ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"22" вересня 2021 р. м. Ужгород Справа № 907/280/21

Суддя Господарського суду Закарпатської області Ремецькі О.Ф.,

За участю секретаря судового засідання Мешко Р.В.

розглянувши позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю САНРАЙС ЛОГИСТИКС, м. Полтава

до Дочірнього підприємства Закарпатський облавтодор Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України, м. Ужгород про стягнення суми 929.086,82грн.

За участю представників:

від позивача - Горболис Олександр Анатолійович, ордер серія ВІ № 1045164 від 07 червня 2021 року - в режимі відеоконференції

від відповідача - не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Господарського суду Закарпатської області із позовом до відповідача про стягнення суми 929.086,82 грн. заборгованості за договором купівлі-продажу (поставки) товарів (з доставкою) №8/3 від 15.04.2020, у тому числі 866.904,02 грн. основного боргу, 48.734,01 грн. інфляційних втрат, 13.448,79 грн. три відсотки річних.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 23 квітня 2021 р. відкрито провадження у справі № 907/280/21 та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

05.05.2021 представником ДП Закарпатський облавтодор ВАТ ДАК Автомобільні дороги України до суду подано клопотання в якій просить розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження з мотивів, наведених у ньому.

Ухвалою суду від 11.05.2021 розгляд справи прийнято здійснювати за правилами загального позовного провадження. Замінено засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням. Підготовче засідання у справі № 907/280/21 призначено на 16 червня 2021.

Ухвалою суду від 08.06.2021 задоволено подане клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю САНРАЙС ЛОГИСТИКС, м. Полтава від 07.06.2021 про участь у судовому засіданні, яке призначено на 16.06.2021 о 10:00 год., у режимі відеоконференції за допомогою системи "EasyCon".

Ухвалою суду від 16.06.2021 відкладено підготовче засідання на 20.07.2021 року.

Проте, судове засідання призначене на 20.07.2021 року не відбулося у зв`язку з перебуванням головуючої судді Ремецькі О.Ф. у щорічній основній відпустці з 19.07.2021 року згідно наказу Господарського суду Закарпатської області №02.4-08/15-к від 05.07.2021

Ухвалою суду від 13.07.2021 року призначено підготовче засідання на 07.09.2021.

Ухвалою суду від 07.09.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 22.09.2021.

Позивач заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві та відповіді на відзив, з посиланням на їх обґрунтованість наявними у справі матеріалами. Пояснив, що на виконання укладеного з відповідачем договору купівлі продажу (поставки) товарів (з доставкою) №8/3 від 10.04.2020 ним поставлено товар відповідачу на суму 2 316 904,02 грн. Відповідачем станом на день подання позову сплачено 1 450 000,00 грн. у зв`язку з чим у відповідача утворився борг в сумі 866 904,02 грн., що і стало приводом для звернення до суду.

Крім того через порушення відповідачем своїх зобов`язань просить суд стягнути суму 48 734,01 грн інфляційних втрат та суму 13 448,79 грн трьох відсотків річних.

Відповідач проти позовних вимог заперечив з підстав, наведених у поданому суду письмовому відзиві. А саме відповідач, не заперечуючи наявність заборгованості, вказує на те, що позивач в порушення п. 10.1 Договору не застосував всіх необхідних інструментів задля позасудового вирішення спору, який виник внаслідок виникнення заборгованості за поставлений товар у зв`язку із об`єктивними обставинами, які виникли не з вини відповідача.

Крім того, звертає увагу на те, що відповідач вживає усі можливі заходи для погашення наявного грошового зобов`язання перед Позивачем, про що свідчить проведення платежу від 05.05.2021 на рахунок позивача у розмірі 100 000,00 грн.

Відповідно до ст. 233 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

У судовому засіданні 22.09.2021 року, відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані матеріали, заслухавши повноважних представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та їх заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

15 квітня 2020 року між ТОВ «Санрайс Логистикс» (надалі - Постачальник, Позивач) та Дочірнім підприємством «Закарпатський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (надалі - Покупець, Відповідач) було укладено договір купівлі - продажу (поставки) товарів (з доставкою) № 8/3 (надалі - Договір).

За умовами зазначеного Договору (п.1.1.) Постачальник зобов`язувався поставляти та передавати у власність Покупця, а Покупець зобов`язувався прийняти і оплатити Бітум БНД 70/100.

Згідно п. 1.2. Договору кількість Товару, що підлягала поставці згідно умов Договору становить 200 тон (л, м3). Кількість товару є орієнтовною, остаточна кількість Товару, що підлягає поставці за цим Договором визначається відповідно до заявок Покупця, оформлених згідно вимог Договору.

Відповідно до п. 3.1. Договору ціна цього договору з транспортними витратами становить 2 435 000,00 грн. в тому числі ПДВ - 405 833,33 грн., що станом на дату укладання Договору дорівнює загальній вартості Товару.

Пунктом 3.3. Договору встановлено, що ціна за одиницю товару становить 12 175,00 грн. за одну тону з ПДВ та транспортними витратами.

Згідно п. 4.1 Договору розрахунки за поставлений Товар проводяться шляхом: оплати Покупцем рахунку Постачальника за умови отримання від нього всіх документів, зазначених у п. 4.2. Договору, проте у будь-якому випадку після отримання покупцем повного розрахунку від Замовника на відповідні цілі.

Пунктом 4.2. Договору встановлено, що рахунок приймається до оплати при отриманні Товару та всіх документів, що підтверджують належну якість Товару (сертифікат або паспорт якості), видаткових накладних, у яких вказуються дані про виробничий підрозділ Покупця, який без посередньо отримав партію Товару, ТТН та інших первинних документів, передбачених для даного виду Товару постачальник має зареєструвати податкову накладну в єдиному електронному реєстрі у передбачені чинним законодавством строки. У разі ненадання зазначеним цим пунктом договору документів (у тому числі електронних) Постачальник зобов`язується відшкодувати спричинені покупцю збитки (витрати).

Згідно п. 4.3 Договору Покупець зобов`язується розрахуватися з Постачальником за отриманий Товар протягом 30-60 календарних днів з моменту отримання від Постачальника документів, зазначених в п. 4.1., п. 4.2. цього Договору, проте в будь-якому випадку лише після отримання повного розрахунку від Замовника на відповідні цілі. У випадку затримки Постачальником передачі повного пакету документів, визначених Договором цінним листом з описом вкладення Покупцю, обов`язок оплати відстрочується на цей період і настає лише після належного виконання постачальником взятих на себе зобов`язань.

На виконання умов Договору Постачальником було поставлено, а Покупцем прийнято Бітум БНД 70/100 згідно видаткових накладних № 109 від 18.04.2020 на суму 279 051,18 грн., №116 від 19.04.2020 на суму 282 703,68 грн., №172 від 28.04.2020 на суму 278 807,69 грн., №413 від 15.06.2020 на суму 291 226,19 грн., №414 від 15.06.2020 на суму 297 557,20 грн., №594 від 22.07.2020 на суму 297 313,69 грн., №636 від 30.07.2020 на суму 294 148,19 грн., № 653 від 01.08.2020 на суму 296 096,20 грн., всього на суму 2 316 904,02 грн.

За доводами позивача, що підтверджуються матеріалами справи Відповідач не виконав зобов`язання згідно умов Договору, а саме не здійснив повну оплату по договору за поставлений товар. Внаслідок часткової оплати у Відповідача виникла та рахується заборгованість за поставлений по договору товар в сумі 866 904,02 грн., що і стало причиною звернення до суду.

Пунктом 11.1. Договору встановлено, що цей Договір набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та скріплення печатками Сторін та діє до 31.12.2020.

Згідно п. 11.3. Договору закінчення строку цього Договору не звільняє Сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього Договору.

Зважаючи на прострочення виконання грошового зобов`язання, позивачем з урахуванням передбачених законом норм заявлено також позовні вимоги про стягнення суми 48 734,01 грн інфляційних втрат та суму 13 448,79 грн трьох відсотків річних.

Разом з тим, з платіжних доручень №387 від 05.05.2021 р., №551 від 15.06.2021 р., №605 від 30.06.2021 р., №780 від 01.09.2021 р. вбачається погашення основної суми боргу в розмірі 300 000,00 грн.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Судом встановлено, що між сторонами було укладено договір купівлі - продажу (поставки) товарів (з доставкою) № 8/3 від 15.04.2020, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання параграфа 1 глави 30 Господарського Кодексу України та параграфів 1 і 3 глави 54 Цивільного кодексу України.

Частинами 1, 6 статті 265 Господарського кодексу України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. Реалізація суб`єктами господарювання товарів не господарюючим суб`єктам здійснюється за правилами про договори купівлі-продажу. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Аналогічні положення містяться і у статті 712 Цивільного кодексу України, згідно з якою за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань.

Спір у даній справі виник у зв`язку з неповним виконанням відповідачем своїх зобов`язань в частині оплати за поставлений позивачем товар на підставі видаткових накладних № 109 від 18.04.2020 на суму 279 051,18 грн., №116 від 19.04.2020 на суму 282 703,68 грн., №172 від 28.04.2020 на суму 278 807,69 грн., №413 від 15.06.2020 на суму 291 226,19 грн., №414 від 15.06.2020 на суму 297 557,20 грн., №594 від 22.07.2020 на суму 297 313,69 грн., №636 від 30.07.2020 на суму 294 148,19 грн., № 653 від 01.08.2020 на суму 296 096,20 грн., всього на суму 2 316 904,02 грн.

Згідно п. 4.1 Договору розрахунки за поставлений Товар проводяться шляхом: оплати Покупцем рахунку Постачальника за умови отримання від нього всіх документів, зазначених у п. 4.2. Договору, проте у будь-якому випадку після отримання покупцем повного розрахунку від Замовника на відповідні цілі.

Пунктом 4.2. Договору встановлено, що рахунок приймається до оплати при отриманні Товару та всіх документів, що підтверджують належну якість Товару (сертифікат або паспорт якості), видаткових накладних, у яких вказуються дані про виробничий підрозділ Покупця, який без посередньо отримав партію Товару, ТТН та інших первинних документів, передбачених для даного виду Товару постачальник має зареєструвати податкову накладну в єдиному електронному реєстрі у передбачені чинним законодавством строки. У разі ненадання зазначеним цим пунктом договору документів (у тому числі електронних) Постачальник зобов`язується відшкодувати спричинені покупцю збитки (витрати).

Відповідно до ст. 334 Цивільного кодексу України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Переданням майна вважається вручення його набувачеві або перевізникові, організації зв`язку тощо для відправлення, пересилання набувачеві майна, відчуженого без зобов`язання доставки. До передання майна прирівнюється вручення коносамента або іншого товарно - розпорядчого документа на майно. Таким чином, факт прийняття товару підтверджується товарно-транспортними накладними.

Факт виконання позивачем своїх зобов`язань з поставки товару підтверджується видатковими накладними, що містяться в матеріалах справи, підписаними та скріпленими печатками сторін, без зауважень щодо кількості та якості поставленого товару.

Частиною 1 статті 692 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно з пунктом 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно п. 4.3 Договору Покупець зобов`язується розрахуватися з Постачальником за отриманий Товар протягом 30-60 календарних днів з моменту отримання від Постачальника документів, зазначених в п. 4.1., п. 4.2. цього Договору, проте в будь-якому випадку лише після отримання повного розрахунку від Замовника на відповідні цілі. У випадку затримки Постачальником передачі повного пакету документів, визначених Договором цінним листом з описом вкладення Покупцю, обов`язок оплати відстрочується на цей період і настає лише після належного виконання постачальником взятих на себе зобов`язань.

Пунктом 11.1. Договору встановлено, що цей Договір набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та скріплення печатками Сторін та діє до 31.12.2020.

Згідно п. 11.3. Договору закінчення строку цього Договору не звільняє Сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього Договору.

Статтею 204 Цивільного кодексу України зазначено, що договори укладені між сторонами по справі, як цивільно правові правочини є правомірними на час розгляду справи, якщо їх недійсність прямо не встановлено законом, та вони не визнані судом недійсними, тому зобов`язання за цими договорами мають виконуватися належним чином.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Однак, у зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань в частині оплати за поставлений позивачем на підставі видаткових накладних товар, у Дочірнього підприємства Закарпатський облавтодор Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України, м. Ужгород виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 866 904,02 грн.

Разом з тим, в матеріалах справи містяться платіжні доручення №387 від 05.05.2021 р., №551 від 15.06.2021 р., №605 від 30.06.2021 р., №780 від 01.09.2021 р., що свідчать про погашення суми основного боргу в розмірі 300 000,00 грн. після звернення позивача з позовом.

Таким чином, відповідач оплатив частину основного боргу після відкриття провадження у даній справі. Вказані обставини зумовлюють необхідність закриття провадження у справі в частині розгляду позовних вимог про стягнення частини основного боргу в сумі 300 000,00 грн., а не відмову у задоволенні позовних вимог в цій частині, оскільки відмова у задоволенні позову може мати місце лише у випадку, якщо заборгованість була погашена боржником до звернення кредитора із відповідним позовом до суду, тобто фактично не існувала на момент такого звернення.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність предмету спору та необхідність закриття провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України в частині стягнення з відповідача суми 300 000,00 грн.

З огляду на наведені обставини, позовна вимога про стягнення основної суми боргу в розмірі 866 904,02 грн., підлягає задоволенню частково в сумі 566 904,02 грн.

Стаття 525 Цивільного кодексу України встановлює, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, якщо інше не встановлено укладеним сторонами договором або актом цивільного законодавства, перебіг строку виконання грошового зобов`язання, яке виникло на підставі договору купівлі-продажу, починається з моменту прийняття товару або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, і положення частини другої статті 530 названого Кодексу, в якій ідеться про строк (термін) виконання боржником обов`язку, що не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, до відповідних правовідносин не застосовується

При цьому підписання покупцем видаткової накладної, яка є первинним обліковим документом у розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні і яка відповідає вимогам, зокрема, статті 9 названого Закону і Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку та фіксує факт здійснення господарської операції і встановлення договірних відносин, є підставою виникнення обов`язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар. Строк виконання відповідного грошового зобов`язання визначається за правилами, встановленими частиною першою статті 692 ЦК України

Видаткова накладна, підписана покупцем, яка є первинним бухгалтерським документом у розумінні 3У «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» є підставою для виникнення обов`язку щодо здійснення розрахунку за отриманий товар, у строки, встановленими частиною першою статті 692 ЦК України.

Матеріалами справи підтверджено неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за Договором. Порушення відповідачем свого зобов`язання, в частині проведення повної оплати за поставлений товар, надає позивачеві право на нарахування відповідачеві відсотків річних та штрафних санкцій, передбачених законодавством.

З посиланням на приписи ст. 625 Цивільного кодексу України та з огляду на прострочення відповідачем строку оплати за товар, позивачем, заявлено також позовні вимоги про стягнення суми 48 734,01 грн інфляційних втрат та суму 13 448,79 грн трьох відсотків річних.

Згідно зі статтею 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунок 3% річних, суд дійшов висновку, що такий розрахований вірно, а відтак позовна вимога про стягнення 13 448,79 грн трьох відсотків річних підлягає задоволенню в повному обсязі.

Об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі № 905/21/19 наведено формулу за якою можна розрахувати інфляційні втрати: "Х" * "і-1" - 100 грн. = "ЗБ", де "Х" - залишок боргу на початок розрахункового періоду, "і-1" - офіційно встановлений індекс інфляції у розрахунковому місяці та 100 грн - умовна сума погашення боргу у цьому місяці, а "ЗБ" - залишок основного боргу з інфляційною складовою за цей місяць (вартість грошей з урахуванням інфляції у цьому місяці та часткового погашення боргу у цьому ж місяці). При цьому зазначено, що за наступний місяць базовою сумою для розрахунку індексу інфляції буде залишок боргу разом з інфляційною складовою за попередній місяць ("ЗБ" відповідно до наведеної формули), який перемножується на індекс інфляції за цей місяць, а від зазначеного добутку має відніматися сума погашення боржником своєї заборгованості у поточному місяці (якщо таке погашення відбувалося).

У випадку якщо погашення боргу не відбувалося декілька місяців підряд, то залишок основного боргу з інфляційною складовою за перший розрахунковий місяць такого періоду ("ЗБ") перемножується послідовно на індекси інфляції за весь період, протягом якого не відбувалося погашення боргу, та ділиться на 100%.

Зазначена правова позиція також викладена у постанові Верховного Суду від 20.08.2020 у справі № 904/3546/19.

Крім того, об`єднана палата Касаційного господарського суду у постанові від 20 листопада 2020 року у справі № 910/13071/19 надала роз`яснення, що сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця.

Отже, якщо період прострочення виконання грошового зобов`язання складає неповний місяць, то інфляційна складова враховується або не враховується в залежності від математичного округлення періоду прострочення у неповному місяці.

Згідно з наданим позивачем розрахунком, останнім до стягнення заявлені інфляційні втрати у сумі 48 734,01 грн. За результатом здійсненого судом перерахунку та з урахуванням меж позовних вимог інфляційні втрати підлягають задоволенню у сумі визначеній позивачем.

Відповідач доказів на спростування викладених позивачем обставин суду не надав.

За таких обставин, заявлені у справі позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю САНРАЙС ЛОГИСТИКС, м. Полтава до Дочірнього підприємства Закарпатський облавтодор Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України, м. Ужгород про стягнення суми 929.086,82 грн. підлягають до задоволення в розмірі 629 086,82 грн.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами ч.1 ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Стаття 74 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Частинами першою, третьою статті 123 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, витрати на професійну правничу допомогу.

За приписами частини 4 статті 231 Господарського процесуального кодексу України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Згідно пункту 5 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Враховуючи висновки суду про необхідність закриття провадження у справі в частині позовних вимог внаслідок сплати зазначеного розміру заборгованості після пред`явлення відповідного позову до суду, суд звертає увагу, що позивач не позбавлений права та можливості на повернення позивачу з Державного бюджету України частини судового збору, сплаченого за подання відповідної позовної вимоги, проте станом на момент постановлення даного рішення відповідне клопотання позивачем не подано, тому підстави для повернення вказаної суми судового збору відсутні.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача в сумі 9 436,30 грн.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, 191, 195, ч. 1 ст. 202, ст.ст. 232, 233, 237, 238, 240, 252 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити частково.

2.Провадження у справі в частині стягнення суми 300 000,00 грн. (триста тисяч гривень 00 коп.) закрити.

2.Стягнути з Дочірнього підприємства Закарпатський облавтодор Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України (88000, Закарпатська обл., місто Ужгород, вулиця Собранецька, будинок 39, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "САНРАЙС ЛОГИСТИКС" (36014, Полтавська обл., місто Полтава, вулиця Європейська, будинок 2, офіс 209, ) суму 629 086,82 грн. (шістсот двадцять дев`ять тисяч вісімдесят шість гривень 82 коп.) в т. ч. 566 904,02 грн. основного боргу по оплаті вартості отриманого товару, 48 734,01 грн. інфляційних втрат, 13 448,79 грн. три відсотки річних, а також суму 9 436,30 грн. (дев`ять тисяч чотириста тридцять шість гривень 30 коп.) у відшкодування судових витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ на виконання рішення в порядку вимог п. 4 ст. 327 ГПК України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено: 08.10.2021

Суддя О.Ф. Ремецькі