ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

11 жовтня 2021 року Справа № 915/1381/21

м. Миколаїв

Суддя Господарського суду Миколаївської області Давченко Т.М.,

розглянувши матеріали

позову керівника Миколаївської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону,

вул. Нікольська, 18а, м. Миколаїв, 54005;

в інтересах держави

в особі Міністерства оборони України,

пр. Повітрофлотський, 6, м. Київ, 03168;

;

до відповідачів:

1) концерну "Військторгсервіс",

вул. Молодогвардійська, 28А, м. Київ, 03151;

;

в особі філії "Південно-Центральна" концерну "Військторгсервіс",

проспект Героїв України, 93А/1, м. Миколаїв, 54025;

nikolaevfield2ukr.net;

2) фізичної особи-підприємця Добрової Марини Анатоліївни,

АДРЕСА_1 ;

про визнання недійсним договору та повернення нерухомого майна

В С Т А Н О В И В:

Керівником Миколаївської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону (далі - прокурор, прокуратура) в інтересах держави в особі Міністерства оборони України пред?явлено до концерну "Військторгсервіс" в особі філії "Південно-Центральна" концерну "Військторгсервіс" (далі ? Філія) та фізичної особи-підприємця Добрової Марини Анатоліївни позов з такими вимогами:

"1. Визнати недійсними договір надання посередницьких послуг на комісійних засадах від 01.01.2020, який укладено між Концерном "Військторгсервіс" (03151, м. Київ, вул. Молодогвардійська, 28А, ) в особі начальника Філії "Південна" Концерну "Військторгсервіс" та фізичною особою-підприємцем Добровою Мариною Анатоліївною ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 );

2. Зобов?язати фізичну особу-підприємця Доброву Марину Анатоліївну ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) повернути за актом прийому-передачі державі - Міністерству оборони України ? приміщення № 27, площею 77 кв.м., нежитлової будівлі, розташованої за адресою: Миколаївська обл., м. Первомайськ, вул. Коротченко, 2в;

3. Попередньо визначити розмір судового збору, з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при розгляді справи;

3. Витрати по сплаті судового збору стягнути з відповідача на користь Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону (65012, м. Одеса, вул. Пироговська, 11, , МФО 820172, ДКСУ, м. Київ, р/р UA0082762)".

Вимоги щодо недійсності правочину ґрунтуються на тому, що укладений між Філією та підприємцем Добровою спірний договір є удаваним правочином, так як ним прикриваються відносини сторін щодо договору оренди нерухомого державного майна, на укладення якого у Філії відсутні достатні правові підстави та відповідний обсяг повноважень, що у відповідності до ст.ст. 203, 215 ЦК України є підставою для визнання цього договору недійсним. Вимоги про повернення нерухомого майна обґрунтовані посиланням на ст. 216 ЦК України.

Ухвалою судді від 20.09.2021 даний позов залишено без руху з підстав невиконання вимог п. 2 ч. 3 ст. 162, п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України.

Суддею в ухвалі від 20.09.2021 встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви, - десять днів з дня отримання цієї ухвали; її отримано позивачем 28.09.2021, що підтверджується відповідним повідомленням про вручення в матеріалах справи.

Отже, прокуратура мала усунути недоліки позову у строк до 07.10.2021 включно.

Від прокуратури надійшла заява від 06.10.2021 № 5-4-1842ВИх-21 на усунення недоліків позову, із змісту якої випливає, що позивачем усунуто лише частину зазначених судом недоліків.

Так, в ухвалі від 20.09.2021 судом встановлено наступне.

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

На підтвердження оплати позову в даній справі судовим збором прокурором подано платіжне доручення від 03.09.2021 № 871 на суму 4540 грн.

У позовній заяві указано, що такий розмір судового збору визначено прокурором із розрахунку подачі до господарського суду позовної заяви із двома позовними вимогами: майнового характеру (1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб) ? в сумі 45660 грн. 81 коп., та немайнового характеру (1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб) ? в сумі 2270 грн.

При цьому прокурор пояснив, що у нього відсутні відомості щодо вартості приміщення № 27, площею 77 кв.м., нежитлової будівлі, розташованої за адресою: Миколаївська обл., м. Первомайськ, вул. Коротченко, 2в, що унеможливлює перевірку правильності визначення суми судового збору, якою має бути оплачений позов.

В наявності лише відомості щодо загальної вартості нежитлових приміщень, розташованих за адресою: Миколаївська обл., м. Первомайськ, вул. Коротченко, 2в, залишкова балансова вартість яких складає 482700 грн.

У зв?язку з цим, прокурор вважає, що орієнтовна вартість приміщення № 27 площею 77 кв.м., розташованого у нежитловій будівлі за адресою: Миколаївська обл., м. Первомайськ, вул. Коротченко, 2в, становить 45660 грн. 81 коп., із розрахунку: 482700 грн. / 814,0 кв.м. * 77,0 кв.м.

При цьому прокурор зазначив, що на момент пред?явлення позову встановити точну ціну спірного державного нерухомого майна неможливо, у зв?язку з чим просив суд застосувати положення ч. 2 ст. 163 ГПК України та попередньо визначити розмір судового збору з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при розгляді справи.

Правові засади справляння судового збору, платників, об?єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України "Про судовий збір" (далі - Закон).

Законом визначено, що за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі (ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону).

Статті 162-163 ГПК України містять положення, за якими у позовній заяві має зазначатися ціна позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються або оспорюються. Ціна позову визначається: 1) у позовах про стягнення грошових коштів ? сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку; 2) у позовах про визнання права власності на майно або його витребування ? вартістю майна; 3) у позовах, які складаються з кількох самостійних вимог, ? загальною сумою всіх вимог.

Майновий позов (позовна заява майнового характеру) ? це вимога про захист права або інтересу, об?єктом якої виступає благо, що підлягає грошовій оцінці. Тобто будь-який майновий спір має ціну, а категорію майнових спорів складають, зокрема, спори, пов?язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми його використання. Під немайновим позовом слід розуміти вимогу про захист права або інтересу, об?єктом якої виступає благо, що не піддається грошовій оцінці.

Таким чином, наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача свідчить про її майновий характер, який має відображатися у ціні заявленого позову (наведену правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.02.2019 у справі № 907/9/17).

Зазначене також відповідає висновкам Верховного Суду, наведеним у постановах від 15.04.2019 у справі № 918/484/18, від 12.12.2019 у справі № 908/31/19, від 12.09.2018 у справі №922/3655/16 та від 16.03.2020 у справі №910/16651/19, які в силу положень ч. 4 ст. 236 ГПК України враховуються при виборі і застосуванні норм права.

Статтею 181 ЦК України визначено, що до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об?єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Режим нерухомої речі може бути поширений законом на повітряні та морські судна, судна внутрішнього плавання, космічні об?єкти, а також інші речі, права на які підлягають державній реєстрації.

Згідно ч. 1 ст. 190 ЦК України, майном як особливим об?єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов?язки.

Таким чином, позовна вимога про зобов?язання звільнити повернути нерухоме майно є майновою вимогою, тобто судовий збір за неї сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового характеру.

Отже, вказану вимогу належало оплатити судовим збором в розмірі 1,5 відсотка ціни позову (вартості спірних приміщень), але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Разом із тим, у позовній заяві не міститься відомостей щодо вартості спірних приміщень і до позову не додані відповідні докази.

Викладене унеможливлює перевірку судом правильності визначення прокурором суми судового збору, якою оплачений даний позов.

За такого неможливо визнати, що прокурором належним чином виконано вимоги п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України.

Прокурором у заяві від 06.10.2021 про усунення недоліків позову указано, що під час збирання доказів, перед подачею до суду позовної заяви, Миколаївська спеціалізована прокуратура у військовій та оборонній сфері Південного регіону листом від 02.07.2021 за вих. №5-4-1047вих21м звернулася до Філії з вимогою про надання документів та відомостей щодо спірного майна, у т.ч. про надання висновку про вартість нерухомого майна, розташованого за адресою: Миколаївська обл., м. Первомайськ, вул. Коротченко, 2в, проте на вказаний лист Філія документів або відомостей щодо вартості спірного нерухомого майна не надала.

На думку прокурора, викладене свідчить про вжиття ним всіх належних заходів, спрямованих на встановлення вартості нерухомого майна, розташованого за адресою: Миколаївська обл., м. Первомайськ, вул. Коротченко, 2в, та як наслідок вирахування судового збору для пред?явлення майнової вимоги щодо повернення державі нерухомого майна.

Разом із ти, суд звертає увагу на те, що в даному випадку прокурором у листі від 02.07.2021 за вих. №5-4-1047вих21м порушувалося питання не щодо вартості спірного приміщення № 27, площею 77 кв.м., а щодо вартості "нерухомого майна, розташованого за адресою: Миколаївська обл., м. Первомайськ, вул. Коротченка, 2в", хоча із змісту позовної заяви та доданих до неї документів вбачається що така вартість прокурором вже визначена як залишкова балансова вартість нерухомого майна у сумі 482700 грн.

При цьому до позовної заяви та заяви про усунення недоліків позову не додано доказів направлення прокурором будь-яких звернень/запитів безпосередньо з метою визначення вартості спірного приміщення, яке, за твердженнями прокурора, фактично перебуває в оренді підприємця Добрової.

Суд також звертає увагу на положення господарського процесуального законодавства, згідно яких учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї (ч. 1 ст. 81 ГПК України).

У відповідності до ч.ч. 2, 4 ст. 80 ГПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Прокурором до позову не додано ні клопотання про витребування відповідних доказів, ні доказів на підтвердження неможливості самостійного отримання таких доказів.

За такого суд визнає, що прокуратурою не у повному обсязі усунуто недоліки позову, зазначені в ухвалі від 20.09.2021.

Згідно ч.ч. 1-4, 6 ст. 174 ГПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п?яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього Кодексу. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою. Суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п?яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Ураховуючи викладене, даний позов та додані до нього документи підлягають поверненню позивачу.

Керуючись ст.ст. 174, 234 ГПК України, суд

У Х В А Л И В:

Повернути позовну заяву керівника Миколаївської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону та додані до неї документи на 78 (сімдесяти восьми) арк. позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в порядку та у строки, передбачені ст. ст. 256, 257 ГПК України, п.п. 17.5 п. 17 Перехідних положень ГПК України.

Суддя Т.М. Давченко