РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

08.10.2021Справа № 910/10958/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Комарової О.С., розглянув в порядку спрощеного позовного провадження

позовну заяву Комунального підприємства «КЕРУЮЧА КОМПАНІЯ З ОБСЛУГОВУВАННЯ ЖИТЛОВОГО ФОНДУ ПЕЧЕРСЬКОГО РАЙОНУ М.КИЄВА»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЬФАСПЕЦ-ГРУП»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «ЗВЕДЕНО»

про стягнення 557 570, 00 грн

Без виклику (повідомлення) учасників судового процесу

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне підприємство «КЕРУЮЧА КОМПАНІЯ З ОБСЛУГОВУВАННЯ ЖИТЛОВОГО ФОНДУ ПЕЧЕРСЬКОГО РАЙОНУ М.КИЄВА» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЬФАСПЕЦ-ГРУП» про стягнення 557 570, 00 грн.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідачем було завищено вартість робіт на загальну суму 557 570, 00 грн, що підтверджується аудиторським звітом № 070-5-13/33 від 29.09.2020, внаслідок чого позивачем надмірно сплачено кошти у зазначеному розмірі, і які він просить стягнути з відповідача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.07.2021 позовну заяву було залишено без руху через її невідповідність вимогам статтям 162, 164 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

20.07.2021 від позивача надійшла заява в порядку усунення недоліків.

Розглянувши подану заяву, суд встановив, що недоліки, виявлені ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.07.2021 позивачем усунуто не в повному обсязі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.07.2021 судом продовжено строк для усунення недоліків позовної заяви, виявлених ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.07.2021.

04.08.2021 до суду надійшла заява позивача в порядку усунення недоліків, зі змісту якої вбачається, що виявлені ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.07.2021 недоліки усунуто повністю.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.08.2021 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. Залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «ЗВЕДЕНО».

З метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду від 09.08.2021 була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 03134, м. Київ, вул. Симиренка, буд. 1Б, кв. 21.

Однак, конверт з ухвалою суду був повернутий відділенням поштового зв`язку у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що неотримання листа з ухвалою суду відповідачем та його повернення до суду є наслідком відсутності волевиявлення відповідача щодо його належного отримання, проте, ніяким чином не неналежним повідомленням про розгляд справи у розмінні Господарського процесуального кодексу України.

Аналогічним чином, суд повідомляв третю особу, шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення за адресою, яка зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 09100, Київська обл., м. Біла Церква, вул. Івана Кожедуба, буд. 119, кв. 28. Однак, конверт з ухвалою суду був повернутий відділенням поштового зв`язку у зв`язку із закінченням терміну зберігання.

Приймаючи до уваги, що відповідач так і не скористався наданим йому правом на подання відзиву на позовну заяву, а за висновками суду у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, суд вважає, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,

ВСТАНОВИВ:

31.10.2019 між Комунальним підприємством «КЕРУЮЧА КОМПАНІЯ З ОБСЛУГОВУВАННЯ ЖИТЛОВОГО ФОНДУ ПЕЧЕРСЬКОГО РАЙОНУ М.КИЄВА» (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «АЛЬФАСПЕЦ-ГРУП» (підрядник) був укладений Договір підряду № 31/1019-01КР (далі - Договір), за яким замовник доручив, а підрядник зобов`язався на свій ризик та власними силами, відповіно до кошторисної документації та умов Договору забезпечити виконання робіт «Капітальний ремонт нежитлового приміщення за адресою: м. Київ, вул. Інститутська, 13-А» у Печерському районі (п. 1 Договору).

Відповідно до п. 1.1 Договору, склад та обсяги робіт, що доручаються до виконання підряднику, визначені кошторисною документацією, яка є невід`ємною частиною Договору.

Згідно п. 2 Договору, вартість робіт визначається за договірною ціною та становить 932 609, 71 грн.

Загальна вартість робіт, яка вказана в пункті 2 визначається на підставі кошторисів, складених на підставі діючих ДСТУ, ДБН та діючих нормативно-правових актів (п. 2.1 Договору).

У пункті 3.1 Договору визначено, що розрахунок за виконані роботи здійснюється на підставі довідки про вартість виконаних робіт за формою № КБ-3 та Акту приймання виконаних робіт за формою № КБ-2В з відомістю ресурсів, підписаними уповноваженими представниками сторін і Акту витрат на проведення експертизи кошторисної документації.

Відповідно до пунктів 3.2, 3.3 Договору, акт оформлюється належним чином підрядником і подається для підписання замовнику не пізніше 25 числа звітного місяця, який повинен розглянути та підписати акт у встановленому законом порядку або письмово мотивувати відмову від прийняття робіт.

Замовник сплачує вартість прийнятих від підрядника робіт на підставі Довідки про вартість виконаних робіт за формою № КБ-3 не пізніше 30 (тридцяти) банківських днів після надходження коштів на вказані цілі на реєстраційний рахунок замовника.

У пункті 5.1 Договору наведені права замовника, а саме:

- відмовитися від прийняття закінчених робіт у разі виявлення недоліків, які виключають можливість їх (його) використання відповідно до мети, зазначеної у кошторисній документації та Договорі, і не можуть бути усунені підрядником, замовником або третьою особою (пп. 5.1.1);

- делегувати в установленому законодавством порядку повноваження щодо здійснення технічного нагляду і контролю треті особі, зокрема спеціалізованій організації (консультаційній, проектній, інжиніринговій тощо) (пп. 5.1.3);

- вимагати безоплатного виправлення недоліків, що виникли внаслідок допущених підрядником порушень, або виправити їх своїми силами, якщо інше не передбачено Договором. У такому разі збитки, завдані замовнику, відшкодовуються підрядником (пп. 5.1.5);

- відмовитися від Договору та вимагати відшкодування збитків, якщо підрядник своєчасно не розпочав роботи або виконує їх настільки повільно, що закінчення їх у строк, визначений Договором, стає неможливим (пп. 5.1.6);

- ініціювати внесення змін у Договір, вимагати розірвання Договору та відшкодування збитків за наявності істотних порушень підрядником умов Договору (пп. 5.1.8);

- вимагати відшкодування завданих йому збитків, зумовлених порушенням Договору, якщо Договором або законом не передбачено інше (пп. 5.1.9).

Підпунктом 5.2.3 Договору визначено обов`язок замовника негайно повідомити підрядника про виявлені недоліки в роботі.

Згідно п. 8.1 Договору, недоліки у виконаних роботах, виявлені в процесі приймання-передачі закінчених робіт, повинні бути усунуті підрядником протягом строків, визначених комісією, що приймає об`єкт.

У пункті 8.2 Договору визначено, що замовник перевіряє подані підрядником документи в частині фактично виконаних робіт та обсягів і підписує їх або обґрунтовує причини відмови в їх підписанні протягом п`яти робочих днів з дня одержання.

Якщо виявлені недоліки не можуть бути усунуті підрядником, замовником або третьою особою, замовник має право відмовитись від прийняття таких робіт та вимагати відшкодування завданих збитків та повернення сплачених коштів (п. 8.4 Договору).

Відповідно до п. 8.5 Договору, цей Договір вважається виконаним після завершення виконання робіт, підписання акту приймання виконаних робіт, передачі замовнику виконавчої документації та здійснення взаєморозрахунків між сторонами.

У пункті 10.6 Договору визначено, що підрядник, у разі виявлення контролюючими органами завищення обсягів та вартості виконаних робіт, зобов`язаний повернути кошти замовнику.

В підтвердження виконання робіт до матеріалів справи долучено:

- довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за формою № КБ-3 за грудень 2019 року на суму 932 609, 71 грн;

- акт прийняття виконаних будівельних робіт за формою № КБ-2в за грудень 2019 року на суму 932 609, 71 грн.

27.12.2019 між Комунальним підприємством «КЕРУЮЧА КОМПАНІЯ З ОБСЛУГОВУВАННЯ ЖИТЛОВОГО ФОНДУ ПЕЧЕРСЬКОГО РАЙОНУ М.КИЄВА» (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЗВЕДЕНО» (виконавець) було укладено Договір № 27/1219-03ТН про надання послуг з технічного нагляду, за умовами якого, виконавець зобов`язався, за дорученням замовника, здійснювати технічний нагляд за виконанням робіт «Капітальний ремонт нежитлового приміщення за адресою: м. Київ, вул. Інститутська, 13-А» (п. 1.1 цього Договору).

У пункті 3.1 Договору визначено, що загальна вартість наданих послуг за цим Договором складає 13 989, 14 грн. При цьому у п. 3.2 Договору зазначено, що суми по технічному нагляду будуть уточнюватись в залежності від суми фактично виконаних робіт підрядником та підписаних сторонами актів виконаних робіт.

Згідно пунктів 4.1, 4.2 Договору приймання наданих послуг відбувається шляхом підписання сторонами акту наданих послуг. Виконавець складає та направляє замовнику підписаний та завірений печаткою акт наданих послуг.

Замовник зобов`язаний в триденний термін з моменту отримання від виконавця акту наданих послуг, розглянути цей акт, і, в разі відсутності зауважень (заперечень), підписати акт наданих послуг, і один примірник повернути виконавцю або скласти і надіслати на адресу виконавця мотивовану відмову від підписання акту наданих послуг.

27.12.2019 сторони підписали акт № 4 здачі приймання виконаних робіт з технічного нагляду за виконанням будівельно-монтажних робіт на об`єкті «Капітальний ремонт нежитлового приміщення за адресою: м. Київ, вул. Інститутська, 13-А».

Згідно зазначеного акту, вартість робіт з технічного нагляду склала 13 989, 14 грн.

Департаментом внутрішнього фінансового контролю та аудиту виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) було проведено аудит діяльності позивача під час виконання робіт з капітального ремонту нежитлового приміщення за адресою: м. Київ, вул. Інститутська, 13-А в Печерському районі м. Києва у 2019 році, наслідки якого оформлено аудиторським звітом № 070-5-13/33 від 29.09.2020.

Вказаним звітом встановлено завищення вартості виконаних відповідачем робіт у розмірі 557, 57 тис. грн або 59,79%, завищення третьою особою витрат на здійснення технічного нагляду на суму 9,48 тис. грн або 67,78%, а також неефективного використання позивачем 60,88 тис. грн або 6,53%.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач стверджує, що відповідачем в порушення умов Договору було завищено вартість робіт на загальну суму 557, 57 тис. грн, що призвело до надмірно сплачених коштів, які позивач має намір повернути.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Дослідивши зміст укладеного договору, суд дійшов до висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором підряду.

Відповідно до норм статті 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Згідно зі статтею 843 ЦК України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу.

Згідно положень статті 844 ЦК України, ціна у договорі підряду може бути визначена у кошторисі.

Якщо робота виконується відповідно до кошторису, складеного підрядником, кошторис набирає чинності та стає частиною договору підряду з моменту підтвердження його замовником.

Кошторис на виконання робіт може бути приблизним або твердим. Кошторис є твердим, якщо інше не встановлено договором.

Зміни до твердого кошторису можуть вноситися лише за погодженням сторін.

У разі перевищення твердого кошторису усі пов`язані з цим витрати несе підрядник, якщо інше не встановлено законом.

Якщо виникла необхідність проведення додаткових робіт і у зв`язку з цим істотного перевищення визначеного приблизного кошторису, підрядник зобов`язаний своєчасно попередити про це замовника. Замовник, який не погодився на перевищення кошторису, має право відмовитися від договору підряду. У цьому разі підрядник може вимагати від замовника оплати виконаної частини роботи.

Підрядник, який своєчасно не попередив замовника про необхідність перевищення приблизного кошторису, зобов`язаний виконати договір підряду за ціною, встановленою договором.

Відповідно до ст. 846 ЦК України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов`язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов`язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту.

Згідно ч. 1 ст. 854 ЦК України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Частиною четвертою статті 882 ЦК України передбачено, що передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформлюється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

Відповідно до статті 857 ЦК України робота, виконана підрядником, має відповідати умовам договору підряду, а у разі їх відсутності або неповноти - вимогам, що звичайно ставляться до роботи відповідного характеру. Виконана робота має відповідати якості, визначеній у договорі підряду, або вимогам, що звичайно ставляться, на момент передання її замовникові. Результат роботи в межах розумного строку має бути придатним для використання відповідно до договору підряду або для звичайного використання роботи такого характеру.

Згідно із статтею 858 ЦК України, якщо робота виконана підрядником з відступами від умов договору підряду, які погіршили роботу, або з іншими недоліками, які роблять її непридатною для використання відповідно до договору або для звичайного використання роботи такого характеру, замовник має право, якщо інше не встановлено договором або законом, за своїм вибором вимагати від підрядника: 1) безоплатного усунення недоліків у роботі в розумний строк; 2) пропорційного зменшення ціни роботи; 3) відшкодування своїх витрат на усунення недоліків, якщо право замовника усувати їх встановлено договором. Підрядник має право замість усунення недоліків роботи, за які він відповідає, безоплатно виконати роботу заново з відшкодуванням замовникові збитків, завданих простроченням виконання. У цьому разі замовник зобов`язаний повернути раніше передану йому роботу підрядникові, якщо за характером роботи таке повернення можливе. Якщо відступи у роботі від умов договору підряду або інші недоліки у роботі є істотними та такими, що не можуть бути усунені, або не були усунені у встановлений замовником розумний строк, замовник має право відмовитися від договору та вимагати відшкодування збитків.

При цьому статтею 853 ЦК України передбачено, що якщо замовник не зробить заяви щодо невідповідності виконаної роботи умовам договору, відступів у виконанні роботи, інших недоліків під час прийняття робіт, він втрачає право у подальшому посилатись на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

За встановленими обставинами справи, відповідач у повному обсязі виконав роботи, передбачені умовами Договору підряду № 31/1019-01КР від 31 жовтня 2019 року, а позивач такі роботи прийняв, що підтверджується відповідним актом приймання виконаних робіт.

Наведені обставини не заперечуються сторонами, а тому не підлягають доказуванню згідно положень ч. 1 ст. 75 ГПК України.

Суд зазначає, що факт здійснення господарської операції з виконання робіт підтверджується, зокрема, первинними бухгалтерськими документами.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію.

Підпунктом 2.1 пункту 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.1995 визначено, що первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, які містять відомості про господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Вказаний перелік обов`язкових реквізитів кореспондується з пунктом 2.4. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, згідно якого первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Отже, враховуючи викладене, а також те, що позивач оглянув та прийняв за актом приймання виконаних робіт, який підписаний та скріплений печатками сторін без будь-яких зауважень і застережень виконані відповідачем підрядні роботи, обумовлені договором підряду, суд дійшов висновку, що позивач погодився як з обсягом таких робіт, так і з їх вартістю, яка погоджена сторонами умовами укладеного договору.

Слід зауважити, що з правами замовника, передбаченими підпунктами 5.1.5, 5.1.8, 5.1.9 та пунктом 8.4 Договору щодо права вимоги відшкодувати збитків, кореспондується обов`язок, визначений у пп. 5.2.3 Договору, негайно повідомити підрядника про виявлені недоліки в роботі.

Натомість, доказів на підтвердження того, що виконувані роботи не були прийняті позивачем, або прийняті із зауваженнями позивачем не надано.

Мотивована відмова від приймання виконаних робіт відповідачем з боку позивача в матеріалах справи також відсутня.

Водночас обсяг виконаних робіт погоджений сторонами та їх вартість повністю оплачена Комунальним підприємством «КЕРУЮЧА КОМПАНІЯ З ОБСЛУГОВУВАННЯ ЖИТЛОВОГО ФОНДУ ПЕЧЕРСЬКОГО РАЙОНУ М.КИЄВА».

Відповідно до статті 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зазначене також кореспондується зі статтями 525, 526 ЦК України відповідно до яких зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Враховуючи викладене та беручи до уваги наявні в матеріалах справи докази, подані учасниками справи, суд дійшов висновку, що умови Договору сторони виконали повністю і зауважень одна до одної з цього приводу у них не було.

Наведене узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 14 серпня 2019 року в справі № 910/13407/18 та від 22 жовтня 2019 року в справі № 922/59/19.

В якості доказу завищення вартості виконаних робіт за вказаними вище договорами позивач посилається на Аудиторський звіт № 070-5-13/33 від 29.09.2020 Департаменту внутрішнього фінансового контролю та аудиту виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

З огляду на Положення про Департамент внутрішнього фінансового контролю та аудиту виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), затвердженого рішенням Київської міської ради № 151/151 від 18.09.2014 (в редакції на час проведення перевірки), суд не може визнати такий звіт належним та допустимим, в розумінні статей 73, 76-79 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), доказом на підтвердження завищення вартості виконуваних робіт на заявлену суму 557 570, 00 грн, оскільки встановлені у звіті факти підлягають доказуванню стороною та оцінці судом на загальних підставах за правилами, встановленими чинним Господарським процесуальним кодексом України.

Статтею 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Аналогічні норми містяться також в статті 20 ГК України, якою передбачено, що кожний суб`єкт господарювання має право на захист своїх прав і законних інтересів, зокрема шляхом відшкодування шкоди.

Частиною 1 статті 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права має право на їх відшкодування. У відповідності до частини 2 цієї ж статті збитками є втрати, яких особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки; доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Господарський кодекс України збитками визначає витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також неодержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною (стаття 224 ГК України).

Згідно зі ст. 225 ГК України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення включаються, зокрема, вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства, додаткові витрати, понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язань другою стороною.

Вирішуючи спори про стягнення заподіяних збитків, господарський суд, перш за все, повинен з`ясувати правові підстави покладення на винну особу зазначеної майнової відповідальності. Водночас, господарському суду слід відрізняти обов`язок боржника відшкодувати збитки, завдані невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання (ст. 623 ЦК України) від позадоговірної шкоди, тобто від зобов`язання, що виникає внаслідок завдання шкоди (глава 82 ЦК України).

Отже, для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків за порушення договірних зобов`язань, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправна поведінка, збитки, причинний зв`язок між протиправною поведінкою боржника та збитками кредитора, вина боржника.

Відсутність хоча б одного із вказаних елементів, що утворюють склад правопорушення, не дає підстави кваліфікувати поведінку боржника як правопорушення та, відповідно, не може бути підставою застосування відповідальності за порушення у сфері господарської діяльності.

Чинне законодавство виходить з принципу презумпції вини особи, яка допустила порушення зобов`язання.

Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання (ч.ч. 1,2 ст. 614 ЦК України).

Крім застосування принципу вини, при вирішенні спорів про відшкодування збитків необхідно виходити з того, що збитки підлягають відшкодуванню за умови безпосереднього причинного зв`язку між неправомірними діями особи, яка їх завдала та завданими збитками. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які завдані особі, - наслідком такої протиправної поведінки. Протиправна поведінка особи тільки тоді є причиною збитків, коли вона прямо (безпосередньо) пов`язана зі збитками. Непрямий (опосередкований) зв`язок між протиправною поведінкою і збитками означає лише, що поведінка оцінюється за межами конкретного випадку, і, відповідно, за межами юридично значимого зв`язку.

Визначаючи розмір заподіяних збитків внаслідок порушення господарських договорів, до уваги беруться вид (склад) збитків та наслідки порушення договірних зобов`язань для підприємства.

Відшкодуванню підлягають прямі збитки, що стали безпосереднім та невідворотним наслідком порушення боржником зобов`язання чи завдання шкоди. Збитки, настання яких можливо було уникнути, які не мають прямого причинно-наслідкового зв`язку є опосередкованими та не підлягають відшкодуванню.

За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором.

При цьому, саме на позивача покладається обов`язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками. У свою чергу, відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні збитків. Збитки мають реальний характер та у разі, якщо сторона, яка вважає, що її права були порушені та нею понесені збитки, повинна довести як розмір збитків, так і факт їх понесення.

Проте, позивачем не було доведено належними та допустимими доказами наявність усіх елементів складу господарського правопорушення, а саме, протиправних дій відповідача, розміру збитків, а також наявності прямого причинного зв`язку між допущеним порушенням та наявністю збитків.

У аудиторському звіті № 070-5-13/33 від 29.09.2020 зазначено, що ТОВ «АЛЬФАСПЕЦ-ГРУП» завищено обсяги і вартість виконаних будівельних робіт в акті форми № КБ-2в за грудень 2019 року на суму 557,57 тис. грн або 59,79% із яких: 455,70 тис. гри - завищення вартості обсягів робіт, 77,87 тис. грн - завищення кількості матеріалів, 22,10 тис, грн - завищення, вартості, пов`язане з неправильним, застосуванням РЕКН, 1,07 тис, грн - завищення вартості загально-виробничих витрат у зв`язку з відсутністю розрахунків на оплату перших п`яти днів непрацездатності внаслідок захворювань або травм та неправильним застосуванням, підрядною організацією розміру єдиного внеску на величину допомоги на тимчасову втрату непрацездатності понад 5 днів (Н21, Н116), 0,83 тис. грн - пов`язане з неврахуванням в актах форми № КБ-2в зворотних сум від вартості демонтажу матеріалів, які взято до обліку та оплачено КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва», призвело до втрат фінансових ресурсів на відповідну суму.

Внаслідок встановленого завищення підрядною організацією ТОВ «АЛЬФАСПЕЦ-ГРУП» вартості виконаних будівельних робіт на суму 557,57 тис. гри (без урахування завищених вартостей матеріалів), в т.ч. будівельні роботи (глави 1-9 зведеного кошторисного розрахунку 442,72 тис. грн без ПДВ) та з урахуванням п. 5.8.13 зміни 2 ДСТУ Б Д.1.1-1:2013 ТОВ «ЗВЕДЕНО» завищено витрати на здійснення технічного нагляду на суму 9,48 тис. гри або 67,78 %, які замовником робіт взято до обліку, проте на момент проведення аудиту не оплачено, призвело до ризику втрат бюджетних коштів на відповідну суму.

Внаслідок неналежного проведення КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» аналізу поточних цін на ринку будівельних матеріалів, виробів та конструкцій під час визначення вартості прямих витрат при складанні кошторисної документації та укладанні договору з підрядною організацією ТОВ «АЛЬФА СПЕЦ-ГРУП» неефективно використано 60,88 тис. грн або 6,53 %.

Втім, суд зазначає, що акт ревізії - це документ про результати проведеної перевірки (аудиту), який є носієм дій з фінансового контролю та інформації про виявлені недоліки.

При цьому акти ревізії та документальних перевірок не мають обов`язкового характеру та не можуть оспорюватися в суді.

Крім того, акт перевірки не є рішенням суб`єкта владних повноважень, не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов`язків для осіб, робота (діяльність) яких перевірялися. Акт перевірки є носієм доказової інформації про виявлені контролюючим органом порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства суб`єктами господарювання, документом, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу.

За умови існування між сторонами договірних правовідносин виявлені контролюючим органом порушення не впливають на умови укладених між сторонами договорів і не можуть їх змінювати, у тому числі змінювати, припиняти частково або повністю зобов`язання, визначені договором та підтверджені відповідними первинними документами (актами виконаних робіт).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 10.09.2013 в справі № 21-237а13.

До того ж акт ревізії не може встановлювати обов`язкових правил для сторін за господарсько-правовим договором в силу статті 19 ГК України, яка прямо забороняє втручання та перешкоджання господарській діяльності з боку контролюючих органів державної влади.

Отже, акт ревізії фінансово-господарської діяльності не може розглядатись як підстава виникнення господарсько-правового зобов`язання відповідача повернути сплачені йому позивачем кошти.

Так, відповідно до пункту 3 частини першої статті 3 ЦК України однією із загальних засад цивільного законодавства є свобода договору.

Тобто укладання сторонами у справі Договору підряду, дії сторін по виконанню їх умов, у тому числі проведення відповідних робіт та їх оплата є підтвердженням того, що сторони перебували у договірних відносинах.

Таким чином, обсяг прав, обов`язків та відповідальності сторін по справі мають врегульовуватися тими положеннями чинного законодавства, які визначають умови проведення підрядних будівельних робіт та договором.

Виявлені контролюючим органом порушення не впливають на умови укладеного між сторонами договору і не можуть їх змінювати, оскільки за своїми правовими наслідками акт ревізії у даному випадку фіксує порушення фінансової дисципліни учасника правовідносин, фінансово-господарська діяльність якого перевірялась.

Зазначений акт ревізії не може змінювати, припиняти частково або повністю договірні правовідносини сторін, зобов`язання, визначені договором та підтверджені відповідними актами виконаних робіт. Відтак акт ревізії фінансово-господарської діяльності сам по собі не може бути достатнім доказом порушення відповідачем зобов`язань за Договором підряду.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 21.05.2018 в справі № 922/2310/17.

За таких обставин, оскільки судом не встановлено порушення відповідачем вимог Договору, відсутні підстави для стягнення з відповідача сум, які позивач вважає сплаченими понад міру, що вказує на безпідставність позовних вимог.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77 ГПК України).

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи викладене в сукупності, зважаючи на зміст позовних вимог, обставини, встановлені під час розгляду справи, суд дійшов до висновку про те, що позовні вимоги є необґрунтованими та недоведеними, у зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Витрати зі сплати судового збору за подання позову покладаються на позивача у відповідності до вимог статті 129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 254 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів в порядку, передбаченому ст.ст. 253-259, з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України.

Рішення в повному обсязі складено 08.10.2021.

Суддя О.С. Комарова