ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" жовтня 2021 р. Справа№ 910/6802/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Євсікова О.О.

суддів: Попікової О.В.

Сітайло Л.Г.

за участю:

секретаря судового засідання Звершховської І.А.,

представників сторін:

від позивача: Єгоров В.С.,

від відповідача: не з`явились,

розглянувши апеляційну скаргу

Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України»

на рішення Господарського суду міста Києва від 08.07.2021 (повний текст складено 12.07.2021)

у справі № 910/6802/21 (суддя Сівакова В.В.)

за позовом Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Брокенергія»

про стягнення 7.731.900,34 грн

в с т а н о в и в :

Короткий зміст і підстави позовних вимог.

У квітні 2021 Акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (далі - АТ «НАК «Нафтогаз України») звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою, у якій просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Брокенергія» (далі - ТОВ «Брокенергія») 7.731.900,34 грн, що складається з: 6.854.240,34 грн - основного боргу, 124.570,96 грн - пені, 501.247,70 грн - інфляційних втрат та 251.841,34 грн - 3% річних.

В обґрунтування заявлених вимог АТ «НАК «нафтогаз України» вказує, що на підставі укладеного між сторонами договору постачання природного газу №4146/1920-ЕЕ-29 від 27.09.2019 у період з листопада 2019 року по квітень 2020 року передало у власність ТОВ «Брокенергія» природний газ на загальну суму 17.993.353,08 грн. ТОВ «Брокенергія» поставлений природний газ було оплачено частково, у зв`язку з чим АТ «НАК «Нафтогаз» нарахувало на суму заборгованості пеню, інфляційні та 3% річних.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 08.07.2021 позов задоволено частково. Стягнуто з ТОВ «Брокенергія» на користь АТ «НАК «Нафтогаз України» 6.854.240,34 грн - основного боргу, 124.570,96 грн - пені, 497.413,87 грн - інфляційних втрат, 251.841,33 грн - 3% річних та 115.921,00 грн - витрат по сплаті судового збору. В іншій частині в позові відмовлено повністю.

Рішення місцевого господарського суду мотивоване тим, що доказів того, що ТОВ «Броекенергія» виконало зобов`язання з оплати поставленого природного газу за договором в повному обсязі не подано, а тому вимога про стягнення суми основаного боргу підлягає задоволенню. Матеріалами справи підтверджується, що ТОВ «Брокенергія», в порушення умов договору, у визначені строки оплату поставленого газу повністю не проводило, а отже є таким, що прострочило виконання зобов`язання. Вимоги АТ «НАК «Нафтогаз України» в частині стягнення пені в розмірі 124.570,96 грн обґрунтовані і підлягають задоволенню. За результатами здійснення судом власного перерахунку 3% річних становлять 251.841,33 грн, які підлягають задоволенню; в іншій частині позовних вимог про стягнення 3% річних відмовлено, оскільки АТ «НАК «Нафтогаз України» при здійсненні підрахунку загальної суми 3% річних за кожним місяцем нарахування допущено арифметичну помилку. За результатами здійснення судом власного перерахунку інфляційні втрати становлять 497.413,87 грн, які підлягають задоволенню; в іншій частині позовних вимог про стягнення інфляційних втрат відмовлено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

Не погодившись з рішенням Господарського суду міста Києва від 08.07.2021, АТ «НАК «Нафтогаз України» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати оскаржуване рішення в частині відмови у стягненні інфляційних втрат у сумі 3 833,83 грн та прийняти в цій частині нове рішення про стягнення з ТОВ «Брокенергія» на користь АТ «НАК «Нафтогаз України» інфляційних втрат у сумі 3 833,83 грн.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги АТ «НАК «Нафтогаз України» посилається на порушення господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. АТ «НАК «Нафтогаз України» вважає, що оскаржуване рішення не відповідає приписам ст. ст. 236, 238 ГПК України оскільки не містить у мотивувальній частині обґрунтування того, в чому саме полягає неправомірність розрахунку інфляційних втрат, на яку суму судом здійснено перерахунок, чи врахував суд суму боргу з урахуванням збільшення на інфляційну складову попереднього місяця, за який період прострочення здійснювався перерахунок, які індекси інфляції було застосовано.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.08.2021 та витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.08.2021 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Євсіков О.О., судді Мартюк А.І., Сітайло Л.Г.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.08.2021 поновлено Акціонерному товариству «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» пропущений строк на апеляційне оскарження та відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» на рішення Господарського суду міста Києва від 08.07.2021 у справі № 910/6802/21. Розгляд справи призначено на 12.10.2021.

Згідно з витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.10.2021 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Євсіков О.О., судді Попікова О.П., Сітайло Л.Г. (у зв`язку з відпусткою судді Мартюк А.І.).

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.10.2021 прийнято апеляційну скаргу АТ «НАК «Нафтогаз України» на рішення Господарського суду міста Києва від 08.07.2021 у справі № 910/6802/21 до провадження колегію суддів у складі: головуючий суддя Євсіков О.О., судді Попікова О.П., Сітайло Л.Г.

Позиції учасників справи.

Від ТОВ «Брокенергія» відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

Межі розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Згідно зі ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Таким чином апеляційний господарський суд переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення Господарського суду міста Києва від 08.07.2021 в межах доводів та вимог апеляційної скарги АТ «НАК «Нафтогаз України», - в частині відмови АТ «НАК «Нафтогаз України» у стягненні з ТОВ «Брокенергія» інфляційних втрат у сумі 3 833,83 грн.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції, перевірені та додатково встановлені апеляційним господарським судом.

27.09.2019 АТ «НАК «Нафтогаз України» (як постачальник) та ТОВ «Брокенергія» (як споживач) уклали договір постачання природного газу № 4146/1920-ЕЕ-29 (далі - договір), за умовами п. 1.1 якого постачальник зобов`язується поставити споживачу природний газ, а споживач зобов`язується прийняти його та оплатити на умовах цього договору.

Згідно з п. 1.2 договору природний газ, що постачається за цим договором використовується споживачем виключно для виробництва електричної енергії.

Відповідно до п. 2.1 договору постачальник передає споживачу у жовтні 2019 року - квітні 2020 року замовлений споживачем обсяг (об`єм) природного газу в кількості 4100 тис. куб. метрів, в тому числі по місяцях (далі - розрахункові періоди):

жовтень 2019 року - 90 тис. куб. метрів,

листопад 2019 року - 730 тис. куб. метрів,

грудень 2019 року - 900 тис. куб. метрів,

січень 2020 року - 970 тис. куб. метрів,

лютий 2020 року - 720 тис. куб. метрів,

березень 2020 року - 640 тис. куб. метрів,

квітень 2020 року - 50 тис. куб. метрів.

Приймання-передача газу, переданого постачальником споживачу у відповідному розрахунковому періоді, оформлюється актом приймання-передачі газу (п. 3.8 договору).

За умовами п. 3.11 договору споживач підтверджує, що підписаний сторонами акт приймання-передачі газу за розрахунковий період свідчить про повне виконання постачальником своїх зобов`язань за цим договором в частині постачання природного газу у відповідному розрахунковому періоді.

Відповідно до п. 5.1 договору оплата за природний газ здійснюється споживачем виключно коштами шляхом 100% поточної оплати протягом розрахункового періоду.

Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 25-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем постачання газу.

Договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення підпису постачальника печаткою і діє в частині постачання природного газу до 30.04.2020 (включно), а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення (п. 11.1 договору).

На виконання умов договору АТ «НАК «Нафтогаз України» поставило, а ТОВ «Брокенергія» прийняло природний газ загальною вартістю 17.993.353,08 грн, за наступними актами приймання-передачі природного газу, підписаними та скріпленими печатками обох сторін:

від 30.11.2019 на суму 3.237.546,88 грн,

від 31.12.2019 на суму 3.569.480,34 грн,

від 31.01.2020 на суму 4.776.519,41 грн,

від 29.02.2020 на суму 3.748.830,08 грн,

від 31.03.2020 на суму 2.171.361,74 грн,

від 30.04.2020 на суму 453.614,63 грн.

АТ «НАК «Нафтогаз України» та ТОВ «Брокенергія» уклали ряд додаткових угод до договору, якими було погоджено зміну обсягів газу та його ціни.

ТОВ «Брокенергія» оплату поставленого природного газу здійснило частково, на загальну суму 11.139.112,74 грн, наступним чином:

29.10.2019 на суму 3.591.308,00 грн,

31.01.2020 на суму 3.215.719,22 грн,

25.03.2020 на суму 1.000.000,00 грн,

20.10.2020 на суму 3.332.085,52 грн.

Оскільки ТОВ «Брокенергія» в порушення умов договору своєчасно не оплатило поставлений йому природний газ, АТ «НАК «Нафтогаз України» на суму основного боргу здійснило нарахування пені, інфляційних та 3% річних, про стягнення яких звернулось з позовом у справі, що розглядається.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

Частиною 1 ст. 11 ЦК України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

За визначенням ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. ст. 6, 627, 628 ЦК України).

Частинами 1, 2 ст. 180 ГК України у свою чергу встановлено, що зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. Господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів (ч. 1 ст. 181 ГК України).

Відповідно до ст. 509 ЦК України та ст. 173 ГК України в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Частиною 1 ст. 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Згідно зі ст. 526 ЦК України, яка кореспондуються зі ст. 193 ГК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Об`єднаною палатою Верховного Суду у постанові від 20.11.2020 у справі №910/13071/19 роз`яснено, що сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця. Отже, якщо період прострочення виконання грошового зобов`язання складає неповний місяць, то інфляційна складова враховується або не враховується в залежності від математичного округлення періоду прострочення у неповному місяці. Такі висновки суду підтверджуються висновками Верховного Суду, викладеними в постановах від 24.04.2019 у справі №910/5625/18, від 13.02.2019 у справі №924/312/18, від 05.07.2019 у справі №905/600/18.

Враховуючи встановлений судом факт прострочення виконання ТОВ «Брокенергія» зобов`язання з оплати поставленого йому природного газу, а також оплату цього природного газу частково, вимоги АТ «НАК «Нафтогаз України» про стягнення інфляційних втрат є законними та обґрунтованими, висновку про що правомірно дійшов господарський суд першої інстанції.

Перевіривши наданий позивачем та здійснений місцевим господарським судом розрахунок інфляційних за заявлені позивачем періоди, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком господарського суду першої інстанції про часткове задоволення вимог позову в цій частині. Розрахунок інфляційних здійснено за допомогою калькулятора підрахунку заборгованості та штрафних санкцій https://ips.ligazakon.net/calculator/ff (долучено до матеріалів справи).

Сума боргу

Основна сума заборгованості за договором:Сума боргу
з 01/03/2020 до 30/09/20203 776 519,41 грн.
Всього:3 776 519,41 грн.
Інфляційні витрати:

Останній період (01/03/2020 - 30/09/2020)Індекс інфляції
березень 2020100,80
квітень 2020100,80
травень 2020100,30
червень 2020100,20
липень 202099,40
серпень 202099,80
вересень 2020100,50
Розрахунок здійснюється за формулою

ІІС = ( ІІ1 : 100 ) x ( ІІ2 : 100 ) x ( ІІ3 : 100 ) x ... ( ІІZ : 100 )

ІІ1 - індекс інфляції за перший місяць прострочення,

......

ІІZ - індекс інфляції за останній місяць прострочення.

Останній період

IIc (100,80 : 100) (100,80 : 100) (100,30 : 100) (100,20 : 100) (99,40 : 100) (99,80 : 100) x (100,50 : 100) = 1.01805843

Інфляційне збільшення:

3 776 519,41 x 1.01805843 - 3 776 519,41 = 68 198,03 грн.

Сума боргу

Основна сума заборгованості за договором:Сума боргу
з 01/10/2020 до 28/02/2021444 433,89 грн.
Всього:444 433,89 грн.
Інфляційні витрати:

Останній період (01/10/2020 - 28/02/2021)Індекс інфляції
жовтень 2020101,00
листопад 2020101,30
грудень 2020100,90
січень 2021101,30
лютий 2021101,00
Розрахунок здійснюється за формулою

ІІС = ( ІІ1 : 100 ) x ( ІІ2 : 100 ) x ( ІІ3 : 100 ) x ... ( ІІZ : 100 )

ІІ1 - індекс інфляції за перший місяць прострочення,

......

ІІZ - індекс інфляції за останній місяць прострочення.

Останній період

IIc (101,00 : 100) (101,30 : 100) (100,90 : 100) (101,30 : 100) (101,00 : 100) = 1.05621615

Інфляційне збільшення:

444 433,89 x 1.05621615 - 444 433,89 = 24 984,36 грн.

Сума боргу

Основна сума заборгованості за договором:Сума боргу
з 01/04/2020 до 28/02/20213 784 830,08 грн.
Всього:3 784 830,08 грн.
Інфляційні витрати:

Останній період (01/04/2020 - 28/02/2021)Індекс інфляції
квітень 2020100,80
травень 2020100,30
червень 2020100,20
липень 202099,40
серпень 202099,80
вересень 2020100,50
жовтень 2020101,00
листопад 2020101,30
грудень 2020100,90
січень 2021101,30
лютий 2021101,00
Розрахунок здійснюється за формулою

ІІС = ( ІІ1 : 100 ) x ( ІІ2 : 100 ) x ( ІІ3 : 100 ) x ... ( ІІZ : 100 )

ІІ1 - індекс інфляції за перший місяць прострочення,

......

ІІZ - індекс інфляції за останній місяць прострочення.

Останній період

IIc (100,80 : 100) (100,30 : 100) (100,20 : 100) (99,40 : 100) (99,80 : 100) (100,50 : 100) (101,00 : 100) (101,30 : 100) (100,90 : 100) (101,30 : 100) (101,00 : 100) = 1.06675572

Інфляційне збільшення:

3 784 830,08 x 1.06675572 - 3 784 830,08 = 252 659,04 грн.

Сума боргу

Основна сума заборгованості за договором:Сума боргу
з 01/05/2020 до 28/02/20212 171 361,74 грн.
Всього:2 171 361,74 грн.
Інфляційні витрати:

Останній період (01/05/2020 - 28/02/2021)Індекс інфляції
травень 2020100,30
червень 2020100,20
липень 202099,40
серпень 202099,80
вересень 2020100,50
жовтень 2020101,00
листопад 2020101,30
грудень 2020100,90
січень 2021101,30
лютий 2021101,00
Розрахунок здійснюється за формулою

ІІС = ( ІІ1 : 100 ) x ( ІІ2 : 100 ) x ( ІІ3 : 100 ) x ... ( ІІZ : 100 )

ІІ1 - індекс інфляції за перший місяць прострочення,

......

ІІZ - індекс інфляції за останній місяць прострочення.

Останній період

IIc (100,30 : 100) (100,20 : 100) (99,40 : 100) (99,80 : 100) (100,50 : 100) (101,00 : 100) (101,30 : 100) (100,90 : 100) (101,30 : 100) (101,00 : 100) = 1.05828940

Інфляційне збільшення:

2 171 361,74 x 1.05828940 - 2 171 361,74 = 126 567,37 грн.

Сума боргу

Основна сума заборгованості за договором:Сума боргу
з 01/06/2020 до 28/02/2021453 614,63 грн.
Всього:453 614,63 грн.
Інфляційні витрати:

Останній період (01/06/2020 - 28/02/2021)Індекс інфляції
червень 2020100,20
липень 202099,40
серпень 202099,80
вересень 2020100,50
жовтень 2020101,00
листопад 2020101,30
грудень 2020100,90
січень 2021101,30
лютий 2021101,00
Розрахунок здійснюється за формулою

ІІС = ( ІІ1 : 100 ) x ( ІІ2 : 100 ) x ( ІІ3 : 100 ) x ... ( ІІZ : 100 )

ІІ1 - індекс інфляції за перший місяць прострочення,

......

ІІZ - індекс інфляції за останній місяць прострочення.

Останній період

IIc (100,20 : 100) (99,40 : 100) (99,80 : 100) (100,50 : 100) (101,00 : 100) (101,30 : 100) (100,90 : 100) (101,30 : 100) (101,00 : 100) = 1.05512403

Інфляційне збільшення:

453 614,63 x 1.05512403 - 453 614,63 = 25 005,07 грн.

Всього інфляційне збільшення: 68 198,03 грн + 24 984,36 грн + 252 659,04 грн + 126 567,37 грн + 25 005,07 грн = 497.413,87 грн.

Таким чином обґрунтованою сумою інфляційних, які підлягають стягненню з ТОВ «Брокенергія» на користь ДП «НАЕК «Енергоатом», є 497.413,87 грн. Вимоги позову про стягнення інфляційних у сумі 3.833,83 грн (501.247,70 грн - 497.413,87 = 3.833,83 грн) задоволенню не підлягають.

Наведеним спростовуються доводи апеляційної скарги щодо неправильності здійсненого місцевим господарським судом розрахунку інфляційних, які підлягають до стягнення з ТОВ «Брокенергія» на користь ДП «НАЕК «Енергоатом».

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

Як зазначено у п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Суду у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03 від 28.10.2010).

Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (ст. 276 ГПК України).

Враховуючи встановлені у справі обставини та норми чинного законодавства, які підлягають до застосування у спірних правовідносинах, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що рішення місцевого господарського суду у цій справі є законним та обґрунтованим і підстав для його скасування не вбачається; підстави для задоволенні апеляційної скарги - відсутні.

Судові витрати.

У зв`язку з відсутністю підстав для задоволення апеляційної скарги витрати за подання апеляційної скарги у відповідності до ст. 129 ГПК України покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» на рішення Господарського суду міста Києва від 08.07.2021 у справі №910/6802/21 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 08.07.2021 у справі №910/6802/21 залишити без змін.

3. Повернути до Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/6802/21.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та в строк, передбачені ст.ст. 287 - 289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 12.10.2021.

Головуючий суддя О.О. Євсіков

Судді О.В. Попікова

Л.Г. Сітайло