, Міністерство юстиції України про визнання недійсними результатів торгів, актів про реалізацію, свідоцтва, скасування державної реєстрації, відновлення чинності запису про право власності.

23.06.2020 через відділ діловодства суду надійшли письмові пояснення третьої особи-1, в яких Державне підприємство "СЕТАМ" заперечило проти задоволення позовних вимог та зазначило про те, що позивачем не доведено порушення правил проведення електронних торгів, впливу таких порушень на результати торгів та порушення законних прав позивача.

23.06.2020 через відділ діловодства суду від ТОВ "КГС Інвест" надійшло клопотання про закриття провадження у справі.

24.06.2020 через відділ діловодства суду надійшли письмові пояснення третьої особи-3. В письмових пояснення ТОВ "Валлерком" заперечило проти задоволення позовних вимог посилаючись на те, що строк дії договору та строк виконання зобов`язання у договорі не збігаються, зміни до договору оформлені додатковими угодами до договору у належній формі та уповноваженими особами, факт наявності додаткових угод та їх зміст вказують на збереження чинності договору для сторін.

24.06.2020 через відділ діловодства суду надійшли письмові пояснення третьої особи-5, відповідно до яких Міністерство юстиції України заперечило проти задоволення позовних вимог, оскільки основна вимога про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис не підлягає розгляду та ухвалою Господарського суду м. Києва від 01.06.2020 відмовлено у відкритті провадження в цій частині, а тому похідні вимоги є безпідставними та не підлягають задоволенню.

25.06.2020 через відділ діловодства суду від ТОВ "КГС Інвест" надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи та пояснення по справі.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 21.04.2021 скасовано ухвалу Господарського суду міста Києва від 01.06.2020 у справі №910/6820/20.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 15.07.2021 у справі №910/6820/20 касаційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "КГС Інвест" та Акціонерного товариства "Альфа-банк" залишено без задоволення, постанову Північного апеляційного господарського суду від 21.04.2021 у справі №910/6820/20 залишено без змін.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.07.2021 (суддя Демидов В.О.) прийнято до розгляду первинні позовні вимоги, а саме:

- визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 7862, вчинений 20.12.2017 Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Осипенко Д.О.;

- визнати недійсними результати прилюдних торгів, які відбулися 05.12.2018 та оформлені протоколами електронних торгів № 374020, № 374021, № 374028, № 374007 від 05.12.2018 Державного підприємства "Сетам";

- визнати недійсними акти про реалізацію предмета іпотеки № 55614317/8-1, № 55614317/8-2, № 55614317/8-3, № 55614317/8-4 від 28.02.2019, видані за результатами торгів;

- визнати недійсними свідоцтва про право власності ТОВ "КГС Інвест" серія та номер: 423 від 04.04.2019, свідоцтво, серія та номер: 424, від 04.04.2019, видані приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Змисловською Т.В.; свідоцтва про право власності ТОВ "Валлерком" серія та номер: 956 від 11.03.2019, серія та номер: 957 від 11.03.2019, видані приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Зима Н.Ф.;

- скасувати державну реєстрацію права власності ТОВ "КГС Інвест" на: нежилі приміщення з № 1 по № 45, №№ І, ІІ тераса 30% (групи приміщень № 25) - офіс (номер запису про право власності 31021015); на нежилі приміщення з № 1 по № 7 (групи приміщень № 40) (номер запису про право власності 31021598);

- скасувати державну реєстрацію права власності ТОВ "Валлерком" на нежилі приміщення з № 1 по № 6 (групи приміщень № 33) - офіс (номер запису про право власності 30636930); на нежилі приміщення з № 1 по № 7, № ІІ, тераса 30% (групи приміщень № 43) - офіс (номер запису про право власності 30636875);

- відновити в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно чинності запису про право власності Фірми "Т.М.М." - ТОВ на нерухоме майно № 993602 від 22.04.2013 08, здійсненого на підставі рішення 2422707 від 20.05.2013 (група приміщень № 25); на нерухоме майно за № 5806186 від 27.05.2014, здійсненого на підставі рішення 13360093 від 27.05.2014 (група приміщень № 33); на нерухоме майно за № 993262 від 22.04.2013, здійсненого на підставі рішення 2421362 від 20.05.2013 (група приміщень № 40); на нерухоме майно за № 5807242 від 27.05.2014, здійсненого на підставі рішення 13362018 від 27.05.2014 (група приміщень № 43). Підготовче засідання призначено на 12.08.2021.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.08.2021 задоволено самовідвід судді Демидова В.О. від розгляду справи № 910/6820/20, матеріали справи № 910/6820/20 передано для вирішення питання про повторний автоматичний розподіл справи у порядку, встановленому статтею 32 Господарського процесуального кодексу України.

10.08.2021 через відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив, в якому відповідач заперечив проти задоволення позовних вимог. В обґрунтування заперечень відповідач посилається на те, що висновок позивача щодо звернення відповідача до нотаріуса з заявою про вчинення виконавчого напису з пропуском річного строку передбаченого ст. 88 Закону України «Про нотаріат», є передчасним, оскільки позивачем не взято до уваги додаткову угоду № 47 до кредитного договору № 252-СВ від 04.03.2004. Також, відповідач звернув увагу, що умови додаткової угоди № 47 та № 48 до кредитного договору вже досліджувалися Північним апеляційним господарським судом у постанові від 04.10.2016 по справі №910/7933/16 та Господарським судом м. Києва в ухвалі від 24.05.2017 по справі № 910/8143/16. Окрім того, відповідач зазначив, що спірний виконавчий напис було вчинено в рахунок часткового погашення заборгованості виключно за тілом кредиту, а не за відсотками, а отже відповідач здійснював погашення заборгованості за договором в редакції додаткової угоди № 48 до договору.

11.08.2021 через відділ діловодства суду від позивача надійшло клопотання про залучення третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "УРБАН ГРАД".

11.08.2021 через відділ діловодства суду від відповідача надійшла заява про відвід судді Демидова В.О.

Оскільки станом на час подання заяви про відвід судді було постановлено ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.08.2021, якою задоволено самовідвід судді Демидова В.О. від розгляду справи № 910/6820/20, суд залишив без розгляду заяву відповідача про відвід судді Демидова В.О.

11.08.2021 через відділ діловодства суду від позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог.

12.08.2021 через відділ діловодства суду від ТОВ "КГС Інвест" надійшли письмові пояснення по справі, в яких третя особа-2 заперечила проти задоволення позовних вимог посилаючись на те, що позивачем не доведено про порушення відповідачем строків звернення до нотаріуса для отримання виконавчого напису №7862, а додаткові угоди № 47 та №48 до кредитного договору є належними доказами, якими врегульовано питання щодо строку дії кредитного договору.

В результаті повторного автоматизованого розподілу справи №910/6820/20, зазначена справа була передана на розгляд судді Гулевець О.В.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.08.2021 суддею Гулевець О.В. справу №910/6820/20 прийнято до свого провадження, підготовче засідання у справі №910/6820/20 призначено на 31.08.2021.

16.08.2021 через відділ діловодства суду від ТОВ "КГС Інвест" надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи.

16.08.2021 через відділ діловодства суду від позивача надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої позивач вважає, що строком/терміном дії кредитного договору був проміжок часу з 04.03.2004 по 31.01.2014, адже саме по 31.01.2014 позичальник міг належним чином виконати умови кредитного договору, до закінчення його строку дії. Також, позивач звертає увагу на те, що закінчення терміну/строку дії кредитного договору 31.01.2014 спровокувало ряд правових наслідків, зокрема обов`язок позичальника сплатити пеню та інші штрафні санкції за частину зобов`язань кредитного договору, що залишилась невиконана до завершення строку останнього. За твердженням позивача, через три місяці після закінчення строку дії кредитного договору 29.04.2014 ТОВ «Фірма «ТММ» та ПАТ «Укрсоцбанк» користуючись правом передбаченим ст.627 ЦК України на свободу договору та визначення умов і найменування останнього, уклали новий договір, який назвали додатковою угодою 47. Позивач вважає, що даний договір, хоч і має назву «додаткова угода», але за своєю суттю є окремим кредитним договором.

25.08.2021 через відділ діловодства суду від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, за змістом яких вбачається, що позивач помилково ототожнює термін фінансування зі строком дії кредитного договору, при цьому "Термін Фінансування" означає максимальний термін протягом якого загальна сума фінансування повинна бути повернута позивачем відповідачу. Водночас, строк дії договору регулюється іншим розділом договору, а саме п. 11.11. договору. Окрім того, відповідач посилається на п.п. 2.1., 2.2. кредитного договору, в редакції додаткової угоди № 47, відповідно до яких надання часток Банком здійснюється відповідно до умов, що передбачені положеннями договору, що діяли на момент видачі часток. Починаючи з 29.04.2014 року надання кредиту Банком не здійснюватиметься. Отже, відповідач стверджує, що додаткова угода № 47 є саме додатковою угодою до кредитного договору, укладеною з метою реструктуризації заборгованості, а не окремим договором.

30.08.2021 через відділ діловодства суду від відповідача надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи.

31.08.2021 через відділ діловодства суду від третьої особи-2 надійшло клопотання про витребування у відповідача копії кредитного договору з додатковими угодами №№1-49.

31.08.2021 підготовче засідання не відбулось у зв`язку з не можливістю здійснення технічної фіксації судового процесу за допомогою ДСС «Діловодство спеціалізованого суду».

Судом розглянуто заяву позивача про уточнення позовних вимог та встановлено наступне.

Так, у своїй заяві позивач просить суд уточнити формулювання позовних вимог та вважати позовні вимоги в редакції, викладеній у заяві від 10.08.2021.

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 42 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право: подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Частиною 3 статті 46 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви.

Суд зазначає, що нормами ГПК України не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про "доповнення" або "уточнення" позовних вимог, або заявлення "додаткових" позовних вимог і т.п. Тому в разі надходження до господарського суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як: подання іншого (ще одного) позову, чи збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи об`єднання позовних вимог, чи зміну предмета або підстав позову (п. 3.11. постанови Пленуму Вищого господарського суду України, від 26.12.2011р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

Судом встановлено, що вище зазначена заява позивача є по своїй суті заявою про зміну предмета позову.

Враховуючи те, що позивачем фактично лише конкретизовано позовні вимоги, заява позивача відповідає вимогам ст. 46 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про можливість прийняття заяви позивача про зміну (уточнення) предмета позову. Вказана заява прийнята судом до розгляду, у зв`язку із чим подальший розгляд справи здійснюється у редакції заяви про зміну предмету позову.

13.09.2021 через відділ діловодства суду від відповідача надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи.

14.09.2021 через відділ діловодства суду від третьої особи-2 надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи копій рішень Господарського суду м. Києва у справах №910/6753/20 та №910/6923/20.

У судовому засіданні 14.09.2021 за клопотанням представника третьої особи-2 судом залишено без розгляду клопотання про закриття провадження у справі від 23.06.2020, про що постановлено ухвалу, яка занесена до протоколу судових засідань.

У судовому засіданні 14.09.2021 за клопотанням представника третьої особи-3 судом залишено без розгляду клопотання про застосування заходів примусу від 24.06.2020, про що постановлено ухвалу, яка занесена до протоколу судових засідань.

У судовому засіданні 14.09.2021, враховуючи відсутність клопотань та повідомлень учасників судового процесу про намір вчинити дії, строк вчинення яких обмежений підготовчим провадженням, відсутність інших клопотань, заяв від сторін, судом закрито підготовче провадження та призначено справу №910/6820/20 до судового розгляду по суті на 28.09.2021, про що постановлено ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання.

16.09.2021 через відділ діловодства суду від позивача надійшли пояснення по суті спору.

27.09.2021 через відділ діловодства суду від третьої особи-3 надійшли пояснення по суті спору.

28.09.2021 через відділ діловодства суду від третьої особи-2 надійшли доповнення до пояснень по суті спору.

Представники третіх осіб 1, 4, 5, 6 у судове засідання 28.09.2021 не з`явились. Про розгляд справи повідомлені телефонограмами від 15.09.2021 та 20.09.2021.

Також, судом враховано, що у відповідності до ч. 2 ст. 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання. Судові рішення також можуть публікуватися в друкованих виданнях із додержанням вимог цього Закону.

Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень (ч. 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Згідно із ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень" судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному вебпорталі судової влади України.

З урахуванням наведеного треті особи 4, 5 не були позбавлені права та можливості ознайомитися з ухвалою суду від 14.09.2021 у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Згідно із ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Представник позивача в судовому засіданні 28.09.2021 надав пояснення по суті позовних вимог, позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача в судовому засіданні надав пояснення по суті своїх заперечень, просив суд відмовити у задоволенні позову.

Представники третіх осіб 2, 3 у судовому засіданні 28.09.2021 проти позову заперечили.

У судовому засіданні 28.09.2021 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши надані документи та матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

04.03.2004 між Фірмою "Т.М.М." - Товариством з обмеженою відповідальністю (надалі - позичальник, позивач) та Акціонерним комерційним банком "ХФБ Банк Україна" (правонаступником якого є Акціонерне товариство "Альфа-Банк") (надалі - Банк) укладений кредитний договір №252-СВ (надалі - кредитний договір), відповідно до умов якого Банк відповідно до умов та терміну цього договору надає позичальнику револьверну кредитну лінію з загальною сумою кредиту 3 200 000,00 євро з можливістю отримувати в доларах США та євро та терміном кредиту до 04 березня 2005 року.

За змістом п. 1.2 договору кредит надається з метою фінансування обігових коштів позичальника (придбання будівельних матеріалів та обладнання).

В подальшому сторонами неодноразово вносилися зміни до кредитного договору шляхом укладення додаткових угод.

Так, 30.03.2007 між сторонами укладено додаткову угоду № 26 до кредитного договору №252-СВ від 04.03.2004, якою сторони виклали договір та додатки до нього в новій редакції, яка додається в додатку до цієї додаткової угоди.

Згідно п. 1.1 додаткової угоди №26 до кредитного договору №252-СВ від 04.03.2004, позичальник сплачує Банку комісію за організацію фінансування за заходи Банку, пов`язані з укладенням цієї додаткової угоди в сумі гривневого еквіваленту 60500,00 Євро на рахунок № НОМЕР_1 в АКБ "ХФБ Україна" відповідно до наступного:

(a) сума гривневого еквіваленту 45000,00 Євро сплачується позичальником протягом 10 (десяти) робочих днів з дати цієї додаткової угоди, але не пізніше дати надання першої, починаючи з дати цієї додаткової угоди, частки, або дати відкриття першого, починаючи з дати цієї додаткової угоди, акредитиву, або дати випуску першої, починаючи з дати цієї додаткової угоди, гарантії, в залежності від того, яка з них наступить раніше;

(b) сума гривневого еквіваленту 15500,00 Євро сплачується позичальником не пізніше 30 квітня 2007 року.

Пунктом 1.1 кредитного договору, в редакції додаткової угоди №44 від 27.06.2013, сторони погодили, що Банк відповідно до умов та на термін цього договору надає позичальнику револьверну кредитну лінію з загальною сумою фінансування 15 376 721,00 Євро з можливістю отримувати в Євро і з терміном фінансування до 31 липня 2013 року.

16.12.2013 сторони уклали додаткову угоду №46 до кредитного договору №252-СВ від 04.03.2004, якою погодили змінити п. 1.1 кредитного договору та виклали його в новій редакції: "Банк відповідно до умов та на термін цього договору надає позичальнику револьверну кредитну лінію з загальною сумою фінансування 15 376 721,00 Євро з можливістю отримувати в Євро і з терміном фінансування до 31 січня 2014 року".

В подальшому, 29.04.2014 між Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» та Фірмою «Т.М.М.» - Товариством з обмеженою відповідальністю укладено додаткову угоду №47 до кредитного договору №252-СВ від 04.03.2004 в новій редакції від 30.03.2007, якою погодили викласти договір та додатки до нього в новій редакції, яка додається в додатку до цієї додаткової угоди.

У пунктах 3 та 4 додаткової угоди №47 до кредитного договору №252-СВ від 04.03.2004 сторонами узгоджено, що всі терміни, що використовуються у цій додатковій угоді, мають ті ж значення, що й в договорі; додаткова угода набирає чинності з дати її підписання уповноваженими представниками обох сторін та є невід`ємною частиною договору.

Відповідно до п. 1.1. додаткової угоди №47 до кредитного договору, Банк відповідно до умов цього договору надає позичальнику кредит з загальною сумою кредиту 15 376 721,00 Євро з можливістю отримувати в Євро і з терміном кредиту до 31 березня 2021 року (включно).

Пунктом 1.3 додаткової угоди №47 до кредитного договору встановлено, що сума заборгованості за кредитом станом на 29 квітня 2014 становить 15376721,00 Євро.

Надання часток банком здійснювалося відповідно до умов, що передбачені положеннями договору, що діяли на момент видачі відповідних часток. Починаючи з 29 квітня 2014 року надання кредиту банком не здійснюватиметься (п.п. 2.1 та 2.2. договору).

У пункті 3.2 додаткової угоди №47 до кредитного договору сторонами погоджено графік погашення суми кредиту.

30.09.2016 між сторонами укладено додаткову угоду №48 до кредитного договору №252-СВ від 04.03.2004 в новій редакції від 29.04.2014, якою сторони домовились встановити новий графік повернення кредиту (тіла та процентів), виклавши його у п. 4 вказаної додаткової угоди.

У пункті 2 додаткової угоди №48 до кредитного договору №252-СВ від 04.03.2004 сторони підтвердили, що розмір заборгованості позичальника за кредитним договором становить 15 599 248,20 євро, що включає прострочену заборгованість з повернення отриманого кредиту в сумі 14 857 932,43 євро та проценти в сумі 741 315,77 євро.

Відповідно до п. 4 додаткової угоди №48 до кредитного договору №252-СВ від 04.03.2004 сторонами встановлено новий графік повернення кредиту (тіла та процентів).

Для забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором №252-СВ від 04.03.2004 (зі змінами та доповненнями, які можуть вноситись до нього, і разом з усіма додатками до нього надалі - «кредитний договір»), 29.02.2008 між Банком та Фірмою «Т.М.М.» - Товариством з обмеженою відповідальністю (іпотекодавець) укладено іпотечний договір, відповідно до якого іпотекодавець, в забезпечення сплати та виконання забезпеченого зобов`язання повинен надати у першочергову іпотеку з найвищим пріоритетом обтяження:

- нежилі приміщення з №1 по №45, №№ I, II, тераса 30% (групи приміщень №25) - офіс (літера А), загальною площею 1831,60 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Київ, вулиця Луначарського, №4;

- нежилі приміщення з №1 по №6 (групи приміщень №33) - офіс (літера А), загальною площею 473,5 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Київ, вулиця Луначарського, №4;

- нежилі приміщення з №1 по №7 (групи приміщень №40) - офіс (літера А), загальною площею 400,90 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Київ, вулиця Луначарського, №4;

- нежилі приміщення з №1 по №7, № II, тераса 30% (групи приміщень №43) - офіс (літера А), загальною площею 469,60 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Київ, вулиця Луначарського, №4.

У пункті 1.4. договору сторони погодили, що вартість предмета іпотеки на день підписання цього іпотечного договору складає 1 690 267,67 євро.

За доводами позивача станом на 31.01.2014 зобов`язання позичальника за кредитним договором не були виконані в повному обсязі, була наявна заборгованість по тілу кредиту.

ПАТ "Укрсоцбанк", правонаступником якого є АТ "Альфа-Банк", звернувся до позивача про дострокове погашення заборгованості.

Оскільки зазначена вимога не була задоволена Фірмою "Т.М.М." - Товариством з обмеженою відповідальністю, ПАТ "Укрсоцбанк" звернулось до приватного нотаріуса за вчиненням виконавчого напису.

20.12.2017 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Осипенко Д.О. вчинено виконавчий напис за № 7862, в якому зазначений строк за яким проводиться стягнення: з 31.10.2017 по 13.11.2017.

За даним виконавчим написом було звернено стягнення на нерухоме майно позивача на користь ПАТ "Укрсоцбанк" на підставі договору іпотеки від 29.02.2008, а саме: нежилі приміщення з №1 по №45, №№ I, II, тераса 30% (групи приміщень №25) - офіс (літера А), загальною площею 1831,60 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Київ, вулиця Луначарського, №4; нежилі приміщення з №1 по №6 (групи приміщень №33) - офіс (літера А), загальною площею 473,5 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Київ, вулиця Луначарського, №4; нежилі приміщення з №1 по №7 (групи приміщень №40) - офіс (літера А), загальною площею 400,90 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Київ, вулиця Луначарського, №4; нежилі приміщення з №1 по №7, № II, тераса 30% (групи приміщень №43) - офіс (літера А), загальною площею 469,60 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Київ, вулиця Луначарського, №4.

На підставі виконавчого напису за № 7862 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рубель І.В. 23.01.2018 відкрито виконавче провадження № 55614317 (стягувач - ПАТ "Укрсоцбанк", боржник - Фірма "Т.М.М." - Товариство з обмеженою відповідальністю).

05.12.2018 ДП "Сетам" проведено електронні торги з реалізації предмета іпотеки: нежилі приміщення з №1 по №45, №№ I, II, тераса 30% (групи приміщень №25) - офіс (літера А), загальною площею 1831,60 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Київ, вулиця Луначарського, №4, оформлені протоколом №374020 від 05.12.2018 проведення електронних торгів.

Згідно протоколу електронних торгів №374020 від 05.12.2018 переможцем визнано Товариство з обмеженою відповідальністю "КГС Інвест" (надалі - третя особа-2).

05.12.2018 ДП "Сетам" проведено електронні торги з реалізації іпотеки: нежилі приміщення з №1 по №6 (групи приміщень №33) - офіс (літера А), загальною площею 473,5 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Київ, вулиця Луначарського, №4, оформлені протоколом №374028 від 05.12.2018 проведення електронних торгів.

Згідно протоколу електронних торгів №374028 від 05.12.2018 переможцем визнано Товариство з обмеженою відповідальністю "Валлерком" (надалі - третя особа-3).

05.12.2018 ДП "Сетам" проведено електронні торги з реалізації іпотеки: нежилі приміщення з №1 по №7 (групи приміщень №40) - офіс (літера А), загальною площею 400,90 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Київ, вулиця Луначарського, №4, оформлені протоколом №374021 від 05.12.2018 проведення електронних торгів.

Згідно протоколу електронних торгів №374021 від 05.12.2018 переможцем визнано Товариство з обмеженою відповідальністю "КГС Інвест".

05.12.2018 ДП "Сетам" проведено електронні торги з реалізації іпотеки: нежилі приміщення з №1 по №7, № II, тераса 30% (групи приміщень №43) - офіс (літера А), загальною площею 469,60 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Київ, вулиця Луначарського, №4, оформлені протоколом №374007 від 05.12.2018 проведення електронних торгів.

Згідно протоколу електронних торгів №374007 від 05.12.2018 переможцем визнано Товариство з обмеженою відповідальністю "Валлерком".

За результатами електронних торгів ТОВ "КГС Інвест" отримано акти про реалізацію предмета іпотеки № 55614317/8-1 від 28.02.2019 та №55614317/8-2 від 28.02.2019, ТОВ "Валлерком" отримано акти про реалізацію предмета іпотеки №55614317/8-3 від 28.02.2019, №55614317/8-4 від 28.02.2019.

Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Змисловською Т.В. видано свідоцтва про право власності ТОВ "КГС Інвест" від 04.04.2019 за реєстровим № 423 та від 04.04.2019 за реєстровим № 424.

Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Зимою Н.Ф. видано свідоцтва про право власності ТОВ "Валлерком" від 11.03.2019 за реєстровим №956 та від 11.03.2019 за реєстровим № 957.

В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що виконавчий напис № 7862 не підлягає виконанню, оскільки Банк звернувся за вчиненням виконавчого напису № 7862 лише в грудні 2017 року, тобто з пропуском строку встановленого ст. 88 Закону України «Про нотаріат».

Позивач зазначає, що в межах дії кредитного договору, тобто до 31.01.2014 Банк мав право нараховувати відсотки по кредиту. Однак, Банк після 31.01.2014 неправомірно нараховував відсотки по кредиту. Отже, згідно розрахунку загальна сума коштів направлених з 31.01.2014 по 15.02.2017 на погашення заборгованості за кредитним договором становить 2 439 988,18 євро.

Позивач, посилаючись на те, що заборгованість, яка зафіксована у виконавчому написі не є безспірною та не відповідає фактичному розміру заборгованості, вважає що виконавчий напис № 7862 не відповідає вимогам ст. ст. 87-88 Закону України «Про нотаріат».

Також, позивач стверджує, оскільки виконавчий напис № 7862 не підлягає виконанню, а тому відсутні підстави у виконавчої служби для виконання такого виконавчого напису, а також для передачі нерухомого майна на примусову реалізацію. Отже, за доводами позивача, торги є недійсними і не можуть створювати жодних правових наслідків, окрім наслідків їх недійсності, оскільки проведені на підставі незаконного виконавчого напису і без необхідного обсягу прав та повноважень у виконавчої служби.

В обґрунтування заявлених вимог, позивач зазначає, що сторони недійсного правочину зобов`язані повернути одне одному те, що набули за недійсними правочинами, а документи і реєстраційні записи видані/здійснені на підставі недійсного правочину підлягають скасуванню. Тому, наявні підстави для скасування свідоцтва про право власності та для скасування реєстраційних записів, а записи про право власності позивача на нерухоме майно підлягають відновленню.

З огляду на вище наведені обставини, Фірма "Т.М.М." - Товариство з обмеженою відповідальністю звернулося до суду з із позовом до відповідача (з урахуванням заяви про зміну предмета позову) про:

- визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 7862, вчинений 20.12.2017 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Осипенко Дмитром Олеговичем;

- визнання недійсними результатів прилюдних торгів, які відбулися 05.12.2018 та оформлені протоколами електронних торгів № 374020, № 374021, №374028, № 374007 від 05.12.2018 Державного підприємства «Сетам»;

- визнання недійсними актів про реалізацію предмета іпотеки № 55614317/8-1, №55614317/8-2, № 55614317/8-3, № 55614317/8-4 від 28.02.2019, видані за результатами торгів;

- визнання недійсними з моменту їх видачі: свідоцтво про право власності ТОВ «КГС Інвест» серія та номер: 423 від 04.04.2019, свідоцтво про право власності ТОВ «КГС Інвест» серія та номер: 424, від 04.04.2019, видані приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Змисловською Т.В.; свідоцтво про право власності ТОВ «Валлерком» серія та номер: 956 від 11.03.2019, свідоцтво про право власності ТОВ «Валлерком» серія та номер: 957 від 11.03.2019, видані приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Зима Н.Ф.;

- скасування державної реєстрації права власності ТОВ «КГС Інвест» на: нежилі приміщення з №1 по №45, №№І,ІІ тераса 30% (групи приміщень №25)- офіс (номер запису про право власності 31021015); на нежилі приміщення з №1 по №7 (групи приміщень №40) (номер запису про право власності 31021598) з моменту її вчинення, про що внести відповідний запис в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно;

- скасування державної реєстрації права власності ТОВ «Валлерком» на: нежилі приміщення з № 1 по № 6 (групи приміщень №33) - офіс (номер запису про право власності 30636930); на нежилі приміщення з № 1 по № 7, № II, тераса 30% ( групи приміщень № 43) - офіс(номер запису про право власності 30636875) з моменту її вчинення, про що внести відповідний запис в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно;

- відновлення в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно чинності запису про право власності Фірми "Т.М.М." - ТОВ на нерухоме майно за № 993602 від 22.04.2013, здійсненого на підставі рішення 2422707 від 20.05.2013 (група приміщень № 25); на нерухоме майно за № 5806186 від 27.05.2014, здійсненого на підставі рішення 13360093 від 27.05.2014 (група приміщень № 33); на нерухоме майно за № 993262 від 22.04.2013, здійсненого на підставі рішення 2421362 від 20.05.2013 (група приміщень № 40); на нерухоме майно за № 5807242 від 27.05.2014, здійсненого на підставі рішення 13362018 від 27.05.2014 (група приміщень № 43) з моменту їх вчинення, про що внести відповідний запис в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, з наступних підстав.

За змістом положень статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до приписів ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

За змістом п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» (у редакції, чинній на момент вчинення спірного виконавчого напису) нотаріуси вчиняють такі нотаріальні дії, як вчинення виконавчого напису.

Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» (у редакції, чинній на момент вчинення спірного виконавчого напису) для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» (у редакції, чинній на момент вчинення спірного виконавчого напису) визначено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Одним із обґрунтувань заявлених вимог позивач визначає те, що виконавчий напис № 7862, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Осипенко Дмитром Олеговичем з порушенням строку, встановленого статтею 88 Закону України «Про нотаріат».

Мотивуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що відповідно до умов кредитного договору у редакції додаткової угоди №46 від 16.12.2013 та враховуючи висновки, викладені у постанові Касаційного господарського суду від 14.04.2020 у справі №873/41/19 за заявою Фірми "Т.М.М." - Товариства з обмеженою відповідальністю про скасування рішення третейського суду у третейській справі №06/19, право вимоги за кредитним договором виникло у Банку 01.02.2014, а отже Банк мав право звернутися до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису протягом одного року з вказаної дати, тобто до 01.02.2015. Таким чином, позивач вважає, що звернення Банку до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису № 7862 від 20.12.2017 відбулося з порушенням строку, встановленого статтею 88 Закону України «Про нотаріат».

Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис визначено ч. 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат» та підпунктом 3.4 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 (надалі - Порядок).

Отже, виконавчий напис вчиняється нотаріусом якщо з моменту виникнення права вимоги не минув строк, передбачений законом.

Як встановлено судом, 04.03.2004 між Фірмою "Т.М.М." - Товариством з обмеженою відповідальністю та Акціонерним комерційним банком "ХФБ Банк Україна" (правонаступником якого є Акціонерне товариство "Альфа-Банк") укладений кредитний договір №252-СВ, відповідно до умов якого Банк надав позичальнику револьверну кредитну лінію з загальною сумою кредиту 3 200 000,00 євро з можливістю отримувати в доларах США та євро та терміном кредиту до 04 березня 2005 року.

Відповідно до п. 11.12 кредитного договору №252-СВ від 04.03.2004 цей договір набуває чинності на дату його підписання належним чином та зберігає силу до повного виконання позичальником своїх зобов`язань за цим договором. За взаємною згодою сторін дію договору може бути припинено раніше за останній день терміну кредиту за умови повного виконання позичальником своїх зобов`язань за цим договором. Дія договору припиняється за письмовим повідомленням Банком позичальника при невиконанні вимог розділу 2 договору протягом періоду, вказаного в пункті 2.1 цього договору.

В подальшому, 29.04.2014 між Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» та Фірмою «Т.М.М.» - Товариством з обмеженою відповідальністю укладено додаткову угоду №47 до кредитного договору №252-СВ від 04.03.2004 в новій редакції від 30.03.2007, якою сторони погодили викласти договір та додатки до нього в новій редакції, яка додається в додатку до цієї додаткової угоди.

Відповідно до п. 1.1. кредитного договору в редакції додаткової угоди №47, Банк відповідно до умов цього договору надає позичальнику кредит з загальною сумою кредиту 15 376 721,00 євро з можливістю отримувати в євро і з терміном кредиту до 31 березня 2021 року (включно).

Пунктом 1.3 кредитного договору в редакції додаткової угоди №47 встановлено, що сума заборгованості за кредитом станом на 29 квітня 2014 становить 15376721,00 євро.

Відповідно до п. 4 додаткова угода №47 набирає чинності з дати її підписання уповноваженими представниками обох сторін та є невід`ємною частиною договору.

Водночас, п. 10.11. кредитного договору в редакції додаткової угоди №47 визначено, що цей договір набуває чинності на дату його підписання належним чином та зберігає силу до повного виконання позичальником своїх зобов`язань за цим договором.

Згідно з пунктом 2.2 кредитного договору №252-СВ від 04.03.2004 в редакції додаткової угоди №47 сторонами погоджено, що починаючи з 29 квітня 2014 року надання кредиту банком не здійснюватиметься.

30.09.2016 між сторонами укладено додаткову угоду №48 до кредитного договору №252-СВ від 04.03.2004 в новій редакції від 29.04.2014, якою сторони домовились встановити новий графік повернення кредиту (тіла та процентів) до 31.03.2021, виклавши його у п. 4 вказаної додаткової угоди.

У пункті 3 кредитного договору в редакції додаткової угоди №48 сторони домовились, що строк кредитування, визначений в п.1.1 кредитного договору не змінюється. Кредит повинен бути повністю повернутий Банку в строк не пізніше 31 березня 2021 року (включно).

Дослідивши зміст додаткових угод № 47 та №48 до кредитного договору №252-СВ від 04.03.2004 суд відзначає, що вказані додаткові угоди є невід`ємними частинами кредитного договору №252-СВ від 04.03.2004, в яких сторони погодили внесення змін до кредитного договору в частині строку дії договору, виконання позичальником своїх зобов`язань шляхом викладення кредитного договору №252-СВ від 04.03.2004 в новій редакції.

Зі змісту додаткової угоди № 47 до кредитного договору №252-СВ від 04.03.2004 вбачається, що укладення додаткової угоди №47 було спрямовано на реструктуризацію боргу позивача перед відповідачем шляхом продовження строку повернення кредиту до 31.03.2021.

Таким чином, додаткова угода № 47 до кредитного договору №252-СВ від 04.03.2004 не є новим (окремим) договором, як вважає позивач, оскільки за умовами кредитного договору в редакції додаткової угоди № 47 та №48 вбачається, що додаткові угоди є невід`ємними частинами кредитного договору №252-СВ від 04.03.2004, водночас зміна порядку та строку виконання зобов`язання не може вважатися як укладення нового кредитного договору.

За таких обставин, посилання позивача на те, що між сторонами укладено не додаткову угоду №47, а новий кредитний договір, який укладений з метою рефінансування є необґрунтованим.

Твердження позивача, що строком/терміном дії кредитного договору був проміжок часу з 04.03.2004 по 31.01.2014, враховуючи, що по 31.01.2014 позичальник міг належним чином виконати умови кредитного договору, тобто до закінчення його строку дії, суд вважає не обґрунтованими, оскільки закінчення терміну фінансування не є доказом настання строку виконання зобов`язань за договором, враховуючи укладення між сторонами додаткових угод №47 та №48, якими встановлено нові строки повернення кредиту.

Аналогічної правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 07.09.2020 у справі №904/1080/19.

Окрім того, судом враховано п. 11.12 кредитного договору, яким визначено, що договір діє до повного виконання позивачем своїх зобов`язань за договором. За наявності взаємної згоди сторін дію договору може бути припинено.

Однак, позивачем не надано до матеріалів справи належних доказів, в розумінні ст.ст. 76, 77, 78, 79, 91 ГПК України, вчинення дій відповідачем на виконання п. 11.12 кредитного договору.

Також, судом враховано, що правомірність спірного виконавчого напису №7862 було предметом дослідження у справі №910/1580/18 за позовом Фірма "Т.М.М." - Товариство з обмеженою відповідальністю та Товариство з обмеженою відповідальністю "ТММ-Будкомплект" до Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" про визнання виконавчих написів №№ 7858, 7861, 7862, 7860, 7859, вчинених 20.12.2017 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Осипенком Дмитром Олеговичем, таким, що не підлягають виконанню.

Верховним Судом у постанові від 06.11.2018 по справі №910/1580/18 встановлено про визнання Фірмою "Т.М.М." - Товариством з обмеженою відповідальністю факту прострочення ним виконання зобов`язання з повернення кредиту на суму 1125000,00 євро за кредитним договором №252-СВ від 04.03.2004 та виникнення у банку права вимоги на повне дострокове повернення усього тіла кредиту - 31.10.2017, з моменту отримання боржником вимоги, надісланої в порядку пункту 9.2. кредитного договору.

Таким чином, враховуючи, що Верховним Судом у постанові від 06.11.2018 по справі №910/1580/18 було встановлено про виникнення права вимоги у банку на повне дострокове повернення усього тіла кредиту - 31.10.2017, вказані обставини в силу ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України не підлягає доведенню при розгляді даної справи.

Поряд з тим, враховуючи приписи статті 75 Господарського процесуального кодексу України та зважаючи на те, що повноваження суду під час оскарження рішень третейського суду обмежуються вимогами ст. 350 ГПК України, посилання позивача на постанову Верховного Суду від 14.04.2020 у справі №873/41/19 за заявою Фірми "Т.М.М." - Товариство з обмеженою відповідальністю про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України» від 01.04.2019 у третейській справі № 06/19 щодо встановлення факту строку дії кредитного договору №252-СВ від 04.03.2004, а саме до 31.01.2014, судом відхиляються, оскільки обставини, встановлені рішенням третейського суду підлягають доказуванню в загальному порядку при розгляді справи господарським судом.

Окрім того, умови додаткових угод №47 та №48 до кредитного договору №252-СВ від 04.03.2004 були предметом дослідження у справі №910/7933/16 за позовом Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" до Фірми "Т.М.М." - Товариства з обмеженою відповідальністю, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "ТММ-Будкомплект" про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Північним апеляційним господарським судом у постанові від 04.10.2016 по справі №910/7933/16 встановлено про досягнення сторонами домовленостей на проведення реструктуризації заборгованості відповідача шляхом укладення договорів про внесення змін до кредитного договору №252-СВ від 04.03.2014 (в новій редакції від 29.04.2014) та договорів іпотеки.

Враховуючи вище викладене, оскільки в результаті укладення додаткових угод №47 та №48, які є невід`ємними частинами кредитного договору №252-СВ від 04.03.2004 було подовжено строк повернення кредиту до 31.03.2021, суд дійшов висновку, що вчинення виконавчого напису №7862 від 20.12.2017 здійснено з дотриманням строку, встановленого статтею 88 Закону України «Про нотаріат».

Також, в обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що заборгованість у виконавчому написі № 7862 від 20.12.2017 не є безспірною та не відповідає дійсному розміру заборгованості.

Як зазначено судом вище, статтею 87 Закону України «Про нотаріат» (у редакції, чинній на момент вчинення спірного виконавчого напису) визначено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

За приписами ст. 89 Закону України «Про нотаріат» (у редакції, чинній на момент вчинення спірного виконавчого напису) у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис; найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення; розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса.

Відповідно до п. 1 "Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 № 1172 на підставі виконавчих написів нотаріусів для одержання виконавчого напису подаються: оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Згідно п. 1-1 Переліку іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання.

Для одержання виконавчого напису подаються:

а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору;

б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання;

в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості;

г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання;

ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів.

Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною - стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Як вбачається з матеріалів справи, 30.09.2016 між сторонами укладено додаткову угоду №48 до кредитного договору №252-СВ від 04.03.2004 в новій редакції від 29.04.2014, якою сторони підтвердили, що розмір заборгованості позичальника за кредитним договором становить 15 599 248,20 євро, що включає прострочену заборгованість з повернення отриманого кредиту в сумі 14 857 932,43 євро та проценти в сумі 741 315,77 євро.

У матеріалах справи міститься лист №564/11-д/в від 14.11.2017, відповідно до якого позивач визнав суму основного боргу (по тілу кредиту) в розмірі 14857932,43 євро та просив здійснити реструктуризацію боргу та розглянути можливість погашення заборгованості частиною заставного майна.

При цьому, матеріали справи не містять жодних належних, допустимих та достовірних доказів в розумінні ст.ст. 76, 77, 78, 79, 91 ГПК України на підтвердження наявності заперечень позивача на вимогу відповідача про повне дострокове погашення заборгованості.

Заперечуючи проти задоволення позову відповідач вказав, що спірний виконавчий напис було вчинено в рахунок часткового погашення заборгованості, виключно за тілом кредиту, а не за відсотками, що також підтверджується матеріалами справи.

Отже, враховуючи умови п. 6.4. договору, відповідач здійснював погашення заборгованості за договором у відповідності до умов договору в редакції додаткової угоди №48 до договору, відповідно до якого спочатку здійснюється погашення заборгованості саме за відсотками (простроченими відсотками) і тільки після погашення такої заборгованості - за тілом кредиту.

Обставини щодо безспірності заборгованості за оспорюваним виконавчим написом №7862, вчиненого 20.12.2017, також встановлені у постанові Верховного Суду від 06.11.2018 по справі №910/1580/18 за позовом Фірма "Т.М.М." - Товариство з обмеженою відповідальністю та Товариство з обмеженою відповідальністю "ТММ-Будкомплект" до Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" про визнання виконавчих написів №№ 7858, 7861, 7862, 7860, 7859, вчинених приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Осипенком Дмитром Олеговичем, такими, що не підлягають виконанню.

З огляду на викладене доводи позивача стосовно того, що заборгованість у виконавчому написі №7862, вчиненого 20.12.2017, не є безспірною судом відхиляються, оскільки матеріалами справи підтверджується визнання позивачем заборгованості в сумі, яка була стягнута шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки за спірним виконавчим написом, водночас, позивач у встановленому законом порядку не спростував розміру заборгованості перед банком за кредитним договором, яка зазначена у спірному виконавчому написі.

Щодо посилань позивача на правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 17.08.2021 у справі №910/11905/20, то слід зазначити наступне.

Для встановлення подібності правовідносин враховується склад таких правовідносин, а саме: суб`єкт, об`єкт та зміст (взаємні права та обов`язки). Разом з тим наявності простої тотожності цих трьох критеріїв замало і врахування лише їх не завжди є правильним. Тому, судова практика визнає судовими рішеннями у подібних правовідносинах такі рішення, де подібними є: 1) предмети спору, 2) підстави позову, 3) зміст позовних вимог, 4) встановлені судом фактичні обставини, а також має місце 5) однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду в ухвалі від 27.03.2020 у справі №910/4450/19 зазначила, що подібність правовідносин в іншій аналогічній справі визначається за такими критеріями: суб`єктний склад сторін спору, зміст правовідносин (права та обов`язки сторін спору) та об`єкт (предмет).

Велика Палата Верховного Суду виходить з того, що подібність правовідносин означає тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). При цьому, зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності визначається обставинами кожної конкретної справи (пункт 32 постанови від 27.03.2018 зі справи №910/17999/16; пункт 40 постанови від 25.04.2018 зі справи №910/24257/16). Такі ж висновки були викладені і в постановах Верховного Суду України від 21.12.2016 у справі №910/8956/15 та від 13.09.2017 у справі №923/682/16.

При цьому, під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де подібними (тотожними, аналогічними) є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог і встановлені судом фактичні обставини, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин (пункт 6.30 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.05.2020 у справі №910/719/19, пункт 5.5 постанови від 19.06.2018 у справі №922/2383/16).

Так, предметом позову у справі №910/11905/20 були вимоги за первісним позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором від 04.03.2004 №252-СВ у сумі 7 097 868,68 євро, а за зустрічним позовом про визнання недійсним договору поруки від 30.09.2016.

Відтак, правовідносини, які виникли між сторонами у справі №910/11905/20 та даній справі не є подібними, а тому викладена правова позиція у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 17.08.2021 у справі №910/11905/20 не підлягає застосуванню при розгляді даної справи.

Більш того, Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 17.08.2021 у справі №910/11905/20 рішення господарського суду міста Києва від 28.01.2021 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 08.06.2021 зі справи № 910/11905/20 скасовано, справу передано на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

При цьому, суд відзначає, що передача судом касаційної інстанції справи №910/11905/20 на новий розгляд не є остаточним вирішення спору у справі та остаточного формування правового висновку, а тому у суду відсутні правові підстави для врахування правового висновку, викладеного у вказаній постанові при прийняті рішення у даній справі.

Враховуючи вище наведене, оскільки твердження позивача щодо пропуску Банком строку для звернення до нотаріуса є безпідставним та з огляду на те, що позивач не спростував належними і допустимими доказами того, що сума заборгованості перед Банком за кредитним договором на дату вчинення оспорюваного виконавчого напису була іншою, ніж та, яка зазначена до стягнення, суд прийшов до висновку, що правові підстави для визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 7862, вчинений 20.12.2017 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Осипенко Д.О. відсутні, а тому суд відмовляє у задоволенні позовних вимог в цій частині.

Суд також відмовляє у задоволенні позовних вимог про визнання недійсними результатів прилюдних торгів, актів про реалізацію предмета іпотеки, свідоцтв про право власності, скасування державної реєстрації права власності та відновлення в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно чинності запису про право власності позивача, які є похідними вимогами, з підстав відмови у задоволенні позовних вимог щодо визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 7862, вчинений 20.12.2017 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Осипенком Д.О.

Приписами ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Європейський суд з прав людини зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи вище наведене, з огляду на обставини встановлені судом та надавши оцінку зібраним у справі доказам в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог Фірми "Т.М.М." - Товариства з обмеженою відповідальністю до Акціонерного товариства "Альфа-банк" про визнання недійсними результатів торгів, актів про реалізацію, свідоцтва, скасування державної реєстрації, відновлення чинності запису про право власності.

Судові витрати за розгляд справи відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238, 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено у порядку і строк, встановлені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано: 12.10.2021

Суддя О.В. Гулевець