ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" вересня 2021 р.м. ХарківСправа № 922/2411/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Шатернікова М.І.

при секретарі судового засідання Цірук О.М.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Керівника Салтівської окружної прокуратури міста Харкова (61038, м. Харків, вул. Маршала Батицького, 23) в інтересах держави в особі Харківської міської ради (61003, м. Харків, м-н. Конституції, 7; ідент. код 04059243)

до Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" (01601, м. Київ, бульв. Т.Шевченка, 18; ідент. код 21560766)

про стягнення 210533,45 грн.

за участю представників:

прокурора - Трофіменко О.О., посвідчення № 058452 від 03.12.2020

позивача - не з`явився

відповідача - Седньов М.Ю., довіреність № 6306 від 12.01.2021, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ДН № 5183 від 26.09.2018

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до Господарського суду Харківської області з позовною заявою в інтересах держави в особі Харківської міської ради про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" (відповідач) загальної суми у розмірі 402164,24 грн. безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати, а також стягнення з відповідача суми судового збору. Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач посилаючись на те, що відповідач у період з 01.08.2019 по 31.03.2021 використовував земельну ділянку площею 0,3642 га, розташовану по просп. Ювілейному, 66 у м. Харкові без достатніх правових підстав і не сплачував за користування плату за землю у встановленому законодавчими актами розмірі, внаслідок чого зберіг за рахунок Харківської міської ради, як власника вказаної земельної ділянки, майно - грошові кошти у розмірі орендної плати, які просить, на підставі статей 1212-1214 Цивільного кодексу України, стягнути з ПАТ "Укртелеком" як безпідставно збережені кошти в загальному розмірі 402164,24 грн.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 22.06.2021 прийнято позовну заяву прокурора до розгляду, відкрито провадження у справі № 922/2411/21, розгляд якої вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на "14" липня 2021 р. об 11:00.

У підготовчому засіданні 14.07.2021 у справі було задоволено клопотання відповідача та продовжено строк для подання доказів додатково на 10 днів, в порядку ст. 80, ч. 2 ст. 119 ГПК України та постановлено ухвалу, яку занесено до протоколу підготовчого засідання, про відкладення підготовчого засідання в порядку п. 3 ч. 2 ст. 183 ГПК України на "11" серпня 2021 р. о 10:30.

У підготовчому засіданні 11.02.2021 у справі було постановлено протокольну ухвалу про відмову у задоволенні клопотання представника відповідача (вх. 17395) про направлення справи за підсудністю до господарського суду м. Києва з посиланням на частину 3 статті 30 Господарського процесуального кодексу України, оскільки спори, що виникають з приводу нерухомого майна, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням майна або основної його частини. При цьому судом враховано, що за правилами чинного ГПК України виключна підсудність застосовується до тих спорів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. Оскільки у даному випадку спір виник у зв`язку з користуванням відповідачем земельною ділянкою, розташованою у м. Харкові, то й до вимоги про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за користування такою земельною ділянкою (нерухоме майно), поширюються норми частини 3 статті 30 ГПК України; постановлено протокольну ухвалу про задоволення усного клопотання прокурора про відкладення підготовчого засідання; постановлено протокольну ухвалу про продовження строку проведення підготовчого провадження на 30 днів до 20.09.2021 р. в порядку ч. 3 ст. 177 ГПК України та про відкладення підготовчого засідання в порядку п. 3 ч. 2 ст. 183 ГПК України на "07" вересня 2021 р. о 10:00.

У підготовчому засіданні 07.09.2021 р. було постановлено протокольну ухвалу про прийняття та продовження розгляду справи з урахуванням заяви прокурора про зменшення розміру позовних вимог (вх. 20730), відповідно до якої ціна позову становить 210533,45 грн, в порядку приписів ст. 46 ГПК України; і протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті в порядку передбаченому п. 3 ч. 2 ст. 185 ГПК України на "20" вересня 2021 р. о 12:00.

Прокурор в судовому засіданні 20.09.2021 року позовні вимоги підтримує у повному обсязі з урахуванням поданої заяви про зменшення розміру позовних вимог та просить суд позов задовольнити у повному обсязі.

Позивач у судове засідання свого повноважного представника не направив, що не перешкоджає розгляду справи по суті.

Представник відповідача заперечує проти суми, заявленої прокурором до стягнення.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази надані до суду, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Відповідач - Публічне акціонерне товариство "Укртелеком" з 09.02.2016 є власником нежитлових будівель: літ. «А-4» загальною площею 2826,7 кв.м., літ. «Б-1» загальною площею 165,4 кв. м., літ. «В-1» загальною площею 11,4 кв.м., розташованих на земельній ділянці по просп. Ювілейному, 66 у м. Харкові, про що свідчить інформація з Державного реєстру прав на нерухоме майно.

Майно знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером :06:011:0508, загальною площею 0,3642 га, яка є власністю територіальної громади м. Харкова, про що свідчить витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 14.08.2019 № НВ-019 (дата державної реєстрації земельної ділянки - 23.02.2017).

Рішенням Господарського суду Харківської області від 20.11.2019 у справі №922/2734/19 з ПАТ "Укртелеком" на користь міської ради стягнуто 338 585,58 грн. безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за використання, у період з 01.08.2016 по 31.07.2019, земельної ділянки (кадастровий номер :06:001:0508) по просп. Ювілейному, 66 у м. Харкові.

Договір оренди Земельної ділянки відповідач з позивачем не уклав.

Департаментом територіального контролю Харківської міської ради здійснено обстеження земельної ділянки з урахуванням витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, наданих Відділом у м. Харкові Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 24.06.2019 № 1049/0/45-19, від 03.07.2020 № 4664 та витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 14.08.2019 № НВ-019.

За результатами обстеження складено акт обстеження земельної ділянки за адресою: м. Харків, просп. Ювілейний, 66, кадастровий номер :06:001:0508, від 14.09.2020.

Обстеженням на місцевості встановлено, що на земельній ділянці (кадастровий номер :06:001:0508) площею 0,3642 га по просп. Ювілейному, 66 у м. Харкові розташовані три нежитлові будівлі літ. «А-4», «Б-1», «В-1» право власності на які з 09.02.2016 по теперішній час зареєстроване за ПАТ "Укртелеком".

Вказана земельна ділянка огорожена, з 01.08.2019 по теперішній час використовується ПАТ "Укртелеком" для експлуатації та обслуговування нежитлових будівель літ. «А-4», «Б-1», «В-1».

При цьому, суд зазначає, що матеріали справи не містять доказів оскарження з боку відповідача дій посадових осіб Департаменту територіального контролю Харківської міської ради щодо складання акту обстеження земельної ділянки. Крім того, відповідачем також не надано доказів невідповідності відомостей, зазначених в зазначеному акті, фактичним обставинам справи.

Таким чином, земельна ділянка за адресою: м. Харків, просп. Ювілейний, 66, кадастровий номер :06:001:0508 є сформованим об`єктом цивільних прав.

Як зазначає позивач у позовній заяві з урахуванням уточнення розміру ціни позову, у період з 01.08.2019 по 31.03.2021 право користування (оренди) чи інші речові права відповідача на земельну ділянку (кадастровий номер :06:001:0508) по просп. Ювілейному, 66 у м. Харкові, на якій розташована вказані нежитлові будівлі, які належить відповідачу, не були зареєстровані за відповідачем.

Тобто, у відповідності до положень п. «а» ч. 2 ст. 83 ЗК України земельна ділянка (кадастровий номер :06:001:0508) належить територіальній громаді м. Харкова на праві комунальної власності, проте перебуває у фактичному володінні і користуванні відповідача ПАТ "Укртелеком".

Згідно з розрахунком, який здійснено з урахуванням нормативно-правових актів та витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки ділянка площею 0,3642 га (кадастровий номер :06:001:0508) ПАТ "Укртелеком" безпідставно збережено кошти за використання земельної ділянки комунальної форми власності у розмірі орендної плати: за період з 01.08.2019 по 31.12.2019 у сумі 77770,80 грн. та за період з 01.01.2020 по 31.03.2021 у сумі 324393,44 грн.

В свою чергу згідно з інформацією, наданою Центральним міжреріональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків підприємством нараховано земельного податку за земельну ділянку кадастровий номер :06:001:0508 відповідно до поданих податкових декларацій з плати за землю у наступному розмірі:

- за 2019 - 93324,98 грн. (з розбивкою рівними частинами щомісяця - 7777,08 грн, за грудень - 7777,10 грн);

- за 2020 - 127440,27 грн. (з розбивкою рівними частинами щомісячно - 11585,48 грн, за грудень - 11585,47 грн, крім березня місяця, в якому земельний податок не нараховувався і не сплачувався згідно Закону України від 17.03.2020 р. № 533-ІХ).

Згідно інформаційних баз даних Головного управління ДПС у Харківській області ПАТ "Укртелеком" за земельну ділянку кадастровий номер :06:001:0508 сплачено земельний податок з юридичних осіб за період з 01.01.2021 по 31.03.2021 року у сумі 25305,10 грн.

Такі обставини на думку прокурора свідчать про порушення прав та охоронюваних законом інтересів позивача і є підставою для їх захисту шляхом стягнення з відповідача на користь позивача безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за використання земельної ділянки (кадастровий номер :06:001:0508) за період 01.08.2019 по 31.01.2021 у сумі 210533,45 грн.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону (ст.14 Конституції України).

Використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону (ст.206 ЗК України).

Оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності (ст. 1 ЗУ "Про оренду землі").

Орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (п.п.14.1.136 п. 14.1. ст. 14 ПК України).

Майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки (ч.1 ст.190 ЦК України).

Особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. (ч.ч. 1-2 ст. 1212 ЦК України).

Набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна (ст. 1213 ЦК України).

Визначаючи суть і характер правовідносин, які виникли між сторонами суд виходить з того, що згідно чинному законодавству України зобов`язання за підставами виникнення поділяються на договірні та позадоговірні. Позадоговірні зобов`язання можуть бути деліктними або безделіктними.

Так, з матеріалів справи вбачається, що фактичний вступ відповідачем у володіння і користування спірною земельною ділянкою стався в результаті дій, котрі є правомірними, адже ніяким чином не суперечать чинному законодавству. А саме, в результаті укладення договору купівлі-продажу об`єкту нерухомого майна, котрий зареєстрований належним чином в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно, посвідчення цього договору в нотаріальному порядку, його державної реєстрації.

Фактичне володіння і користування земельною ділянкою відповідачем без укладення договору оренди землі станом на даний час в Україні також не вважається правопорушенням.

Ні Законами України, ні підзаконними, ні локальними нормативними актами відповідачеві не визначено прямого і безумовного обов`язку підписати договір оренди земельної ділянки одночасно з набуттям права власності на об`єкт нерухомого майна, який на ній розташований.

Відсутність деліктних зобов`язань у спірних правовідносинах виключає можливість захисту прав позивача як постраждалої сторони шляхом стягнення збитків (в т.ч. упущеної вигоди), адже необхідною умовою стягнення збитків є саме делікт (господарське правопорушення). Зокрема ст.ст. 22, 1166 ЦК України унормовано, що необхідною умовою відповідальності у вигляді стягнення шкоди є саме неправомірні рішення, дії чи бездіяльність. Аналогічно ст.ст.216, 224, 225 ГК України визначено, що необхідною умовою відшкодування збитків є господарське правопорушення.

Суд окремо зауважує на неможливості застосування норм законодавства, що регулюють відшкодування збитків саме у вигляді упущеної вигоди - ст.22, 1166 ЦК України, ст.ст. 224, 225 ГК України та ін. Упущена вигода згідно п.2 ч.2 ст. 22 ЦК України є різновидом збитків. Упущеною вигодою вважаються доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене, а друга сторона додержувалася правил здійснення господарської діяльності. Тобто, до упущеної вигоди, як різновиду збитків, в повній мірі застосовуються вимоги названих вище норм права, в т.ч. в частині необхідності наявності умов застосування у вигляді делікту (господарського правопорушення).

Таким чином, спірні правовідносини, які виникли між сторонами кваліфікуються як бездоговірні та безделіктні.

За таких обставин суд приходить до висновку про те, що спірні правовідносини охоплюються регулюванням ст.ст. 1212-1214 ЦК України. Як вбачається зі змісту цих норм вони підлягають застосованою в т.ч. у відносинах, які не місять ознак делікту. Так, ч.2 ст.1212 ЦК України визначено, що положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Тобто, ці поширюють свою дію і на випадки набуття (збереження) майна в результаті правомірних дій.

З аналізу змісту норм ст.ст. 1212-1214 ЦК України, абз.4 ч.1 ст. 144, абз.5 ч.1 ст.174 ГК України випливає, що зобов`язання з набуття, збереження майна без достатньої правової підстави (кондикційне зобов`язання) виникає за одночасної наявності трьох умов: 1) відбувається набуття чи збереження майна; 2) правові підстави для набуття чи збереження майна відсутні; 3) набуття чи збереження здійснюється за рахунок іншої особи.

З матеріалів справи та з пояснень позивача вбачається, що в даному разі наявні усі три названі ознаки.

По - перше, судом встановлено, що дійсно відповідач зберіг майно (грошові кошти) у розмірі орендної плати, яка нараховується за володіння і користування земельною ділянкою площею 0,3642 га (кадастровий номер :06:001:0508) по просп. Ювілейному, 66 у м. Харкові за період з 01.08.2019 по 31.03.21.

Збереження такого майна почалося безвідносно до волі сторін в результаті правомірних дій відповідача з моменту набуття права власності на нежитлові будівлі по просп. Ювілейному, 66 у м. Харкові. Це є проявом правової природи нерухомого майна. Набуті відповідачем будівлі будучи згідно зі ст. 181 ЦК України нерухомим майном, є органічно та нерозривно пов`язаною з цією земельної ділянкою.

Відсутність договору оренди землі має фактичним наслідком набуття відповідачем володіння і користування чужою земельною ділянкою без відповідної грошової компенсації. В результаті чого відбулося збереження відповідачем належних до сплати за таке володіння і користування коштів у розмірі орендної плати.

По - друге, правові підстави для набуття чи збереження майна відсутні, так як реалізація речового права на земельну ділянку згідно зі ст. 206 ЗК, п. 14.1.136 ч. 14.1 ст. 14 ПК здійснюється за плату, що має вноситися на користь позивача на підставі договору оренди земельної ділянки. Правові підстави для одержання відповідачем права володіння і користування земельною ділянкою безоплатно відсутні, так само, як і підстави для не нарахування, несплати орендної плати за землю.

По-третє, судом встановлено, що відповідач зберіг майно за рахунок позивача. Власником земельної ділянки по просп. Ювілейному, 66 у м. Харкові є територіальна громада міста Харкова в особі позивача відповідно до ст. 83 ЗК, за якою всі землі в межах відповідної адміністративно-територіальної одиниці є комунальною власністю, за винятком земельних ділянок, які перебувають у державній або приватній власності. Таким чином, збереження відповідачем коштів у розмірі орендної плати за користування земельною ділянкою призвело до збільшення (накопичення) цих коштів у відповідача за рахунок їх неодержання позивачем.

Незалежно від наявності вини в поведінці відповідача, сам факт несплати відповідачем за користування земельною ділянкою, свідчить про втрату позивачем майна, яке у спірних правовідносинах підпадає під категорію "виправдане очікування", що є загальновизнаною в т.ч. в практиці Європейського суду з прав людини.

Очевидно, що такий стан речей не відповідає загальним засадам справедливості, добросовісності, розумності, закріпленим п.6 ч.1 ст.3 ЦК України.

Кваліфікація спірних правовідносин як зобов`язань у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави означає необхідність застосування у даній справі передбачених ст.ст.1212-1214 ЦК України правових наслідків дій/бездіяльності відповідача у в вигляді збереження (заощадження) у себе відповідних сум орендної плати. Згідно ч.1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. У відповідності до ст.1213 ЦК України набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

За допомогою цих норм навіть за відсутності ознак делікту, тобто при умові правомірної поведінки відповідача у спірних правовідносинах, досягається відновлення справедливої рівноваги між правами та охоронюваними законом інтересами сторін спору, що випливають з принципу платності користування землею.

Згідно розрахунків наданих позивачем і перевірених судом розмір вартості майна безпідставно збереженого відповідачем за період 01.08.2019 - 31.03.2021, становить у загальному розмірі 210533,45 грн.

При цьому судом не приймається до уваги контррозрахунок суми збережених коштів наданий відповідачем, оскільки з наданих відповідачем доказів неможливо встановити, яка саме сума земельного податку із загальної суми сплаченого податку була зарахована в оплату земельного податку за спірну земельну ділянку та саме за березень 2021 року та чи взагалі були зараховані грошові кошти саме за березень 2021 року.

Таким чином, всупереч вимог ст.ст. 13, 74 ГПК України (судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій) відповідачем належними та допустимими доказами не спростовано наведені прокурором обставини.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність у справі достатніх правових та фактичних підстав для задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача 210533,45 грн.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується статтею 129 ГПК України. У спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином витрати зі сплати судового збору в розмірі 3158,00 грн у даній справі покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 124, 129-1 Конституції України, статтями 4, 20, 73, 74, 76-79, 86, 123, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" (01601, м. Київ, бульв. Т.Шевченка, 18; ідент. код 21560766) на користь Харківської міської ради (61003, м. Харків, м-н. Конституції, 7; ідент. код 04059243; код класифікації доходів бюджету - 24062200, номер рахунку (ІВАN) - UА 0020002, код отримувача (ЄДРПОУ) 37999649, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), отримувач - УК у м. Харкові) безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати у сумі 210533,45 грн.

3. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" (01601, м. Київ, бульв. Т.Шевченка, 18; ідент. код 21560766) на користь Прокуратури Харківської області (61050, вул. Б.Хмельницького, 4; ; банк отримувач: Державна казначейська служба України, код 820172, рахунок UА 0007171, код класифікації видатків бюджету - 2800) 3158,00 грн. судового збору сплаченого при подачі позову.

4. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ст. 241 ГПК України).

Відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України, рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного рішення та з урахуванням п.17.5 розділу ХІ Перехідних положень ГПК України та п. 4 розділ Х Прикінцеві положення ГПК України.

Повне рішення складено "30" вересня 2021 р.

Суддя М.І. Шатерніков