номер провадження справи 33/20/21
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.10.2021 Справа № 908/338/21

м.Запоріжжя Запорізької області

Колегія суддів Господарського суду Запорізької області у складі: головуючий суддя - Мірошниченко М.В., суддя Горохов І.С., суддя Дроздова С.С., при секретареві судового засідання Хилько Ю.І., розглянувши матеріали справи № 908/338/21

за позовом: Приватного підприємства НІК (69093, м. Запоріжжя, вул. Узбекистанська, буд. 15)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Вільна енергетична компанія Палівенерго (69035, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 180)

про стягнення суми

за участі уповноважених представників сторін:

від позивача: Плецька Ю.В., ордер серія АР № 1039810 від 23.03.2021

від відповідача: Бевз О.В., самопредставництво, Положення, довіреність № б/н від 02.11.2020

вільний слухач: Рябчинський Д.А.

СУТЬ СПОРУ:

10.02.2021 у Господарський суд Запорізької області надійшла позовна заява (вих. № б/н від б/д) Приватного підприємства НІК до Товариства з обмеженою відповідальністю Вільна енергетична компанія Палівенерго про стягнення заборгованості за договором оренди № 03-06/19 від 03.06.2019 у сумі 404785,61 грн., з яких: 126744,00 грн. орендної плати, 253488,00 грн. неустойки, 19011,60 грн. штрафу, 5542,01 грн. пені. Позов обґрунтований ст.ст. 525, 526, 530, 549, 552, 624, 625, 759, 785, 795 ЦК України, умовами договору оренди № 03-06/19 від 03.06.2019.

Відповідно до протоколу розподілу судової справи між суддями від 10.02.2021 здійснено автоматизований розподіл позовної заяви між суддями, присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 908/338/21 та визначено до розгляду судді Мірошниченко М.В.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 15.02.2021 у справі № 908/338/21 вказана позовна заява залишена без руху, позивачу наданий строк для усунення недоліків позовної заяви, вказаних в ухвалі.

До суду 19.02.2021 від позивача надійшли документи на усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 23.02.2021 суддею Мірошниченко М.В. відкрите провадження у справі № 908/338/21 за правилами загального позовного провадження. Присвоєно справі номер провадження 33/20/21. Підготовче засідання призначено на 23.03.2021.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 23.03.2021 відкладено підготовче засідання на 20.04.2021.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 20.04.2021 у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю Вільна енергетична компанія Палівенерго про зупинення провадження у справі № 908/338/21 відмовлено. Задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю Вільна енергетична компанія Палівенерго про витребування доказів. Витребувано у позивача Приватного підприємства НІК докази: договори оренди приміщення № 7 літ. Л1-12 інв. № 1000075 п`ятого поверху загальною площею 528,1 кв.м, яке розташоване за адресою: м. Запоріжжя, проспект Маяковського, буд. 11, укладені ним (ПП НІК) на оренду приміщень з 31.08.2020; податкову декларацію з податку на додану вартість за серпень 2020 та вересень 2020; оригінал договору оренди № 03-06/19 нежитлових кімнат від 03 червня 2019 з усіма додатками. З власної ініціативи суду на підставі ч. 3 ст. 177 ГПК України продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів до 26.05.2021 включно. Відкладено підготовче засідання на 18.05.2021.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 18.05.2021 призначено колегіальний розгляд справи № 908/338/21 у складі трьох суддів Господарського суду Запорізької області.

Згідно протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів від 19.05.2021 визначено у справі № 908/338/21 склад колегії суддів Господарського суду Запорізької області: головуючий суддя Мірошниченко М.В., судді: Горохов І.С., Левкут В.В.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 20.05.2021 прийнято справу № 908/338/21 до розгляду та провадження колегії суддів Господарського суду Запорізької області у складі: головуючий суддя Мірошниченко М.В., суддя Горохов І.С., суддя Левкут В.В. Ухвалено розглядати справу спочатку за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 15.06.2021. Зобов`язано позивача виконати вимоги суду, викладені в ухвалі від 20.04.2021.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 15.06.2021 продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів до 18.08.2021 включно, відкладено підготовче засідання на 03.08.2021.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 03.08.2021 клопотання Приватного підприємства НІК про виклик свідка залишено без задоволення, закрите підготовче провадження у справі № 908/338/21, призначено справу до судового розгляду по суті на 02.09.2021.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.09.2021, враховуючи перебування судді учасника колегії Левкут В.В. у відпустці з 26.08.2021 по 09.09.2021, для розгляду справи № 908/338/21 визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Мірошниченко М.В., судді: Горохов І.С., Дроздова С.С.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 06.09.2021 прийнято справу № 908/338/21 до розгляду та провадження колегії суддів Господарського суду Запорізької області у складі: головуючий суддя Мірошниченко М.В., суддя Горохов І.С., суддя Дроздова С.С. Призначено справу до судового розгляду по суті на 05.10.2021 об 11 год. 30 хв.

У судове засідання 05.10.2021 з`явилися представники сторін.

На підставі ст. 222 ГПК України здійснювалось фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

У судовому засіданні 05.10.2021 справу розглянуто по суті, оголошено та підписано вступну та резолютивну частини рішення.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань за договором оренди № 03-06/19 нежитлових кімнат щодо своєчасного повернення об`єкта оренди (нежитлове приміщення № 7 літ Л1-12, інв. № 1000075 п`ятого поверху, загальною площею 528,1 кв.м., яке розташоване за адресою: м. Запоріжжя, проспект Маяковського, будинок 11) за відповідним актом після закінчення строку дії договору з 31.08.2020, у зв`язку з чим позивач нарахував до стягнення з відповідача заборгованість у загальній сумі 404 785,61 грн, з яких: заборгованість з орендної плати у розмірі 126744,00 грн., штраф у розмірі 19 011,60 грн., пеню у розмірі 5 542,01 грн. за період 10.09.2020 по 20.01.2021, неустойку у розмірі 253 488,00 грн., нараховану на підставі ст. 785 ЦК України.

Відповідач проти позову заперечив із підстав, викладених у відзиві, що надійшов до суду 16.03.2021.

Розглянувши наявні матеріали справи, колегія суддів

ВСТАНОВИЛА:

03.06.2019 Товариством з обмеженою відповідальністю «Вільна енергетична компанія ПАЛІВЕНЕРГО» (далі - орендар) та Приватним підприємством «НІК» (далі - орендодавець) укладено договір оренди № 03-06/19 нежитлових кімнат (далі - договір), відповідно до умов якого орендодавець передав, а орендар прийняв в строкове платне користування нежитлове приміщення № 7 літ Л1-12, інв. № 1000075 п`ятого поверху, загальною площею 528,1 кв.м., яке розташоване за адресою: м. Запоріжжя, проспект Маяковського, будинок 11 (далі - майно).

У відповідності до п. 1.3. договору орендар вступає в строкове платне користування майном у термін, вказаний у договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору і акту приймання-передавання майна.

Після підписання акту приймання-передавання майна від 03.06.2019 орендар вступив у користування майном згідно до положень п. 1.3. договору. Приміщення було передано в належному технічному стані.

Відповідно до п. 2.1. договору за користування майном щомісяця орендар сплачує орендодавцю орендну плату з розрахунку 240, 00 грн. за 1 кв.м. в сумі 105 620, 00 грн. без ПДВ, разом з ПДВ 20% - 126 744, 00 грн. Орендна плата за перший та останній місяці сплачується орендарем у повному обсязі протягом 5 днів з моменту підписання цього договору на підставі договору. Орендна плата за кожний наступний місяць сплачується орендарем до 10 числа поточного місяця шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок орендодавця на підставі цього договору згідно рахунку.

Згідно з п. 2.5. договору, у разі припинення (розірвання) договору оренди, орендар сплачує орендну плату до дня повернення майна за актом приймання-передачі включно.

Закінчення строку дії договору не звільняє орендаря від обов`язку сплатити заборгованість за орендною платою, якщо така виникла, у повному обсязі.

Пунктом 2.11. договору передбачено, що орендодавець щомісячно надає орендареві акт приймання-передачі послуг, який підписується обома сторонами.

Відповідно до п. 3.3. договору орендар зобов`язується своєчасно і у повному обсязі сплачувати орендну плату орендодавцю.

Протягом дії договору оренди орендар регулярно вносив орендну плату в розмірі, передбаченому договором оренди, що підтверджується наступними платіжними дорученнями: № 124 від 10.06.2019 на суму 126 744, 00 грн.; № 125 від 10.06.2019 на суму 126 744, 00 грн.; № 272 від 15.07.2019 на суму 126 744, 00 грн.; № 324 від 20.08.2019 на суму 126 744, 00 грн.; № 365 від 12.09.2019 на суму 126 744, 00 грн.; № 165 від 11.10.2019 на суму 126 744, 00 грн.; № 396 від 08.11.2019 на суму 126 744, 00 грн.; № 458 від 11.12.2019 на суму 126 744, 00 грн.; № 526 від 27.12.2019 на суму 126 744, 00 грн.; № 487 від 10.02.2020 на суму 57 500, 00 грн.; № 508 від 13.02.2020 на суму 69 244, 00 грн.; № 610 від 12.03.2020 на суму 63 372, 00 грн.; № 638 від 18.03.2020 на суму 63 372, 00 грн.; № 630 від 13.04.2020 на суму 63 000, 00 грн.; № 648 від 14.04.2020 на суму 63 744, 00 грн.; № 785 від 13.05.2020 на суму 65 000, 00 грн.; № 796 від 14.05.2020 на суму 61 744, 00 грн.; № 694 від 09.06.2020 на суму 126 744, 00 грн.; № 576 від 23.07.2020 на суму 126 744, 00 грн.

Згідно до п. 3.7. договору у разі припинення або розірвання договору орендар зобов`язується повернути орендодавцю орендоване майно в належному стані, не гіршому, ніж на момент передачі його в оренду, з урахуванням нормального фізичного зносу, та відшкодувати орендодавцю всі збитки в разі погіршення стану або втрати (повної або часткової) орендованого майна з вини орендаря.

Відповідно до п. 7.2. договору за прострочення виконання орендарем у встановлений термін грошових зобов`язань протягом 30 календарних днів за місяцем обов`язкової оплати за цим договором, орендар сплачує штраф у розмірі 15 % від простроченої суми, а також пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період прострочення, від несвоєчасно сплаченої суми за весь період прострочення.

У відповідності до п. 8.1. договору, договір укладено строком на один рік: з 03.06.2019 до 03.06.2020.

Додатковою угодою №2 від 02.06.2020 про внесення змін до договору оренди, строк дії оренди продовжений по 31.08.2020.

Отже, строк дії договору оренди сплив 31.08.2020.

Відповідно до п. 8.4. договору чинність цього договору припиняється внаслідок закінчення строку, на який його було укладено.

Пунктом 8.6. договору передбачено, що у разі припинення або розірвання договору, майно протягом трьох робочих днів повертається орендарем орендодавцю.

Однак у встановлений договором строк орендар не повернув майно орендодавцю.

Згідно з п. 8.8. договору майно вважається поверненим орендодавцю з моменту підписання сторонами акту приймання-передавання. Обов`язок щодо складання акта приймання- передавання про повернення майна покладається на орендаря, орендодавець зобов`язаний надати повноважену особу для підписання акту приймання-передавання.

30.09.2020 позивачем - Приватним підприємством «НІК» засобами поштового зв`язку отримано акт приймання-передавання нежитлових приміщень від 31.08.2020 до договору оренди нежитлових приміщень від 03.06.2019 №03-06/19. Зазначений акт був направлений відповідачем 24.09.2020 листом з описом вкладення, номер поштового відправлення 390.

Таким чином, орендоване приміщення не було повернуто та знаходилось у користуванні відповідача з 31.08.2020 до 30.09.2020. За таких обставин з врахуванням п. 2.5. договору орендодавець зобов`язаний був оплатити орендну плату за вказаний період в розмірі 126 744, 00 грн. до 10.09.2020.

До позовної заяви позивачем додано рахунок на оплату № 63 від 01.09.2020 на суму 126 744,00 грн. Відповідач його не сплатив.

Позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість з орендної плати у розмірі 126744,00 грн., штраф у розмірі 19 011,60 грн. та пеню у розмірі 5 542,01 грн. за період 10.09.2020 по 20.01.2021 на підставі п. 7.2. договору, неустойку у розмірі 253 488,00 грн., нараховану на підставі ст. 785 ЦК України.

Проаналізувавши норми чинного законодавства, оцінивши докази, колегія суддів визнала позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію: передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо, або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Частиною 2 зазначеної статті встановлено, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Як вбачається з положень ст. 174 Господарського кодексу України однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є укладання господарського договору та іншої угоди, що передбачені законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ст.627 Цивільного кодексу України відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За приписами ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ч.1 ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Отже, виходячи з зазначених положень законодавства, правовідносини, що виникли між сторонами за договором оренди об`єкта нерухомості №03-06/19 від 03.06.2019, є орендними.

Частиною 2 ст. 291 ГК України встановлено, що договір оренди припиняється у разі: закінчення строку, на який його було укладено; викупу (приватизації) об`єкта оренди; ліквідації суб`єкта господарювання - орендаря; загибелі (знищення) об`єкта оренди.

Відповідно до ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення. Сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Відповідно до п. 8.4. договору чинність цього договору припиняється внаслідок закінчення строку, на який його було укладено.

Тобто, в даному випадку, договором оренди (в редакції додаткової угоди від 02.06.2020) сторонами було визначено строк дії договору з 03.06.2020 по 31.08.2020 включно.

Як зазначає у відзиві відповідач та підтверджується матеріалами справи, у зв`язку з розширенням господарської діяльності у відповідача виникла потреба в збільшенні площ офісних приміщень.

Позивачу було відомо, що відповідач не має наміру продовжувати орендні відносини та Додатковою угодою № 2 від 02.06.2020 про внесення змін до Договору оренди № 03-06/19 нежитлових кімнат від 03.06.2019, строк дії договору оренди продовжено лише на кілька місяців по 31.08.2020 включно, необхідних відповідачу для пошуку нових приміщень та переїзду.

23.07.2020 відповідачем укладено Договір оренди № 01-07 Юр від 23.07.2020 з Товариством з обмеженою відповідальністю «Василівський комбікормовий завод» (орендодавець), відповідно до якого орендодавець передає, а орендар (відповідач) приймає в строкове платне користування нерухоме майно, загальною площею 1232,1 м кв., що розташоване за адресою: м. Запоріжжя, вул. Щаслива, 9 А. Відповідно до ч. 3 ст. 631 ЦК України термін дії договору встановлюється на період з 01.07.2020 по 31.12.2020 (п. 2.3. договору). 23.07.2020 сторонами підписано Акт приймання-передавання нерухомого майна до договору оренди № 01-07 Юр від 23.07.2020.

Відповідно до розпорядження № 1-07 ор від 27.07.2020 директора ТОВ «ВЕК «Палівенерго» щодо звільнення орендованих приміщень та організації переїзду: 1. Організувати переїзд офісу ТОВ «ВЕК «Палівенерго» з адреси: м. Запоріжжя, пр. Маяковського, 11 за адресою: м. Запоріжжя, вул. Щаслива, 9 А. 2. В строк до 25.08.2020 звільнити орендовані приміщення за адресою: м. Запоріжжя, пр. Маяковського, 11. 3. В строк до 31.08.2020 здати орендовані приміщення за адресою: м. Запоріжжя, пр. Маяковського, 11 орендодавцю ПП «НІК» зі складенням Акту приймання-передачі. 4. Начальникам відділів в строк до 03.08.2020 надати план організації переїзду свого відділу, забезпечити збереження документів та майна відділів в період переїзду. 5. В строк до 10.09.2020 забезпечити розміщення та облаштування роботи відділів в приміщеннях за адресою: м. Запоріжжя, вул. Щаслива, 9 А.

Відповідач звільнив об`єкт оренди наприкінці серпня 2020 до закінчення строку дії договору.

31.08.2020 відповідачем був складений, підписаний керівником, скріплений печаткою Акт приймання-передавання нежитлових кімнат до договору оренди нежитлових кімнат від 03.06.2019 № 03-06/19 та переданий представнику ПП «НІК».

Протягом вересня 2020, представники ПП «НІК» обіцяли повернути підписаний з боку орендодавця Акт приймання-передавання нежитлових кімнат до договору оренди нежитлових кімнат від 03.06.2019 № 03-06/19, але не повертали.

Оскільки позивач не повертав підписаний зі свого боку Акт приймання-передавання нежитлових кімнат до договору оренди нежитлових кімнат від 03.06.2019 № 03-06/19 від 31.08.2020, 24.09.2020 відповідач повторно направив цінним листом з описом вкладення (номер поштового відправлення № 090) позивачу з листом № 1867 від 23.09.2020 оформлений, підписаний керівником і скріплений печаткою ТОВ «Вільна енергетична компанія «Палівенерго» Акт приймання-передавання нежитлових кімнат повернення з оренди від 31.08.2020 до договору в двох примірниках, який позивач отримав 30.09.2020.

Відповідач виконав обов`язок, визначений п. 8.8. договору, щодо складання акта приймання-передавання про повернення майна.

В свою чергу зазначеним пунктом договору, на орендодавця покладене зустрічне виконання зобов`язань з надання уповноваженої особи для підписання акту приймання-передавання.

Зазначений Акт приймання-передавання нежитлових кімнат до договору оренди - підписано керівником позивача та поставлено відбиток печатки ПП «НІК», повернуто відповідачу супровідним листом з описом вкладення (номер поштового відправлення № 806 від 01.02.2021). Листом вих. № 582 від 05.02.2021 відповідач повідомив позивача, що оскільки дописані ПП «НІК» рукописним текстом зауваження до орендованих приміщень в Акті надіслані після спливу декількох місяців після фактичного повернення приміщень, це свідчить, то те, що на момент повернення приміщень з оренди та протягом декількох місяців після повернення приміщень з оренди у ПП «НІК» не було претензій до ТОВ «Вільна енергетична компанія «ПАЛІВЕНЕРГО» щодо їх технічного стану, тому відповідач повернув позивачу в строки, визначені договором, всі нежитлові приміщення в належному технічному стані, не гіршому, ніж на момент передачі його в оренду, з урахуванням нормального фізичного зносу, а зауваження щодо технічного стану приміщень, складені і надіслані через декілька місяців після звільнення приміщень орендарем є безпідставними.

В розумінні термінів Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» Акт приймання-передавання нежитлових кімнат до договору оренди є первинним документом, оскільки містить відомості про господарську операцію (дію або подію, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства).

Згідно з ч 2. ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п. 2.4. «Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку», затвердженого Наказом Міністерства Фінансів України від 24.05.1995 № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.1995 за № 168/704, первинні документи повинні мати обов`язкові реквізити, серед яких - дата складання.

Таким чином, дата складання первинного документу є датою господарської операції, з якої відбувається зміна в структурі активів та зобов`язань сторін.

Акт приймання-передачі фіксує вчинення сторонами правочину тих чи інших дій (є доказом їх вчинення у певний момент).

Позивач не зазначає ні в Акті приймання-передавання нежитлових кімнат до договору, ні в будь-яких інших листах, що приміщення протягом вересня 2020 були в користуванні відповідача і відповідач не повернув їх 31.08.2020. Позивач не висував відповідачу жодних претензій щодо порушення строку повернення предмета оренди після закінчення строку дії договору або вимог звільнення приміщення.

Також, позивачем не надано суду доказів виставлення рахунку відповідачу на оплату за вересень 2020. Крім того, сторонами не підписувався акт приймання-передачі послуг за вересень 2020 згідно із умовами п. 2.11. договору.

Щодо стягнення з відповідача 253 488,00 грн. неустойки, нарахованої на підставі ст. 785 ЦК України, колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 785 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту договір найму припиняється (ч. 2 ст. 795 Цивільного кодексу України).

Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 759 та частини першої статті 785 Цивільного кодексу України, договір найму (оренди) зумовлює право наймача (орендаря) користуватися орендованим майном впродовж строку дії договору із сплатою наймодавцю (орендодавцю) орендної плати, погодженої умовами договору оренди; припинення договору найму зумовлює обов`язок наймача негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Невиконання наймачем обов`язку щодо поверненні речі є підставою для виникнення права наймодавця на застосування до наймача особливого виду майнової відповідальності у сфері орендних правовідносин, який полягає у сплаті наймачем, який прострочив виконання обов`язку щодо повернення речі, неустойки у вигляді подвійної плати за користування річчю за час прострочення відповідно до ч. 2 ст. 785 ЦК України.

Особливий статус зазначеної неустойки обумовлений тим, що зобов`язання наймача (орендаря) з повернення об`єкта оренди виникає після закінчення дії договору оренди, і наймодавець (орендодавець) в цьому випадку позбавлений можливості застосовувати щодо недобросовісного наймача інші засоби стимулювання до виконання, окрім використання права на стягнення неустойки в розмірі подвійної плати за користування орендованим майном. При здійсненні оцінки правомірності заявлених вимог про стягнення неустойки в порядку ч. 2 ст. 785 Цивільного кодексу України обов`язковим для суду є врахування обставин невиконання орендарем зобов`язання щодо неповернення майна в контексті його добросовісної поведінки як контрагента за договором оренди, та її впливу на обставини неповернення майна орендодавцеві зі спливом строку дії орендних правовідносин.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладеною у постанові від 24.10.2019 у справі №904/3315/18, Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 13.12.2019 у справі №910/20370/17.

Зі змісту статей 610, 611, 612 Цивільного кодексу України вбачається, що невиконання зобов`язання у погоджений сторонами в договорі строк є порушенням зобов`язання, що зумовлює застосування до боржника наслідків, встановлених договором або законом, зокрема, неустойки згідно з ч. 2 ст. 785 Цивільного кодексу України. Законодавцем у ч. 1 ст. 614 Цивільного кодексу України визначено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Для застосування наслідків, передбачених ч. 2 ст. 785 Цивільного кодексу України, необхідна наявність вини (умислу або необережності) в особи, яка порушила зобов`язання, відповідно до вимог статті 614 Цивільного кодексу України. Тобто, судам необхідно встановити обставини, за яких орендар мав можливість передати майно, що було предметом оренди, але умисно цього обов`язку не виконав.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові 02.09.2014 у справі №3-85гс14, а також Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у постанові 11.04.2018 у справі №914/4238/15, постанові 24.04.2018 у справі №910/14032/17 та у постанові 09.09.2019 у справі №910/16362/18.

До предмета доказування при вирішенні спорів щодо стягнення неустойки в порядку ч. 2 ст. 785 Цивільного кодексу України як подвійної плати за користування орендованим майном після спливу строку дії договору оренди входять обставини, пов`язані невжиттям орендарем належних заходів щодо повернення орендодавцю об`єкта оренди за наслідком припинення орендних правовідносин, за відсутності умов, які б перешкоджали орендарю вчасно повернути майно орендодавцю у визначений договором оренди строк; умисним ухиленням орендаря від обов`язку щодо повернення орендодавцю об`єкта оренди; утриманням орендованого майна у володінні орендаря та перешкоджанням орендарем у доступі орендодавця до належного йому об`єкта оренди; відсутністю з боку орендодавця бездіяльності та невчиненням ним дій, спрямованих на ухилення від обов`язку прийняти орендоване майно від орендаря та оформити повернення наймачем орендованого майна.

Обставини вчинення орендарем дій з повернення орендованого майна та відсутність у нього умислу на ухилення від повернення об`єкта оренди виключають можливість застосування орендодавцем до орендаря відповідальності у вигляді неустойки в порядку ч. 2 ст. 785 Цивільного кодексу України.

Аналогічну правову позицію викладено Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у постанові від 08.05.2018 у справі №910/1806/17, Об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 13.12.2019 у справі №910/20370/17, Постанова КГС ВС від 24.09.2020 № 922/2665/17.

Як вже було зазначено вище, до предмета доказування при вирішенні спорів щодо стягнення неустойки в порядку ч. 2 ст. 785 Цивільного кодексу України як подвійної плати за користування орендованим майном після спливу строку дії договору оренди входять обставини, пов`язані невжиттям орендарем належних заходів щодо повернення орендодавцю об`єкта оренди за наслідком припинення орендних правовідносин, за відсутності умов, які б перешкоджали орендарю вчасно повернути майно орендодавцю у визначений договором оренди строк; умисним ухиленням орендаря від обов`язку щодо повернення орендодавцю об`єкта оренди; утриманням орендованого майна у володінні орендаря та перешкоджанням орендарем у доступі орендодавця до належного йому об`єкта оренди; відсутністю з боку орендодавця бездіяльності та невчиненням ним дій, спрямованих на ухилення від обов`язку прийняти орендоване майно від орендаря та оформити повернення наймачем орендованого майна.

Факт повернення орендованого майна позивачу підтверджується Актом приймання-передачі майна від 31.08.2020.

Згідно з ч. 3 ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ст.79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain).

У висновках Європейського суду з прав людини, викладених у рішеннях у справах "Трофимчук проти України", "Серявін та інші проти України" обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Судом було вжито усіх заходів для забезпечення реалізації сторонами своїх процесуальних прав та з`ясуванні усіх питань, винесених на його розгляд.

На підставі викладеного вище, дотримуючись основних засад (принципів) господарського судочинства: рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом; змагальності сторін; диспозитивності та пропорційності, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, колегія суддів відмовляє у задоволенні позовних вимог у зв`язку з їх необгрунтованістю та недоведеністю.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

У задоволенні позову відмовити.

Відповідно ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст. 256, пп. 17.5 п. 17 розділу XI Перехідних положень ГПК України рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Центрального апеляційного господарського суду через господарський суд Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено згідно з вимогами ст. 238 ГПК України та підписано - 07 жовтня 2021.

Рішення розміщується в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою у мережі Інтернет за посиланням: http://reyestr.court.gov.ua.

Головуючий суддя М.В. Мірошниченко

Суддя І.С. Горохов

Суддя С.С. Дроздова