Справа № 4909/835/18
УХВАЛА

01.10.2021 м. Івано-Франківськ
Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Скапровської І.М.

Секретар судового засідання Тузін Г.П.

За участю представників:

прокурора Верешко А.Ю.

Національної академії аграрних наук України - Бакуна А.Ю.,

Коломийської міської ради- Максим"юк В.Я.

КП "Роздрібна торгово-закупівельна база громадського харчування"- Шелембина В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Заступника прокурора Івано-Франківської області, вул. Грюнвальдська, 11, м. Івано-Франківськ, 76015 в інтересах держави, в особі Національної академії аграрних наук України, вул. Суворова, 9, м. Київ, 02000;

Прикарпатської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України, вул. Степана Бандери, 21-А, м. Івано-Франківськ, 76014

до відповідача: Коломийської міської ради, просп. М. Грушевського, 1, м. Коломия, Івано-Франківська область, 78203

за участю третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Головне управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, вул. Академіка А. Сахарова, 34 м. Івано-Франківськ, 76014;

Комунального підприємства "Роздрібна торгово-закупівельна база громадського харчування", проспект М. Грушевського, 1, м. Коломия, 78203, Івано-Франківська область, 78203,

про визнання незаконним та скасування рішення Коломийської міської ради № 2931-36/2018-36 від 06.09.2018 "Про землекористування в районі об`їзної дороги", скасування запису про державну реєстрацію права власності за Коломийською міською радою на земельну ділянку площею 510,75 га, кадастровий номер :01:001:0009 зареєстрованої в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 27851498 від 10.09.2018 та площею 197,09 га, кадастровий номер :01:003:0029 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 27850840 від 10.09.2018, стягнення судових витрат,

встановив, що Заступник прокурора Івано-Франківської області інтересах держави, в особі Національної академії аграрних наук України і Прикарпатської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України звернувся з позовом до Коломийської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення Коломийської міської ради № 2931-36/2018-36 від 06.09.2018 "Про землекористування в районі об`їзної дороги", скасування запису про державну реєстрацію права власності за Коломийською міською радою на земельні ділянки площею 510,75 га, кадастровий номер :01:001:0009 зареєстрованої в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 27851498 від 10.09.2018 та площею 197,09 га, кадастровий номер :01:003:0029 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 27850840 від 10.09.2018.

Позовна заява обґрунтована тим, що спірні земельні ділянки з 1956 року постійно знаходилися в користуванні державних установ, правонаступником яких є Прикарпатська державна сільськогосподарська дослідна станція НААН України та відносилися до державної форми власності; спірні земельні ділянки з державної власності в комунальну не передавалися, НААН України від вказаних ділянок не відмовлялося; земельні ділянки розташовані за межами населеного пункту м. Коломия та не можуть відноситися до земель комунальної власності; зміну меж населеного пункту у встановленому Законом порядку не проведено; оскаржуване рішення прийнято за відсутності позитивного висновку державної землевпорядної експертизи. Таким чином, прийняття Коломийською міською радою оскаржуваного рішення та проведення державної реєстрації за Коломийською міською радою права власності на спірні земельні ділянки суперечить вимогам законодавства.

В обґрунтування необхідності представництва інтересів держави в суді шляхом подання позову в інтересах держави в особі Національної академії аграрних наук України і Прикарпатської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України, прокурор вказав на те, що прокуратурою Івано-Франківської області повідомлено Прикарпатську державну сільськогосподарську дослідну станцію Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України та Національну академію аграрних наук України окремим листом про необхідність представництва інтересів держави в суді, шляхом подання позовної заяви про визнання незаконним та скасування рішення Коломийської міської ради № 2931-36/2018-36 від 06.09.2018 "Про землекористування в районі об`їзної дороги", скасування державної реєстрації на земельні ділянки з кадастровими номерами :01:001:0009 та :01:003:0029.

Рішення господарського суду Івано-Франківської області про задоволення позову прокурора та постанову апеляційної інстанції про залишення без змін вказаного рішення, Верховним Судом скасовано, справу направлено на новий розгляд.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.08.2021, справу №909/835/18, передано на розгляд судді Скапровській І.М.

13.08.2021, суд прийняв справу до розгляду, призначив підготовче засідання на 15.09.2021.

13.09.21, НААН України та Прикарпатська державна сільськогосподарська дослідна станція Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України, як позивачі в справі за позовом Заступника прокурора Івано - Франківської області Івано-Франківської обласної прокуратури, подали позовну заяву про зміну предмету позову шляхом збільшення позовних вимог, означивши позивачами: НААН України та Прикарпатська державна сільськогосподарська дослідна станція Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України; прокурора: заступника прокурора Івано - Франківської області; відповідачами: Коломийську міську раду та Головне Управління Держгеокадастру в Івано - Франківській області; третьою особою на стороні позивачів: Кабінет Міністрів України; третіми особами на стороні відповідача -1 (Коломийської міської ради): Комунальне підприємство "Роздрібна торгово-закупівельна база громадського харчування"; на стороні відповідача 2 (Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області: Державну службу України з питань геодезії та кадастру. Виклавши прохальну частину означеної заяви в наступній редакції: прийняти спільну позовну заяву Національної академії аграрних наук України та Прикарпатської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України зі зміною предмету позову, шляхом збільшення позовних вимог; визнати незаконним та скасувати рішення Коломийської міської ради від 06.09.2018 № 2931-36/2018 "Про землекористування в районі об`їзної дороги"; скасувати записи про державну реєстрацію права власності за Коломийською міською радою на земельні ділянки площею 510,75 га, кадастровий номер :01:001:0009 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 27851498 від 10.09.2018 та площею 197,09 га, кадастровий номер :01:003:0029 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 27850840 від 10.09.2018; припинити речові права Коломийської міської ради, а саме: права комунальної власності на земельну ділянку площею 510,75 га з кадастровим номером :01:001:0009 та площею 197,09 га з кадастровим номером :01:003:0029, що розташовані на території Коломийської міської ради Коломийського району, визнати незаконним та скасувати висновок Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області від 12.07.2018 № 19-9-0.331-43/60-18 щодо погодження Технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель в районі об`їзної дороги м. Коломиї Івано-Франківської області, судові витрати стягнути з відповідачів.

В судовому засіданні, яке відбулось 15.09.21, представник НААН України підтримав заяву і вказав на вимоги ст. 46 ГПК України, якими обумовлено таке право.

Коломийська міська рада подала відзив на позов, клопотання про залишення позову без розгляду та заяву про заміну третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Державну службу з питань геодезії, картографії та кадастру на правонаступника - Головне управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області.

В обґрунтування заяви про заміну третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, вказала на те, що в силу постанови Кабінету Міністрів України №301 від 05.04.2021, наказів Держгеокадастру від 19.04.2021 №210 та Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 21.05.21 №248, відбулось передання адміністративної компетенції від одного суб`єкта владних повноважень до іншого, а, відповідно, на день розгляду справи Головне управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області є правонаступником всіх прав і обов`язків державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру, що є підставою для заміни учасника в порядку ст. 52 ГПК України.

Суд, за наслідками розгляду справи, повідомив про те, що наступне засідання відбудеться 01.10.21, про що також повідомив і Головне управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області.

Прокурор 17.09.2021, 22.09.2021 надіслав суду відповідь на відзив та заперечення на клопотання відповідача про залишення позову без розгляду. Вказав на те, що зазначене клопотання є необґрунтованим, оскільки, зокрема, в силу вимог Законів України "Про наукову і науково-технічну діяльність" та "Про управління об`єктами державної власності", НААН України є вищою державною науковою організацією України, яка організовує і здійснює фундаментальні та прикладні наукові дослідження, а також координує проведення фундаментальних досліджень у наукових установах та організаціях України і наділена повноваженнями щодо управління об`єктами державної власності, що належить до сфери його управління, тобто здійснює владні управлінські функції, а, відповідно, відноситься до тих суб`єктів, представництво яких прокурор може здійснювати в силу вимог ст. 23 Закону України "Про прокуратуру".

Щодо питання невжиття компетентним органом жодних заходів захисту інтересів держави протягом розумного строку, зазначив, що Рахунковою палатою у 2017 році проведено аудит ефективності використання державного бюджету на наукову і організаційну діяльність президії НААН України за 2015-2016 роки та 9 місяців 2017, та встановлено, що науковими установами, що перебувають у віданні НААН, не забезпечено своєчасної реєстрації речових прав на нерухоме майно, відповідно, факт невжиття заходів щодо інвентаризації та оформлення права постійного користування землею було зафіксовано органами контролю ще у 2017 році та першому півріччі 2018. ВПВС в постанові від 26.05.2020, що винесена у справі №912/2385/18 зазначено, що бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

30.09.2021, представник НААН України подав суду клопотання про залучення до участі у справі № 909/835/18 у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивачів: Національної академії аграрних наук України та Прикарпатської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України - Кабінет Міністрів України.

В обґрунтування клопотання вказав на вимоги Конституції України, Закону України "Про Кабінет Міністрів України", якими передбачено, що Кабінет Міністрів України є вищим органом у системі органів виконавчої влади, що здійснює виконавчу владу безпосередньо та через міністерства, інші центральні органи виконавчої влади, Ради Міністрів Автономної Республіки Крим та місцеві державні адміністрації, спрямовує, координує та контролює діяльність цих органів та те, що, відповідно, до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 04.08.2021 № 991-р затверджено план заходів з реформування НААН України згідно з додатком.

Суд, за наслідками розгляду клопотання відповідача про заміну третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, виніс ухвалу про його задоволення та замінив Державну службу з питань геодезії, картографії та кадастру на правонаступника - Головне управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області.

В судовому засіданні прокурор вказав також на листи Прокуратури Івано-Франківської області до НААН України та Прикарпатської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту сільського господарства Карпатського регіону НААН України (вих. №05/1-181 вих -18 від 25.09.2018 та вих №05/1-286 вих-18), якими прокуратура повідомляла, як НААН України так і Прикарпатську державну сільськогосподарську дослідну станцію Інституту сільського господарства Карпатського регіону НААН України про звернення до суду з відповідним позовом в інтересах держави у особі НААН України та Прикарпатської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту сільського господарства Карпатського регіону НААН України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши учасників провадження у справі, суд вважає, що в задоволені заяви Національної академії аграрних наук України та Прикарпатської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України про зміну предмету позову шляхом збільшення позовних вимог та клопотанні Національної академії аграрних наук України про залучення третьої особи без самостійних вимог на стороні позивачів Кабінету Міністрів України - слід відмовити, позов прокурора слід залишити без розгляду.

При цьому суд врахував наступне.

Статтею 316 ГПК України встановлено, що вказівки, які містяться у постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи.

В постанові Верховного Суду, винесеній 27.07.2021, у даній справі про скасування рішення першої і апеляційної інстанції, і направлення справи на новий розгляд, містяться вказівки, зокрема, щодо необхідності дослідження, з урахуванням актуальної судової практики, до яких суб`єктів передбачених ст. 23 Закону України "Про прокуратуру " відноситься НААН України та Прикарпатська ДСДС, а, відповідно, підтвердження прокурором дотримання вимог ст. 23 вказаного закону.

Відповідно до пункту третього частини першої статті 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Статтею 23 Закону України "Про прокуратуру" передбачено, що прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді.

Представництво в суді законних інтересів держави, прокурор здійснює у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Отже, до суб`єктів представництва інтересів, яких в суді здійснює прокурор, належить громадянин або держава, у разі порушення або загрози порушення її інтересів, за умови, якщо захист цих інтересів не здійснює орган державної влади; орган місцевого самоврядування; інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

При цьому, згідно ст. 6 Конституції України, Державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу. Державна влада поділяється на законодавчу, виконавчу та судову.

Єдиним органом законодавчої влади в Україні є парламент - Верховна Рада України ( ст. 75 Конституції України).

У системі органів виконавчої влади, вищим органом є Кабінет Міністрів України (ст.113 Конституції України).

В областях, районах, містах Києві та Севастополі, виконавчу владу здійснюють місцеві державні адміністрації (ст. 118 Конституції України).

Правосуддя в Україні здійснюється судами.

Органами місцевого самоврядування, згідно ст. 140 Конституції України, є районні та обласні ради. Питання управління районами в містах належить до компетенції міських рад.

Суб`єктами владних повноважень є органи державної влади, органи місцевих самоврядування , інший суб`єкт, що здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі, на виконання делегованих повноважень (Закон України "Про інформацію", Кодекс адміністративного судочинства України"; постанова Кабінету Міністрів України про затвердження Положення №5 від 05.01.2011; Положення про забезпечення доступу до публічної інформації у Верховному Суді України).

Необхідною умовою суб`єкта владних повноважень є здійснення ним публічно владних управлінських функцій. Ці функції суб`єкт повинен виконувати саме в тих правовідносинах в яких виник спір.

Законом України "Про управління об`єктами державної власності", який визначає НААН України, як суб`єкта управління об`єктами державної власності, встановлено, що дія цього Закону не поширюється на управління об`єктами власності Українського народу, визначеними частиною першою статті 13 Конституції України .

Так, ч.1 ст. 13 Конституції України визначає, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу.

Від імені Українського народу, права власника здійснюється органами державної влади та органами місцевого самоврядування в межах визначених цією Конституцією.

Статтею 84 Земельного кодексу України встановлено, що у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності. Право державної власності на землю набувається і реалізується державою через органи виконавчої влади, відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом.

Згідно ст. 80 Земельного кодексу України, суб`єктами права власності на землю є: громадяни та юридичні особи - на землі приватної власності; територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності; держава, яка реалізує це право через відповідні органи державної влади - на землі державної власності.

Отже, суб`єктами права власності на землі приватної власності є юридичні особи і громадяни; на землі комунальної власності - органи місцевого самоврядування; на землі державної власності - відповідні державні органи виконавчої влади, яким в силу вимог Конституції України є, зокрема, Кабінет Міністрів України.

НААН України, будучи, згідно Закону України Про особливості правового режиму діяльності Національної академії наук України, національних галузевих академій наук та статусу їхнього майна, вищою державною науковою організацією України, основним видом діяльності якої є вирощування культур дослідження й експериментальні розробки у сфері біотехнологій (основний), дослідження й експериментальні розробки у сфері інших природних і технічних наук не є органом державної влади, через який держава реалізує право власності на землю.

Законодавець, унормувавши підстави здійснення прокурором представництва держави, обумовив умови, за яких таке представництво здійснюється, зокрема вказав на нездійснення захисту або неналежне здійснення захисту органом державної влади, органом місцевого самоврядування чи іншим суб`єктом владних повноважень, або у разі відсутності такого органу.

Прокурор, звертаючись з позовом в інтересах НААН України і та Прикарпатської ДСДС і вказуючи, як підставу позову на те, що спірні земельні ділянки заходились з 1956 року в постійному користуванні державних установ, правонаступником, яких є означені установи, призюмує приналежність спірних земель державі, як власнику.

В силу ст. 84 Земельного кодексу України, ст. 113 Конституції України, органом владних повноважень, через який держава реалізує право власності на землю держави є, зокрема, Кабінет Міністрів України, як вищий орган у системі органів виконавчої влади.

Представництво в суді інтересів держави в особі Кабінету Міністрів України може здійснюватись прокурором Офісу Генерального прокурора або обласної прокуратури виключно за письмовою вказівкою чи наказом Генерального прокурора або його першого заступника чи заступника відповідно до компетенції (ст.23 Закону України "Про прокуратуру").

Статтею 23 Закону України "Про прокуратуру" не передбачена така умова для представництва інтересів держави в суді, як неналежний захист чи не здійснення захисту цих інтересів юридичною особою, яка, хоч і є державною установою, але в силу вищевикладеного, не є ні суб`єктом владних повноважень, ні органом місцевого самоврядування, ні органом державної влади.

Об`єктами управління державної власності, відповідно суб`єктом управління, яких визначено НААН України, визнано наступні об`єкти: майно, яке передане казенним підприємствам - в оперативне управління; майно, яке передане державним комерційним підприємствам (далі - державні підприємства) - установам та організаціям; майно, яке передане державним господарським об`єднанням; корпоративні права, що належать державі у статутних капіталах господарських організацій (далі - корпоративні права держави); державне майно, що забезпечує діяльність Президента України, Верховної Ради України та Кабінету Міністрів України; державне майно, передане в оренду, лізинг; державне майно, передане та/або створене (збудоване) на підставі договору, укладеного в рамках державно-приватного партнерства (у тому числі концесійного договору); державне майно, що перебуває на балансі господарських організацій і не увійшло до їх статутних капіталів або залишилося після ліквідації підприємств та організацій; державне майно, передане в безстрокове безоплатне користування Національній академії наук України, галузевим академіям наук; безхазяйне та конфісковане майно, що переходить у державну власність за рішенням суду; державне майно, надане суб`єкту господарювання на праві господарського відання відповідно до законодавства.

Майном згідно ст. 190 ЦК України, вважається окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.

Закон України "Про прокуратуру" і ГПК України обумовлюють обов`язок прокурора - обґрунтувати наявність підстав для представництва.

Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді, виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Європейський Суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово звертав увагу на участь прокурора в суді на боці однієї зі сторін як обставину, що може впливати на дотримання принципу рівності сторін. Оскільки прокурор або посадова особа з аналогічними функціями, пропонуючи задовольнити або відхилити скаргу, стає противником або союзником сторін у справі, його участь може викликати в однієї зі сторін відчуття нерівності (рішення у справі "Ф.В. проти Франції" (F.W. v. France) від 31.03.2005, заява 61517/00, пункт 27).

Захищати інтереси держави повинні, насамперед, відповідні суб`єкти владних повноважень. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який, всупереч вимог закону, не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду.

При цьому прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень для захисту інтересів держави.

У Рекомендаціях Парламентської Асамблеї Ради Європи від 27.05.2003 № 1604 (2003) "Про роль прокуратури в демократичному суспільстві, заснованому на верховенстві права" передбачено важливість забезпечити, щоб повноваження і функції прокурорів обмежувалися сферою переслідування осіб, винних у скоєнні кримінальних правопорушень, і вирішення загальних завдань щодо захисту інтересів держави через систему відправлення кримінального правосуддя, а для виконання будь-яких інших функцій були засновані окремі, належним чином розміщені і ефективні органи.

На сьогодні однозначною є практика ЄСПЛ, яка відстоює позицію про можливість участі прокурора у справі тільки за наявності на це підстав.

В постанові ВП ВС від 26.05.2020, винесеній у справі № 912/2385/18, викладено висновок про те, що прокурор, згідно ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках:1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган; 2) у разі відсутності такого органу.

Бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Прокурор, звертаючись до суду з позовом, повинен обґрунтувати та довести бездіяльність компетентного органу.

Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме - подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.

Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", і, якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого не звернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але, якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо, чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

З матеріалів справи, зокрема з статутів НААН України, Прикарпатської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України і витягів з єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, вбачається, що як НААН України, так і Прикарпатська державна сільськогосподарська дослідна станція Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України є науковими, неприбутковими, державними організаціями (установами, закладами), основним видом діяльності яких є вирощування зернових культур, дослідження, експериментальні розробки у сферах інших природних і технічних наук; біотехнологій, а відповідно, зазначені юридичні особи, не є органом державної влади, органом місцевого самоврядування чи інших суб`єктів, владних повноважень, бездіяльність якого могла би бути підставою для представництва прокурором інтересів держави в суді.

Віднесення прокурором спірних земельних ділянок до державних, передбачає реалізацію державою права власності на землю через державний орган виконавчої влади, зокрема, Кабінет Міністрів України, який, в такому випадку, повинен бути означений, як компетентний орган, бездіяльність якого, після доведення прокурором про стверджуване порушення інтересів держави, мало наслідком представництво прокурором в суді законних інтересів держави.

Користування (володіння) землею, що належить на праві власності державі, юридичною особою не підтверджує віднесення такої особи до суб`єктів владних повноважень, визначення яких судом наведено вище.

З огляду на вказане та на позицію, викладену в постанові ВПВС, винесеній 26.05.2020 у справі № 912/2385/18 про підстави застосування п.2 ч.1 ст. 226 ГПК України, щодо залишення позову без розгляду, якщо суд установить відсутність підстав для представництва прокурором інтересів держави вже після відкриття провадження справі, позов прокурора слід залишити без розгляду.

Посилання прокурора на вимоги Кодексу Адміністративного судочинства України, якими визначено, хто є суб`єктом владних повноважень, а, відповідно, підставність віднесення Національної академії аграрних наук України до осіб, в інтересах яких прокурор в праві звертатись до суду, судом не приймається, оскільки при вирішенні зазначеного питання, визначальною ознакою є характер правовідносин, з яких виник спір.

Посилання прокурора на те, що рахункова палата, ще в 2017 році встановила ймовірні ризики втрати землі, в зв`язку з невжиттям НААН України і установами, що перебувають в її віданні, заходів по інвентаризації та оформлення права постійного користування на землю, як на підставу дотримання розумного строку, щодо можливого реагування позивачами на виявленні порушення інтересів держави, а, відповідно, бездіяльність компетентного органу, також судом не приймається з урахуванням вищевказаного та того, що не проведення НААН України і установами, що перебувають в її віданні заходів по інвентаризації та оформленні права постійного користування на землю, не підтверджує бездіяльність, зокрема компетентного органу, через який держава реалізує права на землю, після доведення прокурором про стверджуване порушення інтересів держави, які полягали у прийнятті спірних рішень органом місцевого самоврядування, а, відповідно, наявності підстав для подання позову в інтересах НААН України і установ, які не проводили заходів по інвентаризації і оформленні права на землю.

Посилання прокурора на вимоги Закону України "Про управління об`єктами державної власності", як на підставу правомірності віднесення Національної академії аграрних наук України до кола суб`єктів владних повноважень, які здійснюють владні управлінські функції, щодо управління об`єктами державної власності, що належить до сфери його управління, відповідно підставності здійснення представництва, судом не приймається виходячи з того, що дія Закону не поширюється на управління об`єктами власності Українського народу визначеними ч.1 ст. 13 Конституції України.

В задоволені клопотання представника НААН України, про залучення Кабінету Міністрів України третьою особою без самостійних вимог на стороні позивачів слід відмовити, виходячи з вищевикладеного, вимог ст. 50 ГПК України, якою обумовлено можливість залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, у разі якщо рішення може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї із сторін та того, що посилання представника НААН України на розпорядження Кабінету Міністрів України від 04.08.2021 № 991-р затверджено план заходів з реформування НААН України, згідно з додатком, не є підставою, в розумінні вказаної норми, для задоволення зазначеного клопотання. Посилання представника на НААН України на вимоги Конституції України, Земельного кодексу України, Закону України "Про Кабінет Міністрів України", якими передбачено, що Кабінет Міністрів України є вищим органом у системі органів виконавчої влади, що здійснює виконавчу владу безпосередньо та через міністерства, інші центральні органи виконавчої влади, Ради Міністрів Автономної Республіки Крим та місцеві державні адміністрації, спрямовує, координує та контролює діяльність цих органів, відповідно здійснює в межах своїх повноважень державне управління у сфері охорони та раціонального використання землі, її надр, є підставою для звернення до суду з позовом про захист порушеного чи оспорюваного права юридичної особи.

Таку дію НААН України та Прикарпатської державної сільськогосподарської дослідної станції ІС ГКР НААН, як подання у даній справі, направленій на новий розгляд, позовної заяви про зміну предмету позову шляхом збільшення предмету позову, що полягає в дублюванні вимог означених прокурором в позові та додатковими матеріально-правововими вимогами до відповідача, зокрема, вимогами про припинення речових прав комунальної власності Коломийської міської ради на земельні ділянки площею 510,75 га з кадастровим номером :01:001:0009 та площею 197,09 га, з кадастровим номером :01:003:0029, що розташовані на території Коломийської міської ради Коломийського району, визнання незаконним та скасування висновку Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області від 12.07.2018 № 19-9-0.331-43/60-18, щодо погодження Технічної документації із землеустрою, щодо інвентаризації земель в районі об`їзної дороги м. Коломиї Івано-Франківської області, слід кваліфікувати, як дію по збільшенню позовних вимог, а відповідно в її задоволенні слід відмовити виходячи з того, що збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру. Під збільшенням розміру позовних вимог не може розумітися заявлення ще однієї чи кількох вимог, додатково до викладених у позовній заяві. Неправомірно під виглядом збільшення розміру позовних вимог висувати нові вимоги, які не були зазначені у тексті позовної заяви. Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві.

Дія (заявлення додаткових вимог) може кваліфікуватися лише як зміна предмету позову, тобто матеріально-правовової вимоги позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Отже, зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до суду, чого в даному випадку не відбулось, оскільки серед вимог викладених в означеній заяві, зазначено і вимоги, з якими прокурор звернувся до суду і виклав їх у позовній заяві.

Така ж правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 10.12.2019 у справі 923/1061/18, від 19.12.2019 у справі № 925/185/19, від 23.01.2020 у справі № 925/186/19).

Вимога про припинення речових прав Коломийської міської ради, а саме: права комунальної власності на земельну ділянку площею 510,75 га з кадастровим номером :01:001:0009 та площею 197,09 га з кадастровим номером :01:003:0029, що розташовані на території Коломийської міської ради Коломийського району не є, з урахуванням вже означених в позові вимог про скасування запису про державну реєстрацію права власності за Коломийською міською радою на земельну ділянку площею 510,75 га, кадастровий номер :01:001:0009 зареєстрованої в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 27851498 від 10.09.2018 та площею 197,09 га, кадастровий номер :01:003:0029 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 27850840 від 10.09.2018, ефективним засобом юридичного захисту, оскільки задоволення вимог викладених в позові прокурором, вичерпало би дію речового права.

Керуючись ст. 124 Конституції України, п.2 ч.1 ст. 226, ст. ст. 232- 235, Господарсько процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

в задоволені клопотання представника Національної академії аграрних наук України про залучення до участі у справі № 909/835/18 у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивачів: Національної академії аграрних наук України та Прикарпатської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України - Кабінет Міністрів України та заяви/позову Національної академії аграрних наук України та Прикарпатської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України про зміну предмету позову шляхом збільшення позовних вимог, зокрема, вимог в частині припинення речових прав комунальної власності Коломийської міської ради на земельні ділянки площею 510,75 га з кадастровим номером :01:001:0009 та площею 197,09 га з кадастровим номером :01:003:0029, що розташовані на території Коломийської міської ради Коломийського району, визнання незаконним та скасування висновку Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області від 12.07.2018 № 19-9-0.331-43/60-18 щодо погодження Технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель в районі об`їзної дороги м. Коломиї Івано-Франківської області - відмовити.

Позов Заступника прокурора Івано-Франківської області в інтересах держави в особі Національної академії аграрних наук України, Прикарпатської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України до відповідача: Коломийської міської ради, за участю третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Головне управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області; Комунального підприємства "Роздрібна торгово-закупівельна база громадського харчування" про визнання незаконним та скасування рішення Коломийської міської ради № 2931-36/2018-36 від 06.09.2018 "Про землекористування в районі об`їзної дороги", скасування запису про державну реєстрацію права власності за Коломийською міською радою на земельні ділянки площею 510,75 га, кадастровий номер :01:001:0009 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 27851498 від 10.09.2018 та площею 197,09 га, кадастровий номер :01:003:0029 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 27850840 від 10.09.2018 - залишити без розгляду.

Згідно ч. 2 ст. 235 ГПК України, ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки встановлені ст. 255- 256 ГПК України.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://if.arbitr.gov.ua/sud5010.

Повний текс ухвали виготовлено 08.10.2021

Суддя І.М.Скапровська