УХВАЛА

06 жовтня 2021 року

м. Київ

Справа № 914/2130/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Малашенкової Т.М. (головуючий), Бенедисюка І.М., Селіваненка В.П.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (далі - відділення АМКУ, відповідач скаржник)

на рішення Господарського суду Львівської області від 28.12.2020 та

постанову Західного апеляційного господарського суду від 03.08.2021

у справі № 914/2130/20

за позовом Малого приватного підприємства "НАРА" (далі - МПП "НАРА", позивач)

до відділення АМКУ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: Товариство з додатковою відповідальністю "ШРБУ-88" (далі - ТДВ "ШРБУ-88")

про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування розпорядження, визнання недійсним рішення,

ВСТАНОВИВ:

Відділення АМКУ 20.09.2021 (згідно з поштовими відмітками на конверті) звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить, зокрема скасувати рішення Господарського суду Львівської області від 28.12.2020 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 03.08.2021 у справі № 914/2130/20 в частині задоволення позовних вимог та ухвалити нове рішення, яким відмовити у цій частині в задоволені позову. Також скаржник просить суд поновити строк на касаційне оскарження у справі.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 23.09.2021 для розгляду касаційної скарги у справі № 914/2130/20 визначено колегію суддів у складі: Малашенкової Т.М. - головуючий, Бенедисюка І.М., Колос І.Б.

Розпорядженням заступника керівника апарату - керівника секретаріату Касаційного господарського суду від 05.10.2021 у зв`язку з перебуванням судді Колос І.Б. у відпустці призначено повторний автоматичний розподіл судової справи № 914/2130/20, відповідно до якого визначено склад колегії суддів: Малашенкова Т.М. (головуючий), Бенедисюк І.М., Селіваненко В.П.

На обґрунтування своєї правової позиції у поданій касаційній скарзі відділення АМКУ із посиланням на пункт 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) вказує, що судами попередніх інстанцій застосовано норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, а саме:

- застосування норм права - статей 7, 19 Закону України "Про захист економічної конкуренції", без врахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 16.01.2020 у справі № 910/367/19 де зазначено: «При цьому, касаційний суд відзначає, що суди попередніх інстанцій ухвалили оскаржувані рішення у справі з огляду на виключні повноваження органів АМКУ здійснювати оцінку та кваліфікацію дій суб`єктів господарювання у справах щодо порушення законодавства про економічну конкуренцію. Отже, аргументи позивача щодо обов`язку суду досліджувати та аналізувати всі дії учасників справи є необґрунтованими та суперечать статтям 7, 19 Закону України «Про Антимонопольний комітет України»;

- застосування норми права - статті 40 Закону України «Про захист економічної конкуренції», без врахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 15.12.2020 у справі № 918/390/20, де вказано: «... оскільки позивачем під час розгляду Відділенням справи № 67- 01/15/10-19 не було надано заперечень на попередні висновки Відділення, суд першої інстанції безпідставно взяв до уваги додаткові пояснення та докази позивача, які стосуються кваліфікації встановленого органом АМК порушення конкурентного законодавства, оскільки такі не надавались позивачем у межах розгляду справи про порушення конкурентного законодавства. Водночас судом не можуть досліджуватись та оцінюватись додаткові пояснення сторін, які стосуються кваліфікації встановленого органом АМК порушення конкурентного законодавства, які не надавались у межах розгляду справи про порушення конкурентного законодавства...»;

- застосування норми права - статті 86 ГПК України, без врахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 11.06.2020 у справі № 910/10212/19, де зазначено, що: «Верховним Судом неодноразово наголошувалося на тому, що господарським судам першої та апеляційної інстанцій під час вирішення справ щодо визнання недійсними рішень АМК про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, зокрема, за антиконкурентні узгоджені дії, які стосуються спотворення результатів торгів та накладення штрафу належить здійснювати оцінку доказів за своїм внутрішнім переконанням в порядку частини другої статті 86 ГПК, зокрема, досліджувати також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у справі у їх сукупності. Тобто, питання про наявність/відсутність узгоджених антиконкурентних дій має досліджуватися судами, виходячи з усієї сукупності обставин і доказів, з`ясованих і досліджених у справі, в їх взаємозв`язку ...».

Крім того, скаржник із посиланням на пункт 3 частини другої статті 287 ГПК України обґрунтовує касаційну скаргу неправильним застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права - пункту 4 частини другої статті 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції", що полягає в оцінці Господарським судом Львівської області та Західним апеляційним господарським судом кожного доказу окремо, тоді як таке порушення законодавства про захист економічної конкуренції доводиться сукупністю обставин, стосовно чого відсутній висновок Верховного Суду, викладений у його постанові в подібних правовідносинах.

При цьому скаржник вказує, що судом першої інстанції (з яким погодився суд апеляційної інстанції) застосовано висновки Верховного Суду, які стосуються інших правовідносин ніж в справі № 914/2130/20, оскільки відмінні суб`єктний склад сторін, час, місце, підстави виникнення та зміни відповідних правовідносин, а також суттєво відрізняються фактичні обставини справи. Наведене призвело до неправильного застосування пункту 4 частини другої статті 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції".

Також скаржник із посиланням на пункт 4 частини другої статті 287 ГПК України зазначає, що підставою для касаційного оскарження судових рішень першої та апеляційної інстанцій є встановлення обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів, зокрема придбання ТДВ "ШРБУ-88" програмного забезпечення повинно відображатись в документах його господарських операцій, тому, встановлення такої обставини на підставі декларативного твердження заяви свідка є неприпустимим, а такий доказ є недопустимим з врахуванням частини першої статті 76 та частини другої статті 87 ГПК України.

З огляду на викладене касаційна скарга відділення АМКУ подана із додержанням вимог пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України.

Крім того, в тексті касаційної скарги міститься клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, яке мотивована, зокрема тим, що повний текст оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції було отримано засобами поштового зв`язку 01.09.2021, а тому наявні підстави для поновлення строку на підставі частини другої статті 288 ГПК України.

Згідно з частиною першою статті 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до частин першої та другої статті 288 ГПК України: касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення; якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення; учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

З огляду на матеріали, які додані до касаційної скарги, встановлено, що постанова Західного апеляційного господарського суду ухвалена 03.08.2021, повний текст її виготовлений 12.08.2021, скаржником постанова отримана 01.09.2021, що підтверджується наданою копією поштового конверту Західного апеляційного господарського суду з відповідним трек-номером та інформацією про відстеження даного листа на сайті http://ukrposhta.ua.

Оскільки відділення АМКУ отримало копію оскаржуваної постанови - 01.09.2021, то за приписами частини другої статті 288 ГПК України, останній день, за яким скаржник має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження припадає на 21.09.2021. Водночас касаційну скаргу, як зазначено вище, подано до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду - 20.09.2021, що підтверджується відміткою "Укрпошта Експрес" на поштовому конверті.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає наведені скаржником підстави для поновлення строку на касаційне оскарження поважними, а відтак клопотання відділення АМКУ про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Господарського суду Львівської області від 28.12.2020 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 03.08.2021 у справі № 914/2130/20 - задовольнити.

Отже, на момент відкриття касаційного провадження доводи касаційної скарги не є очевидно неприйнятними, а відтак подані матеріали достатні для касаційного розгляду на підставі пунктів 1, 3, 4 частини другої статті 287 ГПК України.

Керуючись статтями 119, 234, 235, 287, 288, 294, 301 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Клопотання Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Господарського суду Львівської області від 28.12.2020 та постанови Західного апеляційного господарського суду від 03.08.2021 у справі № 914/2130/20- задовольнити. Поновити Західному міжобласному територіальному відділенню Антимонопольного комітету України пропущений строк на подання касаційної скарги.

2. Відкрити касаційне провадження у справі № 914/2130/20 за касаційною скаргою Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України на рішення Господарського суду Львівської області від 28.12.2020 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 03.08.2021 у справі № 914/2130/20.

3. Призначити розгляд касаційної скарги у засіданні Верховного Суду Касаційного господарського суду на 28 жовтня 2021 року о 15:00 у приміщенні суду за адресою: м. Київ, вул. О. Копиленка, 6, зал судових засідань № 302 (третій поверх).

4. Учасники справи мають право подати відзиви на касаційну скаргу до 21 жовтня 2021 року до Верховного Суду Касаційного господарського суду за адресою: 01016, м. Київ, вул. О.Копиленка, 6.

5. Довести до відома учасників справи, що їх явка в судове засідання є необов`язковою.

6. Повідомити учасників справи, що з 05 жовтня 2021 року офіційно розпочали функціонування три підсистеми (модулі) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: «Електронний кабінет», «Електронний суд», підсистема відеоконференцзв`язку, у зв`язку з чим, відповідно до частини шостої статті 6 ГПК України адвокати, нотаріуси, приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, державні органи, органи місцевого самоврядування та суб`єкти господарювання державного та комунального секторів економіки реєструють офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в добровільному порядку.

7. Витребувати матеріали справи № 914/2130/20 з Господарського суду Львівської області / Західного апеляційного господарського суду.

8. Копію даної ухвали надіслати до Господарського суду Львівської області та Західного апеляційного господарського суду для виконання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Т. Малашенкова

Суддя І. Бенедисюк

Суддя В. Селіваненко