ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.10.2021м. ДніпроСправа № 904/6948/21

за позовом Акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК", м. Київ

до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОС", с. Башмачка, Солонянський р-н

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю Фірма "АВІАС-2000", м. Дніпро

про стягнення заборгованості

Суддя Ярошенко В.І.

Без участі представників сторін

ПРОЦЕДУРА

Акціонерне товариство комерційний банк "ПРИВАТБАНК" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОС" як із солідарного боржника заборгованості за кредитним договором про стягнення заборгованості за тілом кредиту в розмірі 150 000 грн за кредитним договором № 1982/DP3 від 12.06.2008.

Ухвалою суду від 09.08.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 904/6948/21. Вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Клопотання Акціонерного товариства Комерційний Банк "ПРИВАТБАНК" про залучення третьої особи задоволено. Залучено до участі у справі № 904/6948/21 у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю Фірма "АВІАС-2000". Відповідачу для подання відзиву на позов встановлено 15-тиденний строк з дня отримання даної ухвали.

Засобами поштового зв`язку 06.09.2021 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

09.09.2021 від позивача надійшла відповідь на відзив.

17.09.2021 від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив.

Засобами електронного зв`язку 24.09.2021 від позивача надійшли додаткові пояснення.

Статтею 248 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

В порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України судом прийнято рішення у справі.

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача викладена у позовній заяві

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що 12.06.2008 між Закритим акціонерним товариством Комерційний Банк "ПРИВАТБАНК", правонаступником якого є Акціонерне товариство Комерційний Банк "ПРИВАТБАНК", та Товариством з обмеженою відповідальністю «АВІАС-2000» було укладено кредитний договір № 1982.

Згодом 06.07.2015 між Акціонерним товариством Комерційний Банк "ПРИВАТБАНК" та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "АГРОС" укладений договір поруки № 1982/DP3. Яким останній поручився перед позивачем за виконання третьою особою зобов`язань за кредитним договором № 1982 від 12.06.2008 в межах сум забезпечуваного зобов`язання в редакції від 12.06.2008.

Однак умови вищезазначеного договору виконано не було.

Позиція відповідача викладена у відзиві на позовну заяву та запереченнях на відповідь

Відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог.

СГ ТОВ «АГРОС» стверджує, що у нього відсутній протокол загальних зборів учасників товариства, щодо надання повноважень директору Печеному Геннадію Васильовичу на укладення поруки № 1982/DP3 від 12.06.2008, відповідно до підпункту 9.8.1 пункту 9.8 Статуту СТОВ "АГРОС". Відповідач також зазначає, що в додатках до позовної заяви також відсутній протокол загальних зборів учасників товариства.

Крім того, надані позивачем виписки по рахунках, меморіальні ордери та розрахунок заборгованості не є первинними обліковими бухгалтерськими документами, оскільки не відповідають вимогам Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", а тому не можуть бути належними та допустимими доказами наявності грошових зобов`язань ТОВ "Авіас-2000" за кредитним договором № 1982/DP3 від 12.06.2008.

Позиція позивача викладена у відповіді на відзив та додаткових поясненнях

Позивач вважає викладені відповідачем у відзиві на позов доводи та правові підстави необґрунтованими.

Щодо повноважень директора СТОВ «АГРОС» позивач зазначає, що наявність у нього необхідного обсягу повноважень на укладення відповідного договору поруки № 1982/DP3 від 12.06.2008 не входить у предмет доказування у справі № 904/6948/21, оскільки такий договір у даній справі не визнається недійсним, а своїм правом на подання зустрічного позову щодо визнання договору поруки недійсним відповідач не скористався.

Також, розмір заборгованості був погоджений АТ КБ "Приватбанк" та Товариством з обмеженою відповідальністю Фірмою "Авіас-2000" та засвідчений сторонами у тексті договору про внесення змін від 30.06.2015 до кредитного договору № 1982 від 12.06.2008. Оскільки сам позичальник висловив свою згоду із розміром власної заборгованості, то такий розмір не потребує додаткового доказування.

Тому, укладаючи договір поруки, СТОВ "Агрос" усвідомлювало, що основна сума заборгованості, за повернення якої воно поручається - тіло кредиту - є не грошовими коштами, які додатково надаються позичальнику, а фактично є сумою реструктуризованої заборгованості.

Видача кредитних коштів та наявність заборгованості, зокрема, за тілом кредиту, підтверджується виписками по рахунках 1914, 1225, НОМЕР_1 , НОМЕР_2 .

Таким чином, як на момент укладення кредитного договору, так і на момент укладення всіх додаткових угод до нього, а також на момент подання до суду позовної заяви, спеціальним нормативно-правовим актом, що регулює здійснення бухгалтерського обліку в банках України закріплено, що виписка з особового рахунка клієнта банку (банківська виписка з рахунку позичальника) може слугувати документом, що підтверджує рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщує записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій.

Позиція третьої особи

Третя особа не скористалася своїм процесуальним правом на подання письмових пояснень.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУЮТЬ

12.06.2008 між Закритим акціонерним товариством Комерційним банком «Приватбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (далі - позивач, банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю Фірмою "Авіас-2000" (далі - третя особа, позичальник) було укладено кредитний договір № 1982 (арк. с. 11-16).

30.06.2015 між позивачем та третьою особою укладено договір про внесення змін до Договору та викладено його в новій редакції (арк. с. 21-22).

Згідно з пунктом 1 договору про внесення змін до кредитного договору, сторони узгодили, що на дату укладення цього договору заборгованість за договором складає 359 298 доларів США 76 центів.

Пунктом 1.2 договору передбачено заміну валюти кредиту за договором з долару США на гривню Заміна валюти кредиту здійснюється за комерційним курсом гривні до долару США на дату укладання цього договору про внесення змін, та складає 18 грн за один долар США.

В зв`язку з чим заборгованість постачальника зазначена в п. 1.1 договору про внесення змін на дату укладення цього договору про внесення змін складає 6 467 377, 68 грн.

Пунктом 1.3 договору про внесення змін до кредитного договору сторони погодили зменшити суму заборгованості в частині плати за користування кредитом на 1 971 457,74 грн, а саме: пені у розмірі 1 472 497, 74 грн, прострочені відсотки у розмірі 498 960 грн.

В розділі А кредитного договору (в редакції договору про внесення змін від 30.06.2015) викладені істотні умови кредитування.

Вид кредиту - не відновлювальна лінія (п. А.1 договору).

Ліміт цього кредитного договору: 4 721 919, 94 грн, у тому числі: в розмірі 4 495 919, 94 грн на реструктуризацію заборгованості за кредитним договором № 1982 від 12.06.2008, укладеному між банком та позичальником, у розмірі 0, 00 грн - на сплату страхових платежів у випадках та у порядку, передбачених п.п., 2.1.5. 2.2.12 цього договору, у розмірі 204, 00 грн для сплати за реєстрацію предметів застави у Державному реєстрі обтяження рухомого майна, шляхом перерахування за реквізитами зазначеними п. 2.1.1, у розмірі 225 796, 00 грн на сплату судових витрат, передбачених п.п. 2.2.15, 2.3.13, 5.8 цього договору.

Ліміт кредитування на конкретну дату (далі - поточний ліміт) визначається сумою кредитних коштів, яка у цю дату може знаходитися в користуванні позичальника. Поточний ліміт встановлюється згідно з Графіком зменшення поточного ліміту, зазначеним у додатку №1 до цього договору (пункт А. 2.1 договору).

Термін повернення кредиту - згідно з графіком зменшення поточного ліміту (додаток № 1 до кредитного договору). Згідно зі ст.ст. 212, 651 Цивільного кодексу України у разі порушення позичальником будь-якого з зобов`язань, передбачених в графіку зменшення поточного ліміту (додаток № 1 до кредитного договору) понад 30 днів: датою погашення заборгованості є 31-ий день; вся заборгованість по кредиту, починаючи з наступного дня, який слідує за днем повернення кредиту (32-й день) рахується простроченою; позичальник сплачує банку штраф у розмірі 1 971 457, 74 грн. (підпункти 1-3 пункту А.3 договору).

Зобов`язання позичальника забезпечуються: договором поруки 1982/DP1 від 30.06.2015 року, договором поруки 1982/DP2 від 30.06.2015 року, договором застави транспортних засобів № 1982-ДЗ1 від 12.06.2008 року, договором застави обладнання № 1982-ДЗ2 від 12.06.2008 (пункт А.5 договору).

За користування кредитом позивальник сплачує проценти у розмірі 21 (двадцять один) % річних (пункт А.6 договору).

Відповідно до пункту А.7 договору у разі порушення позичальником будь-якого з грошових зобов`язань позичальник сплачує банку пеню у розмірі 0,117% від суми залишку непогашеної заборгованості за кожен день прострочення. Сплата пені здійснюється з дня наступного за датою, передбаченою повідомленням. При цьому проценти за користування кредитом не сплачуються.

Пунктом А.8 договору передбачено, що Дата сплати процентів зазначена у Графіку зменшення поточного ліміту (додаток №1 до цього договору), якщо інше не передбачено п. 7.3. У разі несплати процентів у зазначений термін вони вважаються простроченими (крім випадків розірвання договору згідно п. 2.3.2).

Додатком № 1 до кредитного договору "Графік зменшення поточного ліміту" встановлено, що сплата тіла кредиту та відсотків здійснюється позичальником 28 числа кожного місяця, а датою остаточного погашення заборгованості є 27.06.2030 (арк. с. 32-35).

Договорами про внесення змін від 30.06.2015, від 08.06.2016, від 08.09.2016, від 27.03.2019 сторони вносили зміни до кредитного договору № 1982 від 12.06.2008, зокрема додаток № 1 "Графік зменшення поточного ліміту" викладався в новій редакції (арк. с. 32-35, 38-41, 44-47, 49-51).

Позивач зазначає, що належним чином виконав свої зобов`язання за кредитним договором, надавши боржнику кредит. Однак, ТОВ "Авіас-2000" порушило взяті на себе зобов`язання з повернення кредиту та сплати процентів за його користування згідно з Графіком зменшення поточного ліміту (додаток № 1 до кредитного договору), на підтвердження чого позивач подав виписки за рахунками, на яких обліковується заборгованість за кредитним договором.

Відповідно до пункту 5.4. кредитного договору нарахування неустойки за кожен випадок порушення зобов`язань, передбаченої п.п. 5.1, 5.2, 5.3 цього договору, здійснюється протягом 15 років з дня, коли відповідне зобов`язання повинне було бути виконане позичальником.

Відповідно до п. 5.7. кредитного договору (в редакції договору про внесення змін від 30.06.2015) терміни позовної давності за вимогами про стягнення кредиту, процентів за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені та штрафів за кредитним договором встановлені сторонами тривалістю 15 років.

Цей договір вважається укладеним з моменту його підписання обома сторонами та діє в обсязі перерахованих коштів до повного виконання зобов`язань сторонами за цим договором (п. 6.1 договору).

Позивач зазначає, що у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань за кредитним договором ТОВ Фірма "Авіас-2000" має заборгованість перед АТ КБ "Приватбанк", яка станом на 28.07.2021 становить 7 315 487, 18 грн і складається з наступного: 3 735 708, 74 грн - заборгованість за тілом кредиту; 299 782, 93 грн - заборгованість за процентами, 3 279 995, 51 грн неустойка.

Наявність вищенаведеної заборгованості підтверджується виписками по рахунках НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_1 , НОМЕР_5 .

06.07.2015 між Публічним акціонерним товариством КБ "Приватбанк" (далі - кредитор) та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "АГРОС" (далі - відповідач, поручитель) було укладено договір поруки № 1982/DР3 (далі - договір поруки).

Предметом цього договору є надання поруки поручителем перед кредитором за виконання Товариством з обмеженою відповідальністю фірмою "Авіас-2000", юридична адреса якого: 49042, Дніпропетровська область, місто Дніпропетровськ. Аеропорт, 42, код в , далі - боржник, зобов`язань за кредитним договором № 1982 від 12.06.2008 року (кредитний договір), згідно якому кредитор надав боржнику кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії з лімітом кредитування 4 721 919, 94 грн, у тому числі:

- у розмірі 4 495 919, 94 грн на реструктуризацію заборгованості за кредитним договором № 1982 від 12.06.2008, укладеним між кредитором та ТОВ ФІРМА «АВІАС-2000»;

- у розмір - на сплату страхових платежів у випадках та у порядку, передбачених п. п., 2.1.5. 2.2.12 цього договору;

- у розмірі 204, 00 грн для сплати за реєстрацію предметів застави у Державному реєстрі обтяження рухомого майна, шляхом перерахування за реквізитами зазначеними п. 2.1.1;

- у розмірі 225 796, 00 грн на сплату судових витрат, передбачених п. п. 2.2.15, 2.3.13, 5.8 цього договору, а боржник зобов`язаний: повернути кредит в строк згідно із Графіком зменшення поточного ліміту (додаток № 1 до кредитного договору), з кінцевим терміном повернення кредиту 27.06.2030, у відповідності до умов п. п. А.2.1, А.3 кредитного договору, сплачувати за його користування відсотки у розмірі 21 % річних у порядку, що зазначений у п. А.8 кредитного договору, а у випадку порушення строків повернення кредиту - сплачувати пеню у розмірі та порядку, що зазначений у п. А.7 кредитного договору, а також сплачувати винагороди, штрафи, пені та інші платежі, відшкодовувати збитки, у відповідності, порядку та строки, зазначені у кредитному договорі. Якщо під час виконання кредитного договору зобов`язання боржника, що забезпечені цим договором збільшуються, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності поручителя, поручитель при укладанні цього договору дає свою згоду на збільшення зобов`язань за кредитним договором з розмірі таких збільшень. Додаткових узгоджень про такі збільшення з поручителем не потрібні (пункту 1.1. договору поруки).

Відповідно до пункту 1.2 договору поруки поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов`язань за кредитним договором в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Згідно цього пункту поручитель відповідає перед кредитором всіма власними коштами та майном, яке належить йому на праві власності.

У випадку смерті або банкрутства боржника за кредитним договором та/або заміни боржника внаслідок правонаступника та/або переведення боргу на будь-яку інші особу (нового боржника), поручитель приймає на себе зобов`язання та згодний відповідати за виконання кредитного договору за боржника, а також за будь-якого іншого боржника (нового боржника) при настанні вказаних в даному пункті обставин, в зв`язку з чим поручитель надає поруку перед кредитором за виконання новим боржником зобов`язань за кредитним договором у розмірі і порядку, визначеному умовами кредитного договору. При цьому, будь-які додаткові узгодження з поручителем не потрібні.

Поручитель з умовами кредитного договору ознайомлений (пункт 1.3 договору поруки).

У випадку невиконання боржником зобов`язань за кредитним договором, боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники (пункт 1.5 договору поруки).

Згідно пункту 1.6 договору поруки поручителем надані всі наявні документи, що стосуються повноважень керівника та інших органів управління поручителя на укладання цього договору (протоколи загальних зборів), на момент укладання цього договору в господарському суді не мається заяв кредиторів про визнання поручителя банкрутом.

У випадку невиконання боржником якого-небудь зобов`язання, передбаченого п.1.1 цього договору, кредитор має право направити поручителю вимогу із зазначенням невиконаного(их) зобов`язання (нь). Не направлення кредитором вказаної вимоги не є перешкодою та не позбавляє права кредитора звернутися до суду з вимогою виконати взяті на себе поручителем зобов`язання або вимагати від поручителя виконання взятих на себе зобов`язань іншими способами. Поручитель відповідає перед кредитором як солідарний боржник у випадку невиконання боржником зобов`язань за кредитним договором незалежно від факту направлення чи не направлення кредитором поручителю передбаченої даним пунктом вимоги (пункт 2.1.2. договору поруки).

Поручитель має право у випадку виконання поручителем зобов`язань боржника за кредитним договором вимагати від кредитора передачі всіх прав кредитора за кредитним договором і договором (ами) застави (іпотеки), укладеними забезпечення виконання зобов`язань боржника перед кредитором за кредитним договором (пункт 2.2.1. договору поруки).

Поручитель зобов`язаний виконати зобов`язання боржника, зазначені в направленій кредитором вимозі згідно п.п.2.1.2 п.2.1 цього договору (пункт 2.4.1 договору поруки).

У випадку невиконання поручителем зобов`язань боржника за кредитним договором згідно вимоги кредитора, зазначеної в п.п.2.1.2 п.2.1 цього договору, поручитель сплачує на користь кредитора пеню в розмірі 1 (один) % від суми заборгованості, яка зазначена в зазначеній письмовій вимозі, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, за кожний день прострочки. Сплата пені не звільняє поручителя від виконання зобов`язань за цим договором (пункт 3.1 договору поруки).

Сторони взаємно домовились, що порука за цим договором припиняється через 15 (п`ятнадцять) років після укладення цього договору, У випадку виконання боржником та/або поручителем всіх зобов`язань за кредитним договором цей договір припиняє свою дію (пункт 4.1 договору поруки).

Відповідно до пункт 4.2 договору поруки зміни та доповнення до цього договору вносяться тільки за згодою сторін, в письмовому вигляді, шляхом укладення відповідного договору про внесення змін.

Дострокове розірвання цього договору здійснюється за письмовою згодою сторін (пункт 4.3. договору поруки).

Сторони домовились збільшити встановлену законом позовну давність, дійшовши згоди, що до передбачених цим договором вимог кредитора до поручителя позовна давність встановлюється сторонами тривалістю 15 (п`ятнадцять) років (пункт 5.1 договору поруки).

Позивач просить стягнути з відповідача, як солідарного боржника заборгованість за тілом кредиту в розмірі 150 000 грн.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Щодо правовідносин сторін

Частинами першою і другою статті 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з частинами 1, 2 статті 553 Цивільного кодексу України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі.

З огляду на наявний в матеріалах справи договори та обставини справи, між позивачем та відповідачем виникли правовідносини поручительства.

Щодо стягнення заборгованості за тілом кредиту за кредитним договором № 1982 від 12.06.2008

Відповідно до частини 1 статті 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками .

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором (частина 1 статті 1049 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 1048 Цивільного кодексу України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 Цивільного кодексу України, стаття 193 Господарського кодексу України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Водночас сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд (ст.ст. 6, 627, 629 Цивільного кодексу України).

Згідно з частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до положень статей 251-253 Цивільного кодексу України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

При цьому, виконання зобов`язання може забезпечуватися згідно статті 546 Цивільного кодексу України, зокрема порукою.

За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб (стаття 553 Цивільного кодексу України).

У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя (ч. 1 ст. 554 Цивільного кодексу України).

Частиною 2 статті 554 Цивільного кодексу України встановлено, що поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Припинення поруки врегульовано статтею 559 Цивільного кодексу України.

Положеннями статті 559 Цивільного кодексу України (в редакції, чинній на день укладення договору від 06.07.2015) визначено, що порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Між тим, Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відновлення кредитування" від 03.07.2018 за № 2478-VIII (далі - Закон № 2478-VIII) частина 4 статті 559 Цивільного кодексу України викладена в новій редакції, згідно з положеннями якої порука припиняється після закінчення строку поруки, встановленого договором поруки. Якщо такий строк не встановлено, порука припиняється у разі виконання основного зобов`язання у повному обсязі або якщо кредитор протягом трьох років з дня настання строку (терміну) виконання основного зобов`язання не пред`явить позову до поручителя. Для зобов`язань, виконання яких здійснюється частинами, строк поруки обчислюється окремо за кожною частиною зобов`язання, починаючи з дня закінчення строку або настання терміну виконання відповідної частини такого зобов`язання.

З огляду на викладені приписи, порука - це строкове зобов`язання, і незалежно від того, встановлений її строк договором чи законом, сплив цього строку припиняє суб`єктивне право кредитора.

Крім того, згідно з частиною 1 статті 559 Цивільного кодексу України (в редакції Закону № 2478-VIII) порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання. У разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшився обсяг відповідальності боржника, такий поручитель несе відповідальність за порушення зобов`язання боржником в обсязі, що існував до такої зміни зобов`язання.

Частиною 3 статті 554 Цивільного кодексу України (в редакції Закону № 2478-VIII) передбачено, що особи, які за одним чи за декількома договорами поруки поручилися перед кредитором за виконання боржником одного і того самого зобов`язання, є солідарними боржниками і відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Закон № 2478-VIII введений в дію з 4 лютого 2019 року та застосовується до відносин, що виникли після введення його в дію, а також до відносин, що виникли до введення його в дію та продовжують існувати після введення його в дію, крім частини четвертої статті 36 Закону України "Про іпотеку", що застосовується виключно до договорів і угод, укладених після введення в дію цього Закону (п.п. 1, 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 2478-VIII).

Дослідивши надані учасниками справи докази, суд вбачає невиконання Товариством з обмеженою відповідальністю Фірма "Авіас-2000" своїх зобов`язань за кредитним договором, прострочена заборгованість за кредитом складає 7 315 487, 18 грн і складається з наступного: 3 735 708, 74 грн - заборгованість за тілом кредиту; 299 782,93 грн - заборгованість за процентами, 3 279 995, 51 грн неустойка.

Як встановлено судом, за укладеним 06.07.2015 між Публічним акціонерним товариством КБ "Приватбанк" (кредитор) та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "АГРОС" (поручитель) договором поруки № 1982/DР3 поручитель зобов`язався відповідати перед кредитором за виконання зобов`язань за кредитним договором в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків.

Відповідно до п. 4.1 договору поруки сторони взаємно домовились, що порука за цим договором припиняється через 15 (п`ятнадцять) років після укладення цього договору, У випадку виконання боржником та/або поручителем всіх зобов`язань за кредитним договором цей договір припиняє свою дію.

Оскільки станом на дату ухвалення рішення забезпечене порукою за договором поруки від 06.07.2015 № 1982/DР3 зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю Фірми "Авіас-2000" не припинилося, передбачених частиною 1 статті 559 Цивільного кодексу України підстав для припинення поруки за цим договором немає.

Визначені частиною 4 статті 559 Цивільного кодексу України підстави для припинення поруки, також відсутні, адже встановлений пунктом 4.2. договору поруки від 06.07.2015 № 1982/DР3 п`ятнадцятирічний строк поруки наразі не закінчився, а решта передбачених частини 4 статті 559 Цивільного кодексу України підстав для припинення поруки застосовуються лише у разі не встановлення строку поруки, який у даному випадку було встановлено.

З урахуванням викладеного та оскільки матеріалами справи підтверджується факт невиконання Товариства з обмеженою відповідальністю Фірми "Авіас-2000" зобов`язань за кредитним договором у встановлений строк, встановивши, що розмір заборгованості відповідає фактичним обставинам, і на момент прийняття рішення доказів погашення заборгованості в повному обсязі суду не представлено, як і доказів, що спростовують вищевикладені обставини, господарський суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача 150 000 грн заборгованість за тілом кредиту.

Щодо аргументів сторін

Твердження відповідача про те, що договір поруки від 06.07.2015 № 1982/DР3 підписано особою, яка не мала права його підписувати визнаються судом необґрунтованими, з огляду на наступне.

Зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства (частина 1 статті 180 Господарського кодексу України).

Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода (ч. 2 ст. 180 Господарського кодексу України).

Згідно зі статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права або інтересу, зокрема, шляхом визнання правочину недійсним.

Відповідно до частини 2 статті 20 Господарського кодексу України кожний суб`єкт господарювання має право на захист своїх прав і законних інтересів; права і законні інтереси зазначених суб`єктів захищаються, зокрема, шляхом визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом.

Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу (частиною 1 статті 215 Цивільного кодексу України).

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (ч. 3 ст. 215 Цивільного кодексу України).

Господарський суд зазначає, що у статті 215 Цивільного кодексу України визначаються загальні правові засади визнання правочину недійсним. Звичайно, що для цього має існувати відповідна правова підстава. Такою правовою підставою Цивільний кодекс України визнає факт недодержання однією стороною чи всіма сторонами вимог, встановлених частинами 1-3, 5, 6 ст. 203 Цивільного кодексу України.

Відповідно до статті 203 загальними вимогами, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема: зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Порядок створення органів юридичної особи встановлюється установчими документами та законом (ч. 1 ст. 92 Цивільного кодексу України).

У випадках, встановлених законом, юридична особа може набувати цивільних прав та обов`язків і здійснювати їх через своїх учасників (ч. 2 ст. 92 Цивільного кодексу України).

Орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень. У відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження (ч. 3 ст. 92 Цивільного кодексу України).

Представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє (ч. 1 ст. 237 Цивільного кодексу України).

Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства (ч. 3 ст. 237 Цивільного кодексу України).

Отже, цивільну дієздатність, тобто здатність власними діями створювати відповідні права та обов`язки, юридична особа реалізує через свої органи, які формуються та діють відповідно до установчих документів та вимог законодавства.

Зі змісту договору поруки № 1982/DР3 від 06.07.2015 вбачається, що від імені СТОВ "Агрос" вказаний правочин укладено директором ОСОБА_1 , який діяв на підставі Статуту.

Відповідно до пункту 9.5 статті 9 статуту СТОВ "Агрос", затвердженого протоколом загальних зборів учасників товариства від 20.10.2008 директор уповноважений приймати рішення з усіх питань діяльності товариства за виключенням питань, вирішення яких віднесено статутом до виключної компетенції зборів учасників та інших органів товариства.

Пунктом 9.8.1 статті 9 статуту передбачено, що директор має право, діяти без доручення від імені товариства та підписувати від імені товариства угоди (контракти), у тому числі зовнішньоекономічні, без обмежень, за виключенням договорів продажу нерухомості та транспортних засобів, банківського кредиту, застави, поруки, а також забезпечувати виконання таких угод. Договори продажу нерухомості та транспортних засобів, застави, поруки можуть бути підписані директором за умови попереднього прийняття рішення про їх укладення зборами учасників.

Якщо договір містить умову (пункт) про підписання його особою, яка діє на підставі статуту підприємства чи іншого документа, що встановлює повноваження зазначеної особи, то наведене свідчить про обізнаність іншої сторони даного договору з таким статутом (іншим документом) у частині, яка стосується відповідних повноважень.

Пунктом 1.6 договору поруки зафіксовано, що поручителем надані всі наявні документи, що стосуються повноважень керівника та інших органів управління поручителя на укладання цього договору (протоколи загальних зборів), на момент укладання цього договору в господарському суді не мається заяв кредиторів про визнання поручителя банкрутом.

Статтею 204 Цивільного кодексу України визначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно зі статтей 74, 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (статті 79 Господарського процесуального кодексу України).

Доказів припинення, зміни, визнання недійсним або розірвання договору поруки № 1982/DР3 від 06.07.2015 сторонами суду не надано. Крім того, з`ясування наявності у директора товариства СТОВ "Агрос" необхідного обсягу повноважень на укладення відповідного договору поруки не входить у предмет доказування у даній справі.

Щодо доказів видачі кредиту та наявності заборгованості укладаючи договір поруки слід зазначити, що видача кредитних коштів та наявність заборгованості, зокрема, за тілом кредиту, підтверджується виписками по рахунках НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , які є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів на банківському рахунку клієнта банку. Банківська виписка з рахунку позичальника може слугувати документом, що підтверджує рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщує записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій.

Наведене узгоджується з правовими висновками, які викладені, зокрема, у постановах Верховного Суду від 06.11.2018 у справі № 910/1580/18, від 23.09.2019 у справі № 910/10254/18, від 26.02.2020 у справі № 911/1348/16, від 19.11.2020 у справі № 910/21578/16 та від 18.02.2021 у справі № 904/3242/18.

Крім того, СТОВ "АГРОС" усвідомлювало, що основна сума заборгованості, за повернення якої воно поручається - тіло кредиту - є не грошовими коштами, які додатково надаються позичальнику, а є сумою реструктуризованої заборгованості. Тобто, відповідач усвідомлював, що своєю порукою він забезпечує виконання зобов`язань з погашення саме реструктуризрваного боргу, а не нового кредиту.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судових рішеннях у справі, питання вичерпності висновків судів, суд враховує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Відповідно до частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 270 грн покладаються на відповідача.

Керуючись статями 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 114, 129, 165, 178, 233, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрос" (52462, Дніпропетровська область, Солонянський район, с. Башмачка, вул. Горького, буд. 10Б; ідентифікаційний код 30205462) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д; ідентифікаційний код 14360570) 150 000 грн заборгованості за тілом кредиту та 2 270,00 грн витрат зі сплати судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.І. Ярошенко