ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

27.09.2021 Справа № 905/1359/21

Господарський суд Донецької області у складі судді Сковородіної О.М.,

секретар судового засідання за дорученням (помічник судді) Спекторенко М.І.

у справі за позовом: Акціонерного товариства «Українська залізниця» (03680, м. Київ, вул. Єжи Ґедройця, 5, ) в особі регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» (84404, м. Лиман, вул. Привокзальна, буд. 22, );

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Карро Транс» (87506, Донецька обл., місто Маріуполь, Бульвар Шевченка, будинок 234/147, квартира 78; )

про стягнення 231 470, 00 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився.

Акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Донецька залізниця» звернулось з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю «Карро Транс» про стягнення 231 470, 00 грн

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на невірне зазначення відповідачем маси відправленого вантажу за накладною №39940366, у зв`язку з чим просить стягнути штраф.

Статтею 12 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку наказного провадження, позовного провадження (загального або спрощеного).

За приписами частини першої пункту 3 статті 12 Господарського процесуального кодексу України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Розглянувши матеріали позовної заяви, господарський суд дійшов висновку, що справу слід розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, оскільки справа не є складною, а сума позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 26.07.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 25.08.2021, у зв`язку з неотриманням відповідачем ухвали про відкриття провадження у справі №905/1359/21, розгляд справи відкладено задля забезпечення сторонам можливості надати суду відзив, відповідь на відзив та заперечення.

28.08.21 до Господарського суду Донецької області через підсистему «Електронний суд» надійшла заява відповідача про ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді.

Відповідач зазначив, що ознайомився з матеріалами справи 30.08.2021, тому, з метою реалізації прав, передбачених господарським процесуальним законодавством, подав відзив на позов у п`ятнадцятиденний термін з дня ознайомлення з матеріалами справи.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 21.09.2021 поновлено строк на подання відповідачем відзиву на позовну заяву.

03.09.2021 до Господарського суду Донецької області надійшов відзив товариства з обмеженою відповідальністю «Карро Транс» №03/09 від 03.09.2021 на позовну заяву, в якому відповідач просить суд відмовити в задоволенні позову та:

- зазначає про грубе порушення позивачем Статуту залізниць України (далі - Статуту), яке полягає у здійсненні перевірки маси вантажу поза межами вичерпного переліку підстав такої перевірки, визначених у ст. 52 зазначеного Статут;

- наголошує на юридичній неспроможності комерційного акту №486202/217 від 12.04.2021, у зв`язку з рядом дефектів зазначеного акту;

- звертає увагу суду на те, що розрахунки маси вантажу були зроблені на різних вагах (на станції відправлення зважування проводилось на автомобільних вагах заводський №17558, а комісійне контрольне зважування - на 150т. тензометричних вагонних вагах), що в свою чергу могло призвести до різних показників маси;

- у зв`язку з встановленою меншою фактичною масою вантажа в порівнянні з вказаною масою в накладній та враховуючи сплату залізничного тарифу з розрахунками по більшій масі вантажу, вважає що таким чином не задав збитків ані позивачу, ані іншим учасникам господарських відносин.

20.09.2021 на електронну адресу Господарського суду Донецької області від акціонерного товариства «Українська залізниця» надійшли:

- клопотання №1753 від 20.09.21 про долучення доказів, у якому позивач просить суд поновити строк для подання доказів та долучити додаткові докази які підтверджують викладені позивачем обставини справи;

- відповідь на відзив №АЮс-А-2009 від 20.09.21, в якій позивач просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та долучити до матеріалів справи додатки, а саме: витяг зі штатного розпису структурного підрозділу «Станція Волноваха» регіональної філії «Донецька залізниця» акціонерного товариства «Укрзалізниця», наказ №94 від 28.01.2021 «Про призначення відповідальних осіб, які мають право підпису комерційних актів по станції Волноваха».

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 21.09.2021, поновлено строк на подання відповідачем відзиву на позовну заяву та оголошено перерву у судовому засіданні до 27.09.2021.

Представники позивача та відповідача в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце проведення судового засідання повідомлені належним чином.

Відповідно до ч.1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши обставини спору, доводи учасників судового процесу суд встановив наступне.

04.04.2021 зі станції Тересва регіональної філії «Львівська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» на ст. Сартана регіональної філії «Донецька залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» було відправлено вагон №61830758 з вантажем - «Лом чорних металів».

Відповідно до накладної №39940366 маса вантажу складає 63 200 кг. (графа 24), відправником якого є товариство з обмеженою відповідальністю «Карро Транс» (графа 1).

11.04.2021 позивачем складено акт загальної форми №32534, відповідно до якого виявлена комерційна несправність, яка полягає у невідповідності маси вантажу, вказаної в перевізних документах, внаслідок чого вагон № 61830758 відчеплено для перевірки. Також зазначено, що зазначений вагон справний, без зовнішніх ознак пошкодження.

12.04.2021 позивачем складено комерційний акт №486202. Відповідним актом засвідчено, що під час комісійного зважування вагону, з повною зупинкою та розчепленням, на 150 т. тензометричних вагах станції (держсповірка 15.03.2021) вагона №61830758, було встановлено розбіжності фактичної маси вантажу з зазначеною в накладній масою менше документа на 3900 кг. Фактично встановлено: брутто 82700 кг, тара 23400, нетто 59300 кг. Акт засвідчено підписами таких осіб: ДЗС ОСОБА_1., інженер ОСОБА_2, комерційний агент ОСОБА_3

Зважаючи на невірно вказану масу вантажу у накладній №39940366, позивач, керуючись ст. 122 Статуту, нарахував відправнику (відповідачу) штраф у розмірі п`ятикратної провізної плати (провізна плата - 46 294, 00 грн.), який складає 231 470, 00 грн., який просить стягнути з відповідача.

У відповідності до ч.1 ст. 307 Господарського кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Частиною 5 зазначеної статті кодексу визначено, що умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов`язань.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про залізничний транспорт» законодавство про залізничний транспорт загального користування складається із законів України "Про транспорт", "Про особливості утворення акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування", цього Закону, Статуту, який затверджується Кабінетом Міністрів України, та інших актів законодавства України.

Згідно зі ст.2 Статуту, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6 квітня 1998 р. №457 визначені обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом.

В статті 5 Статуту зазначено, що на підставі цього Статуту Мінтранс затверджує, зокрема правила перевезення вантажів. Нормативні документи, що визначають порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту, безпеки руху, охорони праці, громадського порядку, перетину залізничних колій іншими видами транспорту і комунікаціями, пожежної безпеки, санітарні норми та правила на залізничному транспорті, є обов`язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.

Статтею 6 Статуту встановлено, що накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил оформлення перевізних документів, затверджених Наказом Міністерства транспорту України №644 21.11.2000 (далі - Правила), який надається залізниці відправником разом з вантажем.

Відповідно до п.1.2 Правил, накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення, де видається одержувачу разом з вантажем.

У відповідності до п.2.1 Правил, відправник заповнює відповідні графи накладної згідно з додатком 3 до цих Правил, а саме у графі 24 вказується маса вантажу.

Згідно зі ст. 23 Статуту , відправник повинен надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну.

Відповідно до ст. 24 Статуту вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній.

Зважаючи на викладене, наявна в матеріалах справи залізнична накладна №39940366 свідчить про укладання між позивачем та відповідачем договору перевезення вантажу.

Як вбачається с матеріалів справи, зважування вагону №61830758 здійснювалося на проміжній станції, ст. Волноваха регіональної філії «Донецька залізниця» акціонерного товариства «Укрзалізниця» (станцією призначення, відповідно до накладної №39940366, є ст. Сартана регіональної філії «Донецька залізниця»).

Внаслідок зважування виявлено розбіжність фактичної маси вантажу та маси вантажу зазначеної в накладній. Відповідно до накладної №39940366 маса вантажу складає 63 200 кг. При контрольному комісійному зважуванні на станції Волноваха було встановлено масу 59 300 кг. Різниця складає 3 900 кг.

В складеному на станції Волноваха комерційному акті №486202/217 від 12.04.2021 заначено наступне: «Вагон бездвірний, розвантажувальні люка зачинені на запірний пристрій, укручені дротом. Вагон технічно справний.».

Статтею 129 Статуту встановлено, що обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, засвідчуються комерційним актом або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Комерційні акти складаються за обставин невідповідності маси з даними, зазначеними у транспортних документах.

Відповідно до ст. 122 Статуту за неправильно зазначені в накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту, якою встановлено стягнення штрафу у п`ятикратному розмірі провізної плати за всю відстань перевезення.

Таким чином, зазначений штраф підлягає стягненню за сам факт допущення вантажовідправником порушення, незалежно від того завдано цим збитків залізниці чи ні.

Стаття 52 Статуту містить вичерпний перелік підстав для перевірки на станціях призначення маси і стану вантажу, а саме, у разі:

прибуття вантажу у пошкодженому вагоні (контейнері), а також у вагоні (контейнері) з пошкодженими пломбами відправника або пломбами попутних станцій;

прибуття вантажу з ознаками недостачі, псування або пошкодження під час перевезення на відкритому рухомому складі або у критих вагонах без пломб, якщо таке перевезення передбачене Правилами;

прибуття швидкопсувного вантажу з порушенням граничного терміну його перевезення або з порушенням температурного режиму перевезення в рефрижераторних вагонах (контейнерах);

прибуття вантажу, який був завантажений залізницею;

видачі з місць загального користування вантажів, вивантажених залізницею;

прибуття вантажів у вагонах навалом і насипом за вимогою одержувача у розмірах, передбачених Правилами.

У решті випадків вантажі, завантажені відправником, і ті, що прибули у справних вагонах, контейнерах із непошкодженими пломбами відправника, а також без ознак недостачі, псування, пошкодження на відкритому рухомому складі або у критих та інших вагонах без пломб, якщо такі перевезення передбачені Правилами, видаються без перевірки їх кількості і стану.

Відповідно до статті 24 Статуту залізниця має право перевірити правильність відомостей про вантаж, зазначених відправником у накладній, на станції відправлення, під час перевезення та на станції призначення (п. 28 Правил приймання вантажів до перевезення).

Таким чином, доводи відповідача про неправомірність перевірки вантажу на проміжній станції Волноваха є необґрунтованими, оскільки позивач не зобов`язаний здійснювати перевірку маси та кількості вантажу завантаженого відправником, але при цьому він не позбавлений права перевірити правильність відомостей про вантаж визначених у накладній.

Згідно зі ст.129 Статуту обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Залізниця зобов`язана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини або якщо про існування хоча б однієї з них заявив одержувач або відправник вантажу, багажу чи вантажобагажу.

Комерційний акт складається для засвідчення обставин, перелік яких передбачає зазначена стаття Статуту, серед яких є невідповідність найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах.

Відповідно до п. 10 Правил складання актів, комерційний акт підписує начальник станції (його заступник), начальник вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи) і працівник станції, який особисто здійснював перевірку, а також одержувач, якщо він брав участь у перевірці. Крім того, у разі необхідності, до перевірки вантажу і підписання акта можуть бути залучені також інші працівники залізниці.

З матеріалів справи вбачається, що комерційний акт №486202/217 від 12.04.2021 на ст. Волноваха підписано ДЗС ОСОБА_1 , інженером ОСОБА_2 , комерційним агентом ОСОБА_3 .

При дослідженні судом наказу акціонерного товариства «Українська залізниця» регіональної філії «Донецька залізниця» структурного підрозділу «станція Волноваха» № 200 від 21.02.2020 «Про призначення відповідальних осіб, які мають право підпису комерційних актів по станції Волноваха», серед відповідальних за підпис актів осіб фігурує лише прізвище ОСОБА_2 . Прізвища ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у вказаному наказі не фігурують.

Суд, приймаючи клопотання позивача про долучення доказів №1753 від 20.09.2021, поновлює строк для подання відповідних доказів, серед яких є наказ акціонерного товариства «Українська залізниця» регіональної філії «Донецька залізниця» структурного підрозділу «станція Волноваха» № 94 від 28.01.2021 «Про призначення відповідальних осіб, які мають право підпису комерційних актів по станції Волноваха», відповідно до якого, зазначеними відповідальними особами є інженер станції ОСОБА_2 , комерційний агент ОСОБА_3 та заступник начальника станції ОСОБА_1.

Правила складання актів затверджено наказом Міністерства транспорту України №334 від 28.05.2002.

Згідно з п. 10 Правил складання актів комерційний акт підписує начальник станції (його заступник), начальник вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи) і працівник станції, який особисто здійснював перевірку, а також одержувач, якщо він брав участь у перевірці. Крім того, у разі необхідності, до перевірки вантажу і підписання акта можуть бути залучені також інші працівники залізниці.

Також, позивач надав до матеріалів справи витяг зі штатного розпису структурного підрозділу «Станція Волноваха» регіональної філії «Донецька залізниця» акціонерного товариства «Укрзалізниця» згідно з яким в штаті структурного підрозділу залізниці не передбачено посади начальника вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи), але внаслідок відповідного наказу начальника такого підрозділу залізниці чи відповідно до робочої інструкції іншого працівника залізниці має бути уповноважено на підписання від імені залізниці комерційних актів для забезпечення вимоги щодо їх оформлення за підписом трьох осіб, перелік яких визначено п. 10 Правил складання актів.

Також, позивач зауважує, що рішенням від 03.09.2021 у справі №905/1255/21 було встановлено, що дані особи ( ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 ) є належними підписантами комерційних актів.

Відповідно до п.4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, комерційний акт №486202/217 від 12.04.2021 підписаний уповноваженими особами (працівниками станції) у відповідності до п. 10 «Правил складання актів», за своєю формою та змістом відповідає вимогам Статуту залізниць України та зазначених вище Правил, а тому є належним та допустимим доказом на підтвердження факту невідповідності маси, зазначеної у накладній фактичній масі вантажу.

При дослідженні комерційного акту №486202/217 від 12.04.2021 відповідачем встановлено відсутність штемпелів та відміток про реєстрацію на бланку акта у передбачених для цього місцях, що в свою чергу, на думку відповідача, свідчить про юридичну неспроможність такого акту.

Суд зазначає, що доводи відповідача щодо неспроможності акту спростовуються матеріалами справи, оскільки наявні докази додані до матеріалів справи та на відповідній копії наявні усі необхідні реєстраційні відмітки передбачені Правилами складання актів.

Відповідно до накладної №39940366 маса вантажу у вагоні складає 63 000 кг. Зважування проводилось на автомобільних вагах заводський №17558.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно з комерційним актом №486202/217 від 12.04.2021, на ст. Волноваха комісійне контрольне зважування вагону №61830758 проводилось з повною зупинкою та розчепленням на 150 т. тензометричних вагонних вагах (держповірка 15.03.2021).

Пунктом 22 Правил видачі вантажів, затверджених Наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000, передбачено, що перевірка маси вантажу на станції призначення проводиться таким самим способом, яким цю масу було визначено на станції відправлення.

Згідно з п.5 Правил приймання вантажів до перевезення загальна маса вантажу визначається відправником зважуванням або розрахунковим способом. Спосіб визначення маси вантажу і тип ваг відправник зобов`язаний зазначити в накладній.

Таким чином, способом визначення маси вантажу є або зважування, або розрахунковий спосіб.

З огляду на викладене, суд зазначає, що позивач здійснив перевірку маси вантажу тим самим способом що і відповідач - зважанням.

Враховуючи викладене, позивачем правомірно складено комерційний акт щодо невідповідності показників маси у накладній та показниками зважування вагону.

Згідно зі ст. 122 Статуту залізниць України за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника стягується штраф у розмірі п`ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення, згідно із статтею 118 цього Статуту.

За змістом статей 118 та 122 Статуту вбачається, що штраф підлягає стягненню за сам факт допущення вантажовідправником зазначених порушень, незалежно від того, чи завдано залізниці у зв`язку з цим збитки чи ні.

Провізна плата за перевезення вантажу, за накладною №39940366 у вагоні №61830758 складає 46 294, 00 грн.

Таким чином, сума штрафу, яка підлягає стягненню складає 231 470,00 грн. (46 294,00 грн. х5), що відповідає приписам чинного законодавства та заявленим вимогам позивача.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку позовні вимоги акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Донецька залізниця» до товариства з обмеженою відповідальністю «Карро Транс» про стягнення штрафу у сумі 231 470, 00 грн. задовольнити повністю.

У відповідності до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати, у разі задоволення позову, покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 74, 86, 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Донецька залізниця» до товариства з обмеженою відповідальністю «Карро Транс» про стягнення штрафу у сумі 23 1470, 00 грн. - задовольнити повністю.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Карро Транс» на користь акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Донецька залізниця» штраф у розмірі 231 470,00 грн. та суму судових витрат в розмірі 3 472,05 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

У судовому засіданні 27.09.2021 складено та підписано вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 04.10.2021.

Згідно зі ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через Господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Позивач: Акціонерне товариство «Українська залізниця» (03680, м. Київ, вул. Єжи Ґедройця, 5, ) в особі регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» (84404, м. Лиман, вул. Привокзальна, буд. 22, )

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Карро Транс" (87506, Донецька обл., місто Маріуполь, бульвар Шевченка, будинок 234/147, квартира 78; )

Суддя О.М. Сковородіна