РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

21.09.2021Справа № 910/18674/19

За позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк"

до Державного підприємства "Держвуглепостач"

про стягнення грошових коштів

Суддя Котков О.В.

Секретар судового засідання Кошляк М.І.

Представники учасників справи:

від позивача Яців О.Р. (згідно відомостей з ЄДР);

від відповідача Царенко Є.П. (адвокат).

В судовому засіданні 21.09.2021 року, відповідно до положень ст.ст. 233, 240 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частину рішення, повідомлено представників позивача та відповідача, що повне рішення буде складено 05.10.2021 року.

СУТЬ СПОРУ:

24 грудня 2019 року до Господарського суду міста Києва від Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" (позивач) надійшла позовна заява № 117/40108/2019 від 23.12.2019 року до Державного підприємства "Держвуглепостач" (відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором про надання кредиту у формі відновлювальної кредитної лінії № 32-К/17-VIP від 29.11.2017 року в розмірі 292 254 827,07 грн., з них: строкової заборгованості по кредиту - 150 000 000,00 грн. (сто п`ятдесят мільйонів гривень), простроченої заборгованості по кредиту - 98 570 790,23 грн. (дев`яносто вісім мільйонів п`ятсот сімдесят тисяч сімсот дев`яносто гривень 23 копійки), поточної заборгованості по процентах - 7 188 768,54 грн. (сім мільйонів сто вісімдесят вісім тисяч сімсот шістдесят вісім гривень 54 копійки), простроченої заборгованості по процентах - 9 358 255,29 грн. (дев`ять мільйонів триста п`ятдесят вісім тисяч двісті п`ятдесят п`ять гривень 29 копійок), пені за несвоєчасне погашення кредиту - 26 320 040,03 грн. (двадцять шість мільйонів триста двадцять тисяч сорок гривень 03 копійки) та заборгованості по пені за несвоєчасну сплату процентів - 816 972,98 грн. (вісімсот шістнадцять тисяч дев`ятсот сімдесят дві гривні 98 копійок).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання за кредитним договором про надання кредиту у формі відновлювальної кредитної лінії № 32-К/17-VIP від 29.11.2017 року, зокрема, у визначені договором строки своєчасно не виконав зобов`язання щодо повернення кредиту та не сплатив відсотки за користування кредитними коштами, внаслідок чого позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідача заборгованості за вказаним правочином.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.12.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи № 910/18674/19 здійснювати у порядку загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 28.01.2020 року.

В підготовчих засіданнях 28.01.2020 року та 18.02.2020 року судом оголошувалася перерва.

Згідно ч. 3 ст. 177 Господарського процесуального кодексу України підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду.

Так, суд відмічає, що в підготовчому засіданні 18.02.2020 року судом продовжено строк підготовчого провадження на 30 (тридцять) днів.

В підготовчому засіданні 10.03.2020 року судом оголошувалася перерва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.03.2020 року підготовче засідання відкладено на 21.05.2020 року.

У зв`язку з перебуванням судді Коткова О.В. у відпустці, підготовче засідання у даній справі, призначене на 21.04.2020 року не відбулося.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.04.2020 року підготовче засідання призначено на 21.05.2020 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.05.2020 року призначено у справі № 910/18674/19 судову економічну експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз та зупинено провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.06.2020 року відкладено вирішення питання про прийняття до розгляду заяви № 117/15459/2020 від 29.05.2020 року "Про забезпечення позову" Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" до поновлення провадження у справі № 910/18674/19.

11.02.2021 року через відділ діловодства суду Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз супровідним листом № 15188/15189/20-71/4872ч4879/21-71 від 08.02.2021 року були повернуті матеріали справи № 910/18674/19 разом з висновком експертів № 15188/15189/20-71/4872ч4879/21-71 від 08.02.2021 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.02.2021 року поновлено провадження у справі, підготовче засідання призначено на 09.03.2021 року.

В підготовчому засіданні 09.03.2021 року судом оголошувалася перерва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.04.2021 року відмовлено в задоволенні заяви № 117/15459/2020 від 29.05.2020 року "Про забезпечення позову" Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" та клопотанні № 003/21-16 від 08.03.2021 року "Про проведення повторної експертизи" Державного підприємства "Держвуглепостач", закрито підготовче провадження та призначено справу № 910/18674/19 до судового розгляду по суті, судове засіданні з розгляду справи по суті призначено на 20.04.2021 року.

В судовому засіданні 20.04.2021 року судом оголошувалася перерва.

20.04.2021 року через відділ діловодства суду від Державного підприємства "Держвуглепостач" надійшла апеляційна скарга № 0105/01 від 19.04.2021 року на ухвалу Господарського суду міста Києва від 01.04.2021 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.04.2021 року повернуто апеляційну скаргу № 0105/01 від 19.04.2021 року Державного підприємства "Держвуглепостач" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 01.04.2021 року у справі № 910/18674/19 без розгляду.

26.04.2021 року до Господарського суду міста Києва надійшов запит Північного апеляційного господарського суду № 910/18674/19/09.1-14/734/21 від 21.04.2021 року з проханням направити матеріали справи № 910/18674/19. Разом із вказаним запитом до суду надійшла ухвала Північного апеляційного господарського суду від 21.04.2021 року, якою постановлено витребувати у Господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/18674/19.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.04.2021 року зупинено провадження у справі № 910/18674/19 до перегляду Північним апеляційним господарським судом в порядку апеляційного провадження ухвали Господарського суду міста Києва від 01.04.2021 року у справі № 910/18674/19.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 20.05.2021 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Державного підприємства "Держвуглепостач" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 01.04.2021 року у справі № 910/18674/19; апеляційну скаргу Державного підприємства "Держвуглепостач" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 01.04.2021 року у справі № 910/18674/19 та додані до неї документи повернуто (надіслано) скаржнику.

27.05.2021 року матеріали справи були повернуті до Господарського суду міста Києва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.06.2021 року поновлено провадження у справі, судове засідання призначено на 15.06.2021 року.

07.06.2021 року до Господарського суду міста Києва надійшов запит Північного апеляційного господарського суду № 910/18674/19/09.1-14/1043/21 від 07.06.2021 року з проханням направити матеріали справи № 910/18674/19 для вирішення питання повернення судового збору.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.06.2021 року зупинено провадження у справі № 910/18674/19 до повернення матеріалів справи № 910/18674/19 до Господарського суду міста Києва.

06.07.2021 року матеріали справи були повернуті до Господарського суду міста Києва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.07.2021 року поновлено провадження у справі № 910/18674/19, судове засідання призначено на 10.08.2021 року.

В судових засіданнях 10.08.2021 року, 07.09.2021 року та 14.09.2021 року судом оголошувалася перерва.

В судовому засіданні 21.09.2021 року представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити позов. Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечив та просив відмовити в позові в повному обсязі.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

29.11.2017 року між Публічним акціонерним товариством Акціонерний банк "Укргазбанк" (надалі - позивач, кредитор) та Державним підприємством "Держвуглепостач" (надалі - відповідач, позичальник) укладено кредитний договір про надання кредиту у формі відновлювальної кредитної лінії № 32-К/17-VIP (надалі - договір), відповідно до п. 1.1. якого, банк зобов`язався відкрити позичальнику відновлювальну кредитну лінію з загальним лімітом в сумі 300 000 000,00 грн., а позичальник зобов`язується повернути кредит в межах строку кредитування, встановленого в п. 1.3. договору, та сплатити плату за кредит на умовах та в строки (терміни), визначені цим договором.

Цільове використання (мета) кредиту: поповнення обігових коштів (п. 1.2. договору).

В п. 1.3.1. договору визначено, що кредитна лінія відкривається з 29.11.2017 року по 27.11.2018 року (включно).

Договором про внесення змін та доповнень № 3 від 27.06.2019 року сторони домовились внести зміни до кредитного договору шляхом викладення його в новій редакції.

За умовами п. 1.1. договору (в редакції договору про внесення змін № 3 від 27.06.2019 року), банк відкриває позичальнику відновлювальну кредитну лінію (далі - кредит або кредитна лінія) з загальним лімітом в сумі 250 000 000,00 грн., а позичальник зобов`язується повернути кредит в межах строку кредитування, встановленого в п. 1.3. договору, та сплатити плату за кредит на умовах та в строки (терміни), визначені цим договором.

Згідно п. 1.2. договору, цільове використання (мета) кредиту: поповнення обігових коштів.

Пунктом 1.3. договору визначено, що кредитна лінія відкривається з 29.11.2017 року по 31.12.2019 року (включно).

Відповідно до п. 3.1. договору, кредитні кошти надаються банком позичальнику окремими траншами, зокрема, шляхом перерахування кредитних коштів з позичкового рахунку № НОМЕР_1 , відкритого в банку, код банку 320478, на поточний рахунок позичальника № НОМЕР_2 , відкритий в банку, код банку 320478. При цьому, за згодою банку допускається часткове або повне конвертування кредитних коштів відповідну валюту, згідно з умовами та на цілі, передбачені договором, для подальшого використання за цільовим призначенням.

Надання банком кредитних коштів здійснюється за умови отримання банком, у строк не менше як за один банківський день до дати видачі коштів в межах ліміту кредитної лінії, письмової заяви позичальника за формою, наведеною в додатку 2 до договору, та підтвердження банком намірів про видачу кредитних коштів в межах ліміту кредитної лінії згідно з зазначеною заявою позичальника.

Відповідно до п. 3.2. договору, погашення кредиту позичальник здійснює на рахунок № НОМЕР_3 відкритий в банку, код банку 320478, відповідно до графіку зменшення загального ліміту відновлювальної кредитної лінії, який наведено в додатку 1 до договору.

Якщо останній день для сплати платежу по кредиту припадає на вихідний або святковий день, то сплата чергового платежу по кредиту здійснюється у день, що передує такому вихідному або святковому дню.

У разі ненадходження платежів від позичальника у встановлені договором строки, суми непогашених у строк платежів визнаються простроченими та наступного банківського дня перераховуються на рахунки простроченої заборгованості.

За умовами п. 3.3. договору базовий розмір процентів за користування кредитними коштами в межах строку кредитування на строкову заборгованість встановлюється в розмірі 21,5% річних.

Згідно з п. 3.4. договору нарахування процентів по договору здійснюється на суму фактичного щоденного залишку заборгованості за отриманими коштами, виходячи з процентної ставки у розмірі базової, або підвищеної базової відповідно до абзацу першого цього пункту договору, або процентної ставки на прострочену заборгованість, визначеному в п. 3.8. договору. При розрахунку процентів використовується метод "факт/360", виходячи із фактичної кількості днів у місяці та 360 днів у році, враховуючи перший день та не враховуючи ранній день користування кредитними коштами.

Проценти нараховуються банком щомісячно, не пізніше останнього банківського дня місяця, за період з дати надання кредиту по останній календарний день місяця, в якому наданий кредит, та надалі з першого дня по останній календарний день місяця, в день повного погашення заборгованості по кредиту, в день повного дострокового погашення заборгованості по кредиту, в день дострокового розірвання договору, а також в день закінчення строку, на який надано кредит, у відповідності з п.1.3. договору, за період з першого календарного дня місяця, в якому відбувається погашення кредиту, по день, що передує дню погашення кредиту.

В день укладання цього договору про внесення змін та доповнень нарахувати відсотки за червень 2019 року та списати їх з поточного рахунку позичальника, згідно договору.

Пунктом 3.5. договору визначено, що проценти сплачуються позичальником щомісячно, не пізніше 15 числа місяця, наступного за місяцем користування кредитом, а також в день закінчення строку, на який надано кредит, у відповідності з п. 1.3. договору, та в день дострокового розірвання договору на рахунок № НОМЕР_3 , відкритий в банку, код банку 320478. У разі якщо останній день для (сплати) процентів припадає на вихідний або святковий день, то така сплата здійснюється у день, що передує такому вихідному або святковому дню.

Відповідно до п. 3.8. договору (у редакції про внесення змін та доповнень № 3 від 27.06.2019 року) за користування кредитними коштами, що не повернуті в строки/терміни, передбачені договором (прострочена заборгованість), процентна ставка встановлюється в розмірі, визначеному в пункті 3.3. договору, збільшеному на 5 (п`ять) процентних пункти.

Нарахування процентів за користування кредитними коштами, що не повернуті в строки/терміни, передбачені договором (прострочена заборгованість), здійснюється на суму щоденного фактичного залишку простроченої заборгованості по кредиту, виходячи з процентної ставки, зазначеної в першому абзаці цього пункту договору.

Проценти нараховуються банком щомісячно не пізніше останнього банківського дня місяця за період з дати виникнення простроченої заборгованості по останній календарний день місяця, в якому виникла така заборгованість (або до дня погашення простроченої заборгованості), та надалі з першого дня по останній календарний день місяця, в якому виникла така прострочена заборгованість, та за першого календарного дня місяця до дня погашення простроченої заборгованості в місяці, в якому відбулося таке погашення.

В п. 4.2. договору визначено, що позичальник зобов`язується вчасно сплачувати плату за кредит на умовах і в порядку, передбачених договором, а також суми передбачених договором штрафів/пені.

Пунктом 5.3. договору сторонами встановлено, що за порушення визначених в договорі строків (термінів) повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитними коштами та/або комісій позичальник зобов`язаний сплатити банку неустойку (пеню), яка обчислюється від суми простроченого платежу, у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період за який сплачується пеня. У відповідності до частини шостої статті 232 Господарського кодексу України сторони домовляються, що розрахунок пені за прострочення виконання зобов`язань (щодо строків (визначених в договорі) повернення кредиту та/або сплати процентів, комісій за користування кредитними коштами) припиняється через один рік від дня, коли зобов`язання мало було бути виконано. Сплата штрафних санкцій (неустойки, пені) за договором не звільняє позичальника від відшкодування збитків , завданих банку, в повному обсязі.

Згідно з пунктом 6.3. договору (у редакції про внесення змін та доповнень № 3 від 27.06.2019 року), позичальник зобов`язується протягом 5 (п`яти) банківських днів з моменту отримання від банка повідомлення щодо зміни умов кредитування, підписати (забезпечити підписання) додаткові угоди до договору та договорів забезпечення: поруки, застави (іпотеки), тощо поручителями/заставодавцями/іпотекодавцями. У разі незгоди позичальника з новими умовами кредитування (під незгодою в тому числі розуміється не підписання у строк, передбачені цим пунктом, всіх або будь-якої додаткової угоди до договору та /або договорів забезпечення), позичальник зобов`язаний повернути існуючу заборгованість за кредитом, сплатити нараховані проценти за користування кредитними коштами, комісії, можливі штрафні санкції до дати, зазначеної в письмовому повідомленні банку як день набрання чинності новими умовами кредитування. Заборгованість за кредитом, що неповернута/несплачена в строк визначений в письмовому повідомленні банку, наступного банківського дня вважається простроченою.

На виконання умов договору банком було надано позичальнику кредитні кошти в сумі 300 000 000,00 грн., що підтверджується виписками по рахунках № НОМЕР_4 та № НОМЕР_1 за період з 29.11.2017 року по 14.11.2019 року.

Позивач посилається на те, що належним чином виконав взяті на себе зобов`язання за кредитним договором надавши відповідачу кредитні кошти в сумі 300 000 000,00 грн., що підтверджується виписками по рахунках № НОМЕР_4 та № НОМЕР_1 за період з 29.11.2017 року по 14.11.2019 року. Отже, у відповідача виникли зобов`язання перед позивачем щодо повернення кредиту, сплати процентів, в обумовлені кредитним договором строки, які, станом на час подачі позовної заяви, виконуються відповідачем належним чином.

За розрахунками позивача, загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем за кредитним договором становить 292 254 827,07 грн., з них: строкової заборгованості по кредиту - 150 000 000,00 грн., простроченої заборгованості по кредиту - 98 570 790,23 грн., поточної заборгованості по процентах - 7 188 768,54 грн., простроченої заборгованості по процентах - 9 358 255,29 грн., пені за несвоєчасне погашення кредиту - 26 320 040,03 грн. та заборгованості по пені за несвоєчасну сплату процентів - 816 972,98 грн.

В свою чергу, відповідач вказує, що позивачем при здійснені розрахунків допущені помилки у визначенні дати виникнення зобов`язання по оплаті відсотків, зокрема позивачем застосована дата нарахування відсотків (відповідно до п. 3.4, 3,8 договору це кінець місця), яка відрізняється від граничної дати оплати (відповідно до п. 3.5 договору - до 16 числа наступного місяця). Крім того, відповідачем надано контррозрахунок заборгованості по пені за несвоєчасну сплату процентів та заборгованості по пені за несвоєчасне погашення кредиту.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав.

Пунктом 1 ст. 11 Цивільного кодексу України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Частиною першою статті 509 Цивільного Кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За приписами ст. 526 Цивільного кодексу України, які кореспондуються з відповідними приписами ст. 193 Господарського кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1054 ЦК України).

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (частина перша статті 1048 ЦК України).

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина перша статті 1049 ЦК України).

Частиною першою статті 1050 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому на підставі статті 1048 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 98 Господарського процесуального кодексу України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. Висновок експерта викладається у письмовій формі і приєднується до справи.

Згідно із ст. 99 Господарського процесуального кодексу України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Так, з огляду на те, що розрахунки позивача та контррозрахунок відповідача є взаємосуперечливими, ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.05.2020 року у справі № 910/18674/19 було призначено судову економічну експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз.

На вирішення експертів поставити наступні питання:

- В якому розмірі підтверджується надання Державному підприємству «Держвуглепостач» кредитних коштів за кредитним договором про надання кредиту у формі відновлювальної кредитної лінії № 32-К/17-VIP від 29.11.2017 року?

- В якому розмірі підтверджується документально заборгованість Державного підприємства «Держвуглепостач» по кредиту за кредитним договором про надання кредиту у формі відновлювальної кредитної лінії № 32-К/17-VIP від 29.11.2017 року?

- В якому розмірі підтверджується документально прострочена заборгованість Державного підприємства «Держвуглепостач» по кредиту за кредитним договором про надання кредиту у формі відновлювальної кредитної лінії № 32-К/17-VIP від 29.11.2017 року?

- В якому розмірі підтверджується документально поточна заборгованість по процентах Державного підприємства «Держвуглепостач» за кредитним договором про надання кредиту у формі відновлювальної кредитної лінії № 32-К/17-VIP від 29.11.2017 року?

- В якому розмірі підтверджується документально прострочена заборгованість по процентах Державного підприємства «Держвуглепостач» за кредитним договором про надання кредиту у формі відновлювальної кредитної лінії № 32-К/17-VIP від 29.11.2017 року?

- В якому розмірі та за який період підтверджується сума пені, нарахована Державному підприємству «Держвуглепостач» за несвоєчасне погашення кредиту за кредитним договором про надання кредиту у формі відновлювальної кредитної лінії № 32-К/17-VIP від 29.11.2017 року?

- В якому розмірі та за який період підтверджується сума пені, нарахована Державному підприємству «Держвуглепостач» за несвоєчасну сплату процентів за кредитним договором про надання кредиту у формі відновлювальної кредитної лінії № 32-К/17-VIP від 29.11.2017 року?

У висновку експерта № 15188/15189/20-71/4872ч4879/21-71 від 08.02.2021 року встановлено наступне:

1. Надання Державному підприємству «Держвуглепостач» кредитних коштів на кредитним договором про надання кредиту у формі відновлювальної кредитної лінії № 32-K/17-VIP від 29.11.2017 року, документально підтверджується у розмірі 300 000 000,00 грн.

2. Заборгованість Державного підприємства «Держвуглепостач» по кредиту за кредитним договором про надання кредиту у формі відновлювальної кредитної лінії № 32-K/17-VIP від 29.11.2017 року документально підтверджується у розмірі 248 570 790,23 грн. (у тому числі поточна - 150 000 000,00 грн.).

3. Прострочена заборгованість Державного підприємства «Держвуглепостач» по кредиту за кредитним договором про надання кредиту у формі відновлювальної кредитної лінії № 32-K/17-VIP від 29.11.2017 року документально підтверджується у розмірі 98 570 790,23 грн.

4. Поточна заборгованість по процентах Державного підприємства «Держвуглепостач» за кредитним договором про надання кредиту у формі відновлювальної кредитної лінії № 32-K/17-VIP від 29.11.2017 року документально підтверджується у розмірі 7 188 768,54 грн.

5. Прострочена заборгованість по процентах Державного підприємства «Держвуглепостач» за кредитним договором про надання кредиту у формі відновлювальної кредитної лінії № 32-K/T7-VIP від 29.11.2017 року документально підтверджується у розмірі 9 358 255,29 грн.

6. Сума пені, нарахована Державному підприємству «Держвуглепостач» за несвоєчасне погашення кредиту за кредитним договором про надання кредиту у формі відновлювальної кредитної лінії № 32-K/17-VIP від 29 11 2017 року за період з 01.04 2019 р. по 14.11.2019 р., підтверджується в розмірі 26 217 535,86 грн.

7. Сума пені, нарахована Державному підприємству «Держвуглепостач» за несвоєчасну сплату процентів за кредитним договором про надання кредиту у формі відновлювальної кредитної лінії № 32-K/17-VIP від 29 11 2017 року за період з 01.04 2019 р. по 14.11.2019 р., підтверджується в розмірі 388 378,75 грн.

При цьому, судом встановлено, що у пункті 7 Висновку та додатку № 3 до нього судовими експертами допущено арифметичну помилку та вказано загальну суму пені за несвоєчасну сплату процентів за кредитним договором 388 378,75 грн., натомість її сумарний розмір складає 555 289,01 грн.

Згідно із ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

У відповідності до ст. 104 Господарського процесуального кодексу України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Із матеріалів Висновку вбачається, що він обґрунтований, містить докладний опис проведених досліджень, чіткі висновки з поставлених перед експертами питань, містить підписи судових експертів про їх попередження щодо кримінальної відповідальності за надання завідомо неправдивого висновку та за відмову від надання висновку за ст. 384, 385 Кримінального кодексу України, а будь-яких обставин, які б дозволяли стверджувати про необґрунтованість, неправильність Висновку чи суперечливість його іншим матеріалам справи учасниками справи не наведено, судом не встановлено.

Відтак, наданий Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз Висновок є належним та допустимим в розумінні ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказом у справі.

При цьому, при винесенні рішення у даній справі відповідач просить врахувати судові рішення у справі № 910/4455/20.

Як встановлено судом, ДП "Держвуглепостач" звернулось до суду з позовом до ПАТ АБ "Укргазбанк" про визнання кредитного договору від 29.11.2017 №32-К/17-VIP, в редакції договору про внесення змін та доповнень від 27.06.2019 №3, зокрема недійсними в частині пункту 3.8; пункту 5.3; пункту 6.3.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 07.07.2020 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 11.02.2021 року рішення Господарського суду міста Києва від 07.07.2020 року скасовано в частині відмови у позові про визнання недійсними пунктів 3.8 та 6.3 кредитного договору в редакції договору про внесення змін та доповнень до договору від 27.06.2019 №3. В цій частині позов задоволено. Визнано недійсними пункти 3.8 та 6.3 кредитного договору в редакції договору про внесення змін та доповнень від 27.06.2019 № 3. В іншій частині рішення Господарського суду міста Києва від 07.07.2020 у справі №910/4455/20 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 09.09.2021 року касаційне провадження за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 11.02.2021 у справі №910/4455/20, відкрите на підставі пункту 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України, закрито. Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" у частині підстави, передбаченої пунктом 3 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України, залишено без задоволення, а постанову Північного апеляційного господарського суду від 11.02.2021 у справі №910/4455/20 - без змін.

В постанові від 09.09.2021 року Верховним Судом встановлено:

«Зі змісту постанови суду апеляційної інстанції у даній справі вбачається, що, визнавши недійсним пункт 3.8 кредитного договору, в редакції договору про внесення змін та доповнень №3 від 27.06.2019, апеляційним судом враховувались висновки Великої Палати Верховного Суду щодо правильності застосування положень статей 625 та 1048 ЦК України, викладені у постановах від 28.03.2018 у справі №444/9519/12, від 23.05.2018 у справі №910/1238/17 та від 04.02.2020 у справі №912/1120/16 та постанові Верховного Суду від 05.03.2019 у справі №5017/1987/2012, та з огляду на структуру кредитного договору, визначений у ньому спосіб нарахування після закінчення строку кредитування та спосіб нарахування неустойки за порушення зобов`язань (пункт 5.3) обґрунтовано зазначено, що нарахування процентів відповідно до статті 1048 ЦК України після закінчення строку кредитування суперечить приписам ЦК України.».

«Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що взявши до уваги структуру кредитного договору, визначений у ньому спосіб нарахування після закінчення строку кредитування та спосіб нарахування неустойки за порушення зобов`язань (пункт 5.3), колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що пункт 3.8 цього договору передбачає можливість нарахування процентів відповідно до статті 1048 ЦК України після закінчення строку кредитування, що суперечить приписам ЦК України.

При цьому, суд апеляційної інстанції врахував правові висновки Великої Палати Верховного Суду щодо застосування положень статей 625 та 1048 ЦК України, викладені у постановах від 28.03.2018 у справі №444/9519/12, від 23.05.2018 у справі № 910/1238/17, від 04.02.2020 у справі № 912/1120/16.

Тобто, така практика під час застосування положень статей 625 та 1048 ЦУ України є сталою, а тому у Верховного Суду відсутні підстави для надання окремого правового висновку з цього питання.».

«Таким чином, з огляду на встановлені судом апеляційної інстанції фактичні обставини цієї справи, а також враховуючи неможливість одночасного застосування частини першої статті 1048 ЦК України і частини другої статті 625 цього Кодексу, Верховний Суд дійшов висновку, що висновки апеляційного господарського суду щодо наявності підстав для визнання недійсним пункту 3.8 кредитного договору засновані на правильному застосуванні норм права.».

Частиною четвертою статті 75 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Обставинами справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, є юридичні факти, що призвели до виникнення спірного правовідношення, настання відповідальності або інших наслідків, тобто такі факти, з якими норми матеріального права пов`язують виникнення, зміну чи припинення прав та обов`язків суб`єктів спірного матеріального правовідношення.

При вирішенні даного спору судом прийнято до уваги, що одним з основних елементів верховенства права є принцип правової визначеності, який серед іншого передбачає, що рішення суду з будь-якої справи, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів.

Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі. Повноваження судів вищого рівня з перегляду мають здійснюватися для виправлення судових помилок і недоліків, а не задля нового розгляду справи. Таку контрольну функцію не слід розглядати як замасковане оскарження, і сама лише ймовірність існування двох думок стосовно предмета спору не може бути підставою для нового розгляду справи. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини (див. рішення Суду у справах Христов проти України, no. 24465/04, від 19.02.2009, Пономарьов проти України, no. 3236/03, від 03.04.2008).

Преюдиційні факти є обов`язковими при вирішенні інших справ та не підлягають доказуванню, оскільки їх істинність встановлено у рішенні, у зв`язку з чим немає необхідності встановлювати їх знову, піддаючи сумніву істинність та стабільність судового акту, який набрав законної сили.

Згідно зі ст. 17 Закон України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Згідно з преамбулою та статтею 6 параграфу 1 Конвенції про захист прав та свобод людини, згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25.07.02 року у справі за заявою № 48553/99 "Совтрансавто-Холдінг" проти України", а також згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 28.10.99 року у справі за заявою № 28342/95 "Брумареску проти Румунії" встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Оскільки висновки Північного апеляційного господарського суду та Верховного Суду, що пункт 3.8 договору, який передбачає можливість нарахування процентів відповідно до статті 1048 ЦК України після закінчення строку кредитування, суперечить приписам ЦК України не можуть бути поставлені під сумнів, встановленим є факт, що пункти 3.8 та 6.3 кредитного договору в редакції договору про внесення змін та доповнень від 27.06.2019 № 3 є недійсними.

За викладених вище обставин, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про стягнення з відповідача строкової заборгованості по кредиту у розмірі 150 000 000,00 грн. та простроченої заборгованості по кредиту у розмірі 98 570 790,23 грн. за кредитним договором про надання кредиту у формі відновлювальної кредитної лінії № 32-К/17-VIP від 29.11.2017 року є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Здійснивши перевірку наданих позивачем розрахунків поточної заборгованість по процентах та простроченої заборгованість по процентах, враховуючи визнання недійсним п. 3.8. договору про надання кредиту у формі відновлювальної кредитної лінії № 32-К/17-VIP від 29.11.2017 року, суд дійшов висновку, що загальна сума поточної заборгованість по процентах та простроченої заборгованість по процентах, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, за розрахунком суду, становить 6 680 339,99 грн. - поточної заборгованості по процентах та 9 057 431,44 грн. - простроченої заборгованості по процентах, в іншій частині позовних вимог щодо стягнення поточної заборгованість по процентах та простроченої заборгованість по процентах позивачу належить відмовити.

Крім того позивач просить стягнути з відповідача на його користь пеню за несвоєчасне погашення кредиту у розмірі 26 320 040,03 грн. та заборгованість по пені за несвоєчасну сплату процентів у розмірі 816 972,98 грн.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

З положень п. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У відповідності до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до положень ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Частиною 2 статті 551 Цивільного кодексу України визначено, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

В п. 5.3. договору встановлено, що за порушення визначених в договорі строків (термінів) повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитними коштами та/або комісій позичальник зобов`язаний сплатити банку неустойку (пеню), яка обчислюється від суми простроченого платежу, у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період за який сплачується пеня. У відповідності до частини шостої статті 232 Господарського кодексу України сторони домовляються, що розрахунок пені за прострочення виконання зобов`язань (щодо строків (визначених в договорі) повернення кредиту та/або сплати процентів, комісій за користування кредитними коштами) припиняється через один рік від дня, коли зобов`язання мало було бути виконано. Сплата штрафних санкцій (неустойки, пені) за договором не звільняє позичальника від відшкодування збитків , завданих банку, в повному обсязі.

Перевіривши надані позивачем розрахунки пені за несвоєчасне погашення кредиту та пені за несвоєчасну сплату процентів, враховуючи визнання недійсним п. 3.8. договору про надання кредиту у формі відновлювальної кредитної лінії № 32-К/17-VIP від 29.11.2017 року, судом встановлено, що загальна сума пені за несвоєчасне погашення кредиту та пені за несвоєчасну сплату процентів, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, за розрахунком суду, становить 26 217 535,86 грн. - пені за несвоєчасне погашення кредиту та 385 516,52 грн. - пені за несвоєчасну сплату процентів, в іншій частині позовних вимог позивачу належить відмовити.

Згідно зі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи все вищевикладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню про стягнення 290 911 614,04 грн., з них: строкової заборгованості по кредиту - 150 000 000,00 грн., простроченої заборгованості по кредиту - 98 570 790,23 грн., поточної заборгованості по процентах - 6 680 339,99 грн., простроченої заборгованості по процентах - 9 057 431,44 грн., пені за несвоєчасне погашення кредиту - 26 217 535,86 грн. та заборгованості по пені за несвоєчасну сплату процентів - 385 516,52 грн.

Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати, у даній справі, складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з проведенням експертизи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (п. 3 ч. 4 ст. 129 ГПК України).

Судові витрати позивача по сплаті судового збору у розмірі 669 259,86 грн. та по проведенню судової економічної експертизи у розмірі 162 688,82 грн. відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 73, 86, 129, 219, 233, 236, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного підприємства "Держвуглепостач" (ідентифікаційний код 40225511, адреса: 01601, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, 4) на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" (ідентифікаційний код 23697280, адреса: 03087, м. Київ, вул. Єреванська, 1) грошові кошти: строкової заборгованості по кредиту - 150 000 000,00 грн. (сто п`ятдесят мільйонів гривень), простроченої заборгованості по кредиту - 98 570 790,23 грн. (дев`яносто вісім мільйонів п`ятсот сімдесят тисяч сімсот дев`яносто гривень 23 копійки), поточної заборгованості по процентах - 6 680 339,99 грн. (шість мільйонів шістсот вісімдесят тисяч триста тридцять дев`ять гривень 99 копійок), простроченої заборгованості по процентах - 9 057 431,44 грн. (дев`ять мільйонів п`ятдесят сім тисяч чотириста тридцять одна гривня 44 копійки), пені за несвоєчасне погашення кредиту - 26 217 535,86 грн. (двадцять шість мільйонів двісті сімнадцять тисяч п`ятсот тридцять п`ять гривень 86 копійок), заборгованості по пені за несвоєчасну сплату процентів - 385 516,52 грн. (триста вісімдесят п`ять тисяч п`ятсот шістнадцять гривень 52 копійки), витрати по проведенню судової економічної експертизи - 162 688,82 грн. (сто шістдесят дві тисячі шістсот вісімдесят вісім гривень 82 копійки) та судовий збір - 669 259,86 грн. (шістсот шістдесят дев`ять тисяч двісті п`ятдесят дев`ять гривень 86 копійок).

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 05.10.2021р.

Суддя О.В. Котков