ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

27.09.2021 Справа № 914/2219/19

м.Львів

Господарський суд Львівської області у складі судді Кітаєвої С.Б., за участі секретаря судового засідання Зарицької О.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, м.Київ

на дії (бездіяльність) державного виконавця

у справі № 914/2219/19

за позовом: Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, м.Київ

до відповідача: Комунального підприємства Жовкватеплоенерго, м.Жовква Львівської області

про стягнення пені, 3 % річних та інфляційних нарахувань за неналежне виконання грошового зобов`язання в сумі 149404,29 грн.

особа, дії якої оскаржуються Жовківський районний відділ державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, м.Жовква Львівської області

за участю представників :

від скаржника (стягувача): Конопліцький І.В.

від органу ДВС: Карпин В.З. начальник Жовківського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції

присутня від боржника: Голуб Н.С.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 20.02.2020, позов АТ НАК Нафтогаз України було задоволено частково. Стягнуто з Комунального підприємства Жовкватеплоенерго на користь Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України 40371,13 грн. пені, 18482,03 грн. 3% річних, 31584,56 грн. інфляційних втрат, 2007,14 грн. судового збору. В задоволенні решти позову було відмовлено.

Постановою Західного апеляційного господарського суду від 22.06.2020 апеляційну скаргу АТ НАК Нафтогаз України задоволено повністю, рішення Господарського суду Львівської області від 20.02.2020 року у справі №914/2219/19 в частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо стягнення штрафних санкцій у сумі 40371,13 грн. скасовано, постановлено нове рішення в цій частині: стягнуто з Комунального підприємства Жовкватеплоенерго (80300, Львівська область, м. Жовква, вул. Л.Українки, 5, ідентифікаційний код 22356022) на користь Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України (01001, м. Київ, вул. Б.Хмельницького, 6, ідентифікаційний код 20077720) 40371,13 грн. штрафних санкцій у стягненні яких було відмовлено. 24.03.2020 та 09.07.2020 господарським судом видано накази.

16.09.2021, за вх.№3710/21, до Господарського суду Львівської області надійшла скарга Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України на дії (бездіяльність) державного виконавця, у якій скаржник просить: визнати неправомірними дії державного виконавця Жовківського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Макогона Василя Миколайович щодо зупинення вчинення виконавчих дій в межах виконавчого провадження ВП№ 61893170; зобов`язати начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець Жовківського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Макогон Василь Миколайович (усунути порушення, відновити порушене право Стягувача) при здійсненні контролю скасувати своєю постановою постанову про зупинення вчинення виконавчих в межах виконавчого провадження ВП№ 61893170.

Обґрунтовуючи дану скаргу, стягувач посилається на те, що постанова про зупинення вчинення виконавчих дій винесена державним виконавцем в межах виконавчого провадження ВП №61893170 з порушенням вимог Закону України «Про виконавче провадження» та Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії» №1730.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 17.09.2021 року, прийнято скаргу Публічного АТ "НАК "Нафтогаз України" на дії органу державної виконавчої служби (вх.№3710/21 від 16.09.2021року) до розгляду. Розгляд скарги призначено на 27.09.2021.

Представник стягувача надав пояснення по суті поданої скарги та просить скаргу задоволити в повному обсязі.

З підстав, наведених у відзиві представник Жовківського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції вимоги скарги заперечив. Так, зокрема, зазначив, що скаржнику, як стягувачу, достовірно відомо, що на виконанні у Відділі перебуває зведене виконавче провадження № 51379832 про стягнення коштів із КП «Жовкватеплоенерго», до складу якого входить шість виконавчих проваджень про стягнення коштів виключно на користь ПАТ «НАК «Нафтогаз України». Також Скаржнику достовірно відомо, що усі виконавчі провадження є зупинені на підставі п.10 ч.1 ст.34 Закону №1404-VIII. Проте, незважаючи на це Скаржником у заяві про відкриття виконавчого провадження не зазначено про жодні обставини, які б мали вплинути на рішення державного виконавця про зупинення виконавчого провадження.

Жовківський ВДВС вважає, що Скаржник, будучи Стягувачем у зведеному виконавчому провадженні № 51379832 порушив вимоги ст.19 Закону №1404-VІІІ та допустив зловживання своїми правами, як стягувача. Орган ДВС вважає, що скаржником ні на адресу Жовківського ВДВС, ні на адресу суду не надано доказів, які б спростовували підстави для зупинення виконавчого провадження № 61893170. Скаржник з моменту відкриття виконавчого провадження до моменту звернення до суду із скаргою не повідомляв виконавця про обставини, які б могли вплинути на рішення про зупинення виконавчого провадження, стягнення коштів, тощо. Орган ДВС вважає, що ні у державного виконавця, ні у керівника Відділу не було підстав для перегляду рішення про зупинення виконавчого провадження.

Щодо вимоги про зобов`язання начальника скасувати своєю постановою постанову про зупинення виконавчого провадження № 61893170, то орган ДВС вважає таку вимогу скаржника неправомірною, оскільки суд не має права зобов`язувати посадових осіб органів державної виконавчої служби до вчинення тих дій, які згідно із Законом України «Про виконавче провадження» можуть здійснюватись лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби, інакше це буде втручанням суду у дискреційні повноваження державного виконавця.

Розглянувши скаргу Публічного АТ "НАК "Нафтогаз України" (вх.№3710/21 від 16.09.2021) на дії державного виконавця, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Питання, пов`язані з примусовим виконанням судових рішень і рішень інших органів, врегульовано Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частина 1 ст. 5 Закону регламентує, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до частини 2 ст. 18 Закону - виконавець зобов`язаний:

1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом;

2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження;

3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання;

4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом;

5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки (ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі включення підприємств, що виробляють, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії», з виконавчих проваджень, стягувачами за якими є Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», її дочірня компанія «Газ України», Публічне акціонерне товариство «Укртрансгаз», постачальники електричної енергії, а боржниками - підприємства, що виробляють теплову енергію, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, та підприємства централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем).

З вище викладеного вбачається, що вказані норми права застосуються лише у випадку коли стягувачами є Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», її дочірня компанія «Газ України», Публічне акціонерне товариство «Укртрансгаз», постачальники електричної енергії, а боржниками підприємства, що виробляють теплову енергію, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, та підприємства централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) із за умови включення боржника до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії». Також умовою зупинення виконавчого провадження є стягнення заборгованості за газ, що був спожитий до 01.07.2016.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 20.02.2020, позов АТ НАК Нафтогаз України було задоволено частково. Стягнуто з Комунального підприємства Жовкватеплоенерго на користь Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України 40371,13 грн. пені, 18482,03 грн. 3% річних, 31584,56 грн. інфляційних втрат, 2007,14 грн. судового збору. В задоволенні решти позову було відмовлено. Постановою Західного апеляційного господарського суду від 22.06.2020 апеляційну скаргу АТ НАК Нафтогаз України задоволено повністю, рішення Господарського суду Львівської області від 20.02.2020 року у справі №914/2219/19 в частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо стягнення штрафних санкцій у сумі 40371,13 грн. скасовано, постановлено нове рішення в цій частині: стягнуто з Комунального підприємства Жовкватеплоенерго (80300, Львівська область, м. Жовква, вул. Л.Українки, 5, ідентифікаційний код 22356022) на користь Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України (01001, м. Київ, вул. Б.Хмельницького, 6, ідентифікаційний код 20077720) 40371,13 грн. штрафних санкцій у стягненні яких було відмовлено.

На підставі рішення суду 24.03.2020 виданий наказ №922/3531/18, який стягувачем 06.04.2021 скерований на примусове виконання до Жовківський районний відділ державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Стягувач у заяві про відкриття виконавчого провадження від 06.04.2020 №14/5-1257/14/а.02-20 зазначав, що предметом спору, за наслідками якого видано вищевказаний наказ, стало несвоєчасне виконання боржником своїх зобов`язань за договором №6169/1718-ТЕ-21 від 25.09.2017.

23.04.2020 державним виконавцем відкрито виконавче провадження №61893170.

Згідно інформації з АСВП державним виконавцем 11.01.2021 винесено постанову про зупинення вчинення виконавчих дій (ВП №61893170) на підставі п.10 частини першої статті 34, статті 35 Закону України «Про виконавче провадження».

30.11.2016 набрав чинності Закон України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії», дія якого поширюється на відносини із врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії (стаття 2 зазначеного Закону).

Відповідно до визначення термінів, що містяться у статті 1 Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії», заборгованість, що підлягає врегулюванню відповідно до цього Закону - це, зокрема кредиторська заборгованість перед постачальником електричної енергії підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за електричну енергію, спожиту для виробництва та надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, з постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) (абзац 6 частини 1 статті 1 Закону).

Згідно з абзацами 8 та 10 частини першої статті 1 цього Закону процедура врегулювання заборгованості - заходи, спрямовані на зменшення, списання та/або реструктуризацію заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ, підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиту електричну енергію шляхом проведення взаєморозрахунків, реструктуризації та списання заборгованості; спожиті енергоносії - спожиті природний газ, електрична енергія.

Отже Закон України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії» врегульовує питання щодо заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії, а саме: спожиті природний газ та електричну енергію.

Відповідно до пункту 10 частини першої статті 34 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі включення підприємств, що виробляють, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", з виконавчих проваджень, стягувачами за якими є Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", її дочірня компанія "Газ України", Публічне акціонерне товариство "Укртрансгаз", постачальники електричної енергії, а боржниками - підприємства, що виробляють теплову енергію, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, та підприємства централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем).

Частиною четвертою статті 34 вказаного вище Закону (редакції чинній станом на 11.01.2021 дата винесення постанови) передбачено, що виконавче провадження з підстави, передбаченої пунктом 10 частини першої цієї статті, зупиняється у частині стягнення заборгованості за спожитий природний газ, використаний станом на 1 липня 2016 року для виробництва теплової та електричної енергії, послуг з опалення та постачання гарячої води (з урахуванням суми неустойки (штрафу, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість за спожитий природний газ), крім заборгованості, раніше реструктуризованої (розстроченої та/або відстроченої), у тому числі згідно з рішенням суду.

Предметом спору, за результатами вирішення якого 20.02.2020 було ухвалено рішення Господарського суду Львівської області у справі №914/2219/19, а 24.03.2020 видано наказ про стягнення з КП «Жовкватеплоенерго» на користь АТ «НАК «Нафтогаз України» 40371,13 грн. пені, 18482,03 грн. 3% річних, 31584,56 грн. інфляційних втрат, 2007,14 грн. судового збору, стало несвоєчасне виконання боржником своїх грошових зобов`язань за договором №6169/1718-ТЕ-21 від 25.09.2017, а саме оплати вартості отриманого на виконання договору природного газу у період з жовтня 2017 по квітень 2018, що підтверджується актами приймання-передачі природного газ, які відображені в рішенні суду.

Таким чином, оскільки постачання газу за договором відбувалось у період жовтень 2017 по квітень 2018, заборгованість за вказаним виконавчим документом не підпадає під дію Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії» від 03.11.16 №1730-VIII.

Також слід зазначити, що відповідно до ч. 4 статтею 34 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено вичерпний перелік вимог, в якій саме частині має бути зупинене вчинення виконавчих дій. При цьому, судовий збір не віднесено до вказаного переліку.

Аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом у постановах від 19.06.2018р. у справі № 5023/3166/12, від 10.04.2018р. у справі №922/2381/15, від 10.04.2018р. у справі № 922/1556/14 та від 04.04.2018р. у справі №922/483/13, від 13.04.2018 у справі №922/669/17, від 02.05.2018 у справі №923/356/16.

Тобто таке зупинення не може бути застосовано до стягнення судового збору.

Таким чином, зупинення вчинення виконавчих дій за наказом суду №914/2219/19 від 24.03.2020 постановою від 11.01.2021 ВП №61893170 не відповідає положенням ст.34 Закону України "Про виконавче провадження" та є безпідставним, а отже, доводи стягувача є правомірними.

Вказане свідчить про наявність порушення прав і охоронюваних законом інтересів стягувача в процесі виконавчого провадження, що зумовлює висновок суду про обгрунтованість поданої скарги в цій частині.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про задоволення скарги в частині визнання неправомірними дій державного виконавця Жовківського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Макогона Василя Миколайовича з винесення 11.01.2021 постанови про зупинення вчинення виконавчих дій (ВП № 61893170).

На такі висновки суду не впливають доводи ВДВС, наведені у відзиві.

По-перше, в предмет розгляду скарги не входить постанова ВДВС (дії державного виконавця, пов`язані з її прийняттям) про зведене виконавче провадження №51379832. Суд з власної ініціативи не може вийти за межі заявлених у скарзі вимог, оскільки таким правом наділений лише скаржник.

Стосовно доводів ВДВС, що у заяві про відкриття виконавчого провадження не було зазначено про жодні обставини, які б могли вплинути на рішення державного виконавця про зупинення виконавчого провадження, у тому числі, що до заяви про відкриття виконавчого провадження стягувачем не долучалася копія рішення суду, відповідно, обставини встановлені судом у рішенні державному виконавцю не були відомі, то суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.5 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 4 ЗУ «Про доступ до судових рішень», судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України. Загальний доступ до судових рішень на офіційному веб-порталі судової влади України забезпечується з дотриманням вимог статті 7 цього Закону. Для реалізації права доступу до судових рішень, внесених до Реєстру, користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин.

Суд зазначає, що державний виконавець, відкриваючи виконавче провадження, а у подальшому приймаючи постанову від 11.01.2021 про зупинення вчинення виконавчих дій міг з`ясувати зі змісту рішення у ЄДР, що поставка природного газу мала місце у період жовтень 2017 по квітень 2018, тобто що природний газ був спожитий після 01.07.2016, а відтак відсутні підстави для застосування Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії» від 03.11.16 №1730-VIII та, відповідно, для зупинення виконавчого провадження на підставі п.10 ч.1 ст.34 Закону України "Про виконавче провадження".

Відповідно до положень ст.74 Закону України "Про виконавче провадження" оскарження рішень, дій або бездіяльності виконавців та посадових осіб органів державної виконавчої служби: Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом. Рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня. Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов`язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом. Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або виконавець з власної ініціативи чи за заявою сторони виконавчого провадження може виправити допущені у процесуальних документах, винесених у виконавчому провадженні, граматичні чи арифметичні помилки, про що виноситься відповідна постанова. Керівник вищого органу державної виконавчої служби у разі виявлення порушень вимог закону визначає їх своєю постановою та надає доручення начальнику відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, щодо проведення дій, передбачених абзацами другим і третім цієї частини.

Відповідно до ст.343 ГПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Оскільки судом визнано неправомірними дії державного виконавця Жовківського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Макогона Василя Миколайовича щодо зупинення вчинення виконавчих дій в межах виконавчого провадження ВП№ 61893170, суд, в порядку ч.2 ст.343 ГПК України, зобов`язує начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець Жовківського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Макогін Василь Миколайович (усунути порушення, відновити порушене право Стягувача) при здійсненні контролю скасувати своєю постановою постанову про зупинення вчинення виконавчих в межах виконавчого провадження ВП№ 61893170.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення скарги АТ "НАК Нафтогаз України" на дії державного виконавця по справі № 914/2219/19.

Керуючись ст.ст. 234, 339, 343 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ :

1. Скаргу Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України на дії органу державної виконавчої служби (вх.№3710/21 від 16.09.2021року) задоволити.

2. Визнати неправомірними дії державного виконавця Жовківського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Макогона Василя Миколайовича щодо зупинення вчинення виконавчих дій в межах виконавчого провадження ВП№ 61893170.

3. Зобов`язати начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний державний виконавець Жовківського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Макогін Василь Миколайович (усунути порушення, відновити порушене право Стягувача) при здійсненні контролю скасувати своєю постановою постанову про зупинення вчинення виконавчих в межах виконавчого провадження ВП№ 61893170.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в порядку і строк, встановлені ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено 06.10.2021.

Суддя С.Б. Кітаєва