ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

05.10.2021 Справа № 905/150/20

Господарський суд Донецької області у складі судді Демідової П.В., при помічнику судді Харченко Ю.С., розглянувши в судовому засіданні матеріали справи №905/150/20

за позовом Фізичної особи-підприємця Булатова Василя Ідятовича, м. Маріуполь Донецької області,

до Маріупольської міської ради, м. Маріуполь Донецької області,

про скасування рішення Маріупольської міської ради від 26.02.2018р. №7/39-3602 та визнання поновленим Договору земельної ділянки від 20.11.2013р, шляхом укладання додаткової угоди,-

Представники сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився.

СУТЬ СПРАВИ:

Фізична особа-підприємець Булатов Василь Ідятович, звернувся до Господарського суду Донецької області з позовом до Маріупольської міської ради про скасування рішення Маріупольської міської ради від 26.02.2018 №7/39-3602 та визнання поновленим Договору земельної ділянки від 20.11.2013, шляхом укладання додаткової угоди.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на незаконність відмови відповідача у поновленні договору оренди землі, оскільки ним дотримано вимоги ст.33 Закону України «Про оренду землі» щодо реалізації свого переважного права на укладення договору оренди землі на новий строк.

Ухвалою суду від 04.02.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі 905/150/20; визначено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 27.02.2020 року об 11:00год.

21.02.2020 від відповідача до канцелярії суду надійшов відзив №1476/2020 від 18.02.2020 на позовну заяву, в якому останній просить у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі, посилаючись на те, що: до звернення позивача про продовження права оренди земельної ділянки, всупереч вимогам ч.ч.2,3 ст.33 Закону України «Про оренду землі», не було додано проект додаткової угоди; 24.10.2018 на адресу позивача було направлено лист з повідомленням про відсутність наміру поновлювати дію договору на тих самих умовах та на той самий строк; відмова у поновленні також зумовлена тим, що земельна ділянка для функціонування торгівельного павільйону, відповідно до «Плану зонування території м.Маріуполя», затвердженого рішенням Маріупольської міської ради від 18.06.2013 №6/28-3210, знаходиться в зоні транспортної інфраструктури ТР-2 (межах «червоних» ліній бульв.Меотиди) та розташування даного типу споруд не відноситься до допустимих видів використання земельних ділянок.

Ухвалою суду від 27.02.2020 оголошено перерву у підготовчому засіданні та визначено продовжити засідання 16.03.2020 року о 14:45 год.

Ухвалою суду від 16.03.2020 зупинено провадження у справі № 905/150/20 за позовом Фізичної особи-підприємця Булатова Василя Ідятовича до Маріупольської міської ради про скасування рішення Маріупольської міської ради від 26.02.2018 №7/39-3602 та визнання поновленим Договір земельної ділянки від 20.11.2013, шляхом укладання додаткової угоди до закінчення перегляду в касаційному порядку рішення по справі №320/5724/17.

Ухвалою суду від 02.08.2021 поновлено провадження у справі № 905/150/20; продовжено строк підготовчого провадження у справі №905/150/20 на 30 днів; призначено підготовче засідання на 07.09.2021 року об 11:00 год.

Ухвалою суду від 07.09.2021 закрито підготовче провадження у справі та призначено розгляд справи по суті призначено на 22.09.2021 о 12:30год.

Ухвалою суду від 22.09.2021 оголошено перерву в судовому засіданні та визначено продовжити засідання 05.10.2021 року о 10:30год.

04.10.2021 від відповідача на електронну адресу суду надійшла заява №13192/2021 від 04.10.2021 про проведення судового засідання без участі представника відповідача.

Представники позивача та відповідача в судове засідання не з`явились, про дату та час розгляду справи були повідомлені належним чином, явка в судове засідання обов`язковою не визнавалась.

З`ясувавши фактичні обставини справи, докази на їх підтвердження, виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи, суд,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Маріупольської міської ради від 08.10.2013 №6/30-3673 «Про поновлення строку оренди земельної ділянки по бул.50 років Жовтня, 21 в Орджонікідзевському районі міста фізичній особі-підприємцю Булатову В.І.» затверджено технічну документацію зі землевпорядкування та встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та поновлено на 5 років строк оренди земельної ділянки (кадастровий номер :01:009:0011) площею 0,0026 га з розміром орендної плати на рівні 5% від його грошової оцінки для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (функціонування торгівельного павільйону) по бул. 50 років Жовтня, 21 в Орджонікідзевському районі міста фізичній особі-підприємцю Булатову В.І.

20.11.2013 між Маріупольською міською радою (орендодавець, відповідача) та фізичною особою-підприємцем Булатовим В.І. укладено договір оренди земельної ділянки, відповідно до п.1.1 якого орендодавець, згідно рішення Маріупольської міської ради від 08 «жовтня» 2013 року №6/30-3673, надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: м.Маріуполь, бул.50 років Жовтня, 21 в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя (кадастровий номер :01:009:0011).

Згідно з Розділом 2 договору, в оренду надається земельна ділянка, яка не має недоліки, що можуть перешкоджати її ефективному використанню площею 0,0026 га.

Пунктами 3.1, 3.2 договору, передбачено що договір укладено на 5 (п`ять) років (з 08.10.2013 року до 08.10.2018 року). Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 2 (два) місяця до закінчення строку дії договору оренди повідомити письмово орендодавця про намір поновлення терміну договору. В іншому випадку договір поновленню не підлягає.

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки на 2013 рік становить 950,42грн/м2 (п.4.1 договору). Грошова оцінка земель м.Маріуполя встановлена рішенням Маріупольської міської ради №5/38-6108 від 15.12.2009 року, та посвідчується довідкою (витягом) встановленого зразку, що видається управлінням Держземагентства у м.Маріуполі Донецької області (п.4.2 договору). Орендна плата за землю (платіж) сплачується орендарем у грошовій формі в розмірі 5% від грошової оцінки земельної ділянки (за рік) на рахунок%: №054 код 13050500, отримувач - Маріуп. УК/Орджонікідзевський район, , банк Головного управління Державної казначейської служби України у Донецькій області, МФО 834016 (п.4.3 договору).

Відповідно до п.п.4.7, 4.8 договору за період з дня прийняття рішення Маріупольської міської ради про виділення земельної ділянки до дня державної реєстрації цього договору орендна плата за земельну ділянку вносить орендарем до бюджету у розмірі, передбаченому цим договором, без нарахування пені. Обчисленні розміру орендної плат за землю здійснюється з урахуванням індексу споживчих цін за попередній рік, яких враховується при проведенні індексації нормативної грошової оцінки земель згідно з чинним законодавством.

Згідно з п.п.5.1, 5.2 договору земельна (і) ділянка (и) передаються в оренду з метою та за цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (функціонування торгівельного павільйону). Орендар зобов`язаний зберігати земельну ділянку у стані, не гіршому у порівнянні з тим якому він її одержав в оренду згідно акту приймання-передачі земельної ділянки.

Передача земельної ділянки Орендарю здійснюється протягом 5 (п`яти) днів після державної реєстрації цього договору згідно з актом приймання-передачі об`єкту оренди (п.6.4 договору). Після припинення дії договору, орендар повертає земельну ділянку Орендодавцеві у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду (п.7.1 договору).

Розділом 9 договору визначено інші права та обов`язки сторін, зокрема орендар зобов`язаний: приступити до використання земельної ділянки в строки, встановлені договором оренди землі, зареєстрованим в установленому законом порядку (п.9.2.1); за 2 (два) місяці до закінчення строку дії договору оренди звернутися до орендодавця з письмовою заявою про поновлення терміну дії договору. В іншому випадку договір поновленню не підлягає (п.9.2.9); сплачувати орендну плату в порядку та у строки, передбачені договором (п.9.2.10). Орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема: використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди (п.9.3.1.1); своєчасного внесення до бюджету орендної плати (п.9.3.1.4).

Дія договору припиняється у разі: закінчення строку, на який його було укладено; придбання орендарем земельної ділянки у власність; викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законодавством; ліквідації юридичної особи-орендаря; в інших випадках, передбачених законодавством (п.11.3 договору).

Відповідно до п.13.2 цей договір набуває чинності відповідно до ст.3, 4, 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» після його підписання сторонами та державної реєстрації.

Невід`ємними частинами договору є: план або схема земельної ділянки; кадастровий план земельної ділянки з відображенням обмежень (обтяжень) у її використанні та встановлених земельних сервітутів; акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості); акт приймання-передачі об`єкта оренди: проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки (інша землевпорядна документація, передбачена законодавством) (п.13.4 договору).

На виконання умов вказаного договору, за актом приймання-передачі земельної ділянки, Маріупольська міська рада передала, а Фізична особа-підприємець прийняв у користування земельну ділянку площею 0,0026 га, кадастровий номер: :01:009:0011, розташовану за адресою: бул.50 років Жовтня, 21 в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя.

Відповідні зміни внесено до Державного реєстру речових прав, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 19.12.2013.

01.09.2018 Булатов В.І. звернувся до Центру надання адміністративних послуг з описом вхідного пакету документів на отримання адміністративної послуги - рішення міської ради про подовження терміну оренди земельної ділянки за наявності діючого договору оренди земельної ділянки, зареєстрованого у встановленому законом порядку.

24.10.2018 Маріупольською міською радою направлено на адресу позивача лист від 22.10.2018 №26.4-56554-02, в якому повідомлено про відсутність наміру поновлювати дію договору оренди земельної ділянки від 30.11.2013 на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Рішенням Маріупольської міської ради від 26.02.2019 №7/39-3602 «Про поновлення строку оренди земельної ділянки по бульв.Меотиди, 21 в Лівобережному районі міста фізичній особі-підприємцю Булатову В.І.» відмовлено у поновленні строку оренди земельної ділянки (землі житлової та громадської забудови) (кадастровий номер: :01:009:0011) площею 0,0026га для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, для функціонування торгового павільйону по бульв.Меотиди, 21 в Лівобережному районі міста фізичній особі-підприємцю Булатову В.І. на підставі того, що земельна ділянка для функціонування торгівельного павільйону, відповідно до «Плану зонування території м.Маріуполя», затвердженого рішенням Маріупольської міської ради від 18.06.2013 №6/28-3210, знаходиться в зоні транспортної інфраструктури ТР-2 (межах «червоних» ліній бульв.Меотиди) та розташування даного типу споруд не відноситься до допустимих видів використання земельних ділянок. Крім того, розміщення торгового павільйону не відповідає Комплексній схемі розміщення тимчасових споруд та їх архітектурного типу для провадження підприємницької діяльності на території Лівобережного та Кальміуського районів, затвердженій рішенням Маріупольської міської ради від 23.12.2016 №7/14-1101.

Відмова позивача у поновленні договору оренди земельної ділянки від 20.11.2013 стала підставою для звернення позивача до суду.

Дослідивши матеріали справи на підставі приписів чинного законодавства, суд виходить з наступного.

Відносини пов`язані з орендою землі регулюються, зокрема Законом України «Про оренду землі», який станом на дату виникнення спірних правовідносин був чинний в редакції від 04.06.2017 №161-ХIV.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Статтею 33 вказаного Закону врегульовано процедуру поновлення договору оренди землі на новий строк.

Так, відповідно до приписів статті 33 Закону України «Про оренду землі», в редакції чинній станом на дату виникнення спірних правовідносин, по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із: власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності); уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності).

Таким чином, статтею 33 Закону України «Про оренду землі» визначено алгоритм дій орендаря та орендодавця за наявності наміру поновити договір оренди землі та визначено певні правові запобіжники для захисту орендаря, як більш уразливої сторони в цих правовідносинах, від умисного й безпідставного ухилення орендодавця від продовження орендних правовідносин за відсутності для цього підстав та за наявності добросовісної поведінки орендаря. При цьому законодавець ототожнив поняття «переважне право на укладення договору оренди землі на новий строк» та «поновлення договору оренди землі», використовуючи конструкцію «поновлення договору оренди землі» як для підстави такого поновлення, передбаченої частинами першою-п`ятою, так і для підстави, передбаченої частиною шостою цієї статті, що свідчить про їх логічну послідовність.

Так, дійсний орендар, який добросовісно виконував свої обов`язки за договором оренди землі, має переважне право перед іншими особами на продовження цих орендних правовідносин. Маючи такий намір, він (орендар) зобов`язаний до закінчення строку оренди землі (у строки, визначені частиною другою статті 33 вказаного Закону) повідомити про це орендаря та надіслати проект додаткової угоди. Мета такого повідомлення - запобігання укладення орендодавцем договору оренди з іншою особою у зв`язку з відсутністю в нього інформації про наявність наміру в дійсного орендаря продовжувати орендні правовідносини. При цьому таке завчасне повідомлення з надсиланням проекту додаткової угоди є передумовою для зміни сторонами умов договору оренди під час його поновлення (укладення на новий строк).

Орендодавець, розглянувши у місячний термін таке повідомлення і проект додаткової угоди, за необхідності узгодивши з орендарем істотні умови, зобов`язаний або укласти додаткову угоду про поновлення договору оренди землі, або повідомити орендаря про наявність обґрунтованих заперечень щодо поновлення договору оренди землі шляхом надсилання листа-повідомлення про прийняте рішення (частини перша - п`ята статті 33 Закону України "Про оренду землі").

У разі, якщо орендодавець протягом одного місяця після закінчення строку договору оренди землі не надіслав орендареві такого листа-повідомлення про наявність заперечень щодо поновлення договору, про яке йшлося вище, а орендар продовжував користуватися земельною ділянкою після його закінчення, то такий договір вважатиметься поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, без можливості внесення змін до умов договору оренди (частина шоста статті 33 Закону України "Про оренду землі").

При цьому додаткова угода про поновлення договору оренди землі має бути укладена в обов`язковому порядку, а за наявності відмови чи ухилення орендодавця від її укладення після дотримання усіх перелічених вище умов - орендар може оскаржити такі дії орендодавця в судовому порядку.

Зазначене також узгоджується з правовими позиціями, викладеними в постановах Верховного суду у складі Касаційного господарського суду від 03.02.2021 у справі №915/1003/20, від 26.01.2021 у справі №907/576/18, від 12.01.2021 у справі №915/1119/18

Слід зазначити, що Велика Палата Верховного Суду в постанові від 30.01.2019 у справі № 755/10947/17 вказала, що суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Великої Палати Верховного Суду.

Таким чином, виникненню в орендодавця обов`язку прийняти рішення про поновлення договору оренди землі або про наявність заперечень щодо такого поновлення договору з надсиланням відповідного листа-повідомлення має передувати звернення орендаря з повідомленням про намір продовжити орендні правовідносини, до якого має бути додано проект додаткової угоди. Факт порушення орендодавцем місячного терміну для направлення орендареві листа-повідомлення про прийняте ним рішення у відповідь на вчасно надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди дає орендареві підстави розраховувати на можливість поновлення договору оренди землі в силу закону, а саме частини шостої статті 33 Закону України "Про оренду землі"). І саме у такому випадку відсутність листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі можна кваліфікувати як "мовчазну згоду" орендодавця на поновлення договору та той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Зазначеного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постановах від 22.09.2020 у справах № 159/5756/18 та № 313/350/16-ц.

Аналогічний за змістом висновок викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2018 у справі № 594/376/17-ц (провадження № 14-65цс18), від 21.11.2018 у справі № 530/212/17 (провадження № 14-330цс18), згідно з яким для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною шостою статті 33 Закону України "Про оренду землі", необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує свої обов`язки за договором оренди; до закінчення строку дії договору він повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди, продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою; орендодавець письмово не повідомив орендаря про відмову в поновленні договору оренди.

Також, Велика Палата Верховного суду у постанові від 31.08.2021 по справі №903/1030/19 дійшла висновку, що частини п`ята та шоста статті 33 Закону № 161-XIV встановлюють загальне та спеціальне правила продовження орендних правовідносин: за загальним правилом, викладеним у частині п`ятій статті 33 Закону № 161-XIV, орендодавець у місячний строк із дня отримання листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі з проектом відповідної додаткової угоди їх розглядає, за потреби узгоджує з орендарем істотні умови договору, може повідомити орендаря про наявність обґрунтованих заперечень проти поновлення договору оренди землі, а за відсутності таких заперечень - вирішує поновити договір оренди землі (таке рішення потрібне лише щодо земель державної та комунальної власності) й укладає з орендарем відповідну додаткову угоду; за спеціальним правилом, викладеним у частині шостій Закону № 161-XIV, орендодавець, який отримав від орендаря, наприклад, в останній день строку договору оренди землі лист-повідомлення про поновлення цього договору з проектом відповідної додаткової угоди, протягом одного місяця після закінчення строку договору оренди землі не надіслав орендареві заперечень щодо такого поновлення, а орендар продовжив добросовісно користуватися земельною ділянкою. У такому разі орендодавець позбавлений можливості узгоджувати з орендарем нові істотні умови договору оренди землі, що вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були, без прийняття орендодавцем земель державної та комунальної власності окремого рішення про таке поновлення. Єдиний механізм оформлення продовження орендних відносин, а саме шляхом укладення згаданої у частинах третій, п`ятій - восьмій, одинадцятій статті 33 Закону № 161-XIV додаткової угоди підтверджує змістовну єдність усіх приписів цієї статті.

З матеріалів справи вбачається, що 01.09.2018 позивач звернувся до Центру надання адміністративних послуг Маріупольської міської ради для отримання адміністративної послуги: рішення міської ради про продовження терміну оренди земельної ділянки за наявності діючого договору оренди.

Відповідно до розділу 3 «Строк дії договору» договору оренди земельної ділянки від 20.11.2013 договір укладено на 5 (п`ять) років (з 08.10.2013 року до 08.10.2018 року). Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 2 (два) місяця до закінчення строку дії договору оренди повідомити письмово орендодавця про намір поновлення терміну договору. В іншому випадку договір поновленню не підлягає.

Суд зауважує, що частиною 2 статті 33 вказаного вище Закону встановлено, що орендар повинен повідомити орендодавця про намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

Судом враховано, що позивач звернувся до відповідача з заявою про подовження строку договору оренди поза межами строку встановленого договором, а саме 1.09.2018 року, проте більш ніж за місяць до спливу строку дії договору.

Крім того, з системного аналізу норм ст.33 Закону України «Про оренду землі» до відповідного повідомлення в обов`язковому порядку має бути долучений проект додаткової угоди, проте матеріали справи не містять додаткової угоди та доказів її направлення на адресу відповідача, вказана обставина, з відповідними доказами в її підтвердження, позивачем ніяким чином не спростована.

Враховуючи викладене, позивачем не дотримано порядку дій, визначених статтею 33 Закону України «Про оренду землі» задля поновлення договору оренди земельної ділянки.

При цьому, посилання відповідача на своєчасне внесення орендних платежів після припинення договору оренди та укладення з КП «Комунальник» договору про надання послуг з вивезення побутових відходів №3850 від 25.09.2019, не впливає на право позивача за відсутності дотримання, визначеного законодавством порядку поновлення договору оренди земельної ділянки.

Стосовно вимоги позивача про скасування рішення Маріупольської міської ради від 26.02.2018 №7/39-3602 «Про поновлення строку оренди земельної ділянки по бульв.Меотиди, 21, в Лівобережному районі міста фізичній особі-підприємцю Булатову В.І.», суд зазначає наступне.

Маріупольська міська рада в особі секретаря листом від 22.10.2018 №26.4-56554-02 повідомила позивача про відсутність наміру поновлювати дію договору оренди земельної ділянки, яка знаходиться за адресою бул.Меотиди, 21, в Лівобережному районі міста Маріуполя. Вказаний лист, згідно списку №1 листів рекомендованих, який долучений до матеріалів відзиву на заяву, направлено 24.10.2018 на адресу ФОП Булатова В.І. Тобто, з порушенням місячного строку, встановленого ч. 5 ст. 33 Закону.

Суд зауважує, що відповідно до ст. 12 Земельного кодексу України (в редакції на 22.10.2018 р), питання розпорядження землями територіальних громад віднесено до повноважень міських рад, а не виконавчих органів.

Оспорюване рішення Маріупольської міської ради від 26.02.2018 №7/39-3602 «Про поновлення строку оренди земельної ділянки по бульв.Меотиди, 21, в Лівобережному районі міста фізичній особі-підприємцю Булатову В.І.» було прийнято відповідачем зі спливом п`яті місяців з моменту звернення орендаря із відповідною заявою про подовження строку дії договору оренди та зі спливом чотирьох місяців з моменту спливу строку дії договору, що є порушенням ч.5 та ч.6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі".

В обґрунтування рішення про відмову у поновленні строку оренди земельної ділянки відповідач посилається на те, що мають місце зауваження до проекту рішення Головного управління містобудування і архітектури міської ради від 30.11.2018 №30.5/40323, згідно яких відповідно до «Плану зонування території м.Маріуполя», затвердженого рішенням міської ради від 18.06.2013 №6/28-3210, земельна ділянка для функціонування торгівельного павільйону розташована в зоні транспортної інфраструктури ТР-2 (в межах «червоних» ліній бул.Меотиди), де розташування даного типу споруд не відноситься до допустимих видів використання земельних ділянок, а також розміщення торгівельного павільйону не відповідає Комплексній схемі розміщення тимчасових споруд та їх архітектурного типу для провадження підприємницької діяльності на території Лівобережного та Кальміуського районів, затвердженій рішенням Маріупольської міської ради від 23.12.2016 №7/14-1101.

За змістом статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 1950 року кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Норма п. 1 ст. 1 Протоколу сформульована комбіновано: перше речення забезпечує власникові "позитивну свободу" - право на мирне володіння майном; друге - "негативну свободу", тобто свободу від втручання в його права стосовно власного майна з боку третіх осіб (насамперед держави). Гарантоване першим реченням п. 1 ст. 1 Першого протоколу "право володіти своїм майном" означає визнання за власником повноти влади на здійснення будь-яких можливих дій, які не заборонені законом і які не порушують права третіх осіб стосовно свого майна. Друге речення п. 1 і п. 2 ст. 1 Першого протоколу визначає види втручання в дане право: позбавлення майна і контроль з боку держави за його використанням, відмінності між якими неодноразово виступали у якості предмету дослідження Європейським Судом з прав людини.

Розв`язуючи спірні відносини у даному випадку, дуже важливим є забезпечення справедливого балансу інтересів всіх учасників справи.

Частина 2 ст. 1 Першого протоколу наділяє державу правом забезпечувати виконання таких законів, які їй представляються необхідними для здійснення контролю над використанням власності відповідно до спільних інтересів або для забезпечення сплати податків або інших зборів або штрафів. Таким чином, необхідно дослідити наступні питання: чи переслідує держава законну мету забезпечення суспільних інтересів і чи є функціонування цього законодавства і здійснюваний за його допомогою контроль пропорційними переслідуваній меті. Вимога встановлення пропорційності покликана врахувати всі фактичні обставини справи для того, щоб реалізувати ідею соціальної справедливості в демократичному суспільстві. Такого висновку дійшов Європейський суд з прав людини під час розгляду справи "Джеймс та інші проти Об`єднаного Королівства" від 1986 року.

Як вбачається з обставин справи, підстава, на яку посилається відповідач, виникла з прийняттям Рішення про план зонування міста Маріуполь, тобто 18 червня 2013 року. Поряд із цим, договір оренди земельної ділянки був укладений 20 листопада 2013 року. Таким чином, обставина, на яку посилається відповідач, існувала на момент підписання ним спірного Договору.

Згідно з практикою Європейського Суду, наряду з критерієм пропорційності, яким повинна керуватися держава під час прийняття рішень, що стосуються мирного володіння особою своїм майном, невід`ємною частиною права на володіння майном є "правомірне очікування" щодо певного стану речей. "Правомірні очікування" виникають у особи, якщо нею було дотримано всіх вимог законодавства для отримання відповідного рішення уповноваженого органу, а тому вона мала всі підстави вважати, що таке рішення є дійсним та розраховувати на певний стан речей.

Проаналізувавши обставини справи крізь призму розуміння Європейським Судом права на мирне володіння своїм майном (Справа "Стретч проти Сполученого Королівства"), а також зіставивши це з чинним законодавством України, суд зазначає.

Обставина, на яку посилається відповідач у якості обґрунтування, фактично не є новою обставиною на момент закінчення терміну оренди спірної земельної ділянки, вона існувала також і на момент укладення спірного договору у 2013 році, проте на момент укладення спірного Договору така обставина не була перепоною для породження орендних відносин.

Відповідачем не надано жодного належного доказу розташування спірної земельної ділянки саме на території, на якій згідно з планом зонування міста не передбачено розташування споруд, зокрема не надано затвердженого Плану зонування міста. Зауваження Головного управління містобудування і архітектури міської ради від 30.11.2018 року № 30.5/40323, на які міститься посилання у рішенні відповідача від 26.02.2019 року № 7/39-3602, не може бути належним доказом, адже такий підрозділ знаходиться у підпорядкуванні відповідача. До того ж, до матеріалів справи не надані ці зауваження.

У відповідності до ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Проте, вказані документи не надані до матеріалів справи. Таким чином, суд зауважує, що відповідач не переконав суд та не довів належними доказами знаходження спірної земельної ділянки в зоні з обмеженими можливостями використання. У зв`язку з чим, суд зазначає, що у питанні законності прийнятого відповідачем рішення про відмову у пролонгації договору оренди, останній не навів мотивованих підстав для обмеження прав позивача на оренду конкретної земельної ділянки.

Рішення органів державної влади і місцевого самоврядування повинні бути прозорими та зрозумілими, особливо у випадках, що стосуються скасування попереднього рішення, за наслідками чого припиняють права відповідної особи. Здійснюючи функції в сфері надання земельної ділянки в оренду відповідно до положень Земельного кодексу України рада повинна була приймати рішення в межах законодавства. Тому особа мала обґрунтовані очікування щодо дотримання суб`єктом владних повноважень при прийнятті ним рішення вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України.

Встановлений Законом порядок укладання, подовження, припинення договорів оренди, покладає на учасників відносин певні зобов`язання, виконання яких забезпечує їх перебування юридичної визначеності. Порушення встановлених Законом строків реагування на пропозиції орендаря, а також необґрунтоване посилання на підстави відмови у оренді земельної ділянки, свідчить про недобросовісну поведінку відповідача, в умовах, коли відповідач є особою, яка розпоряджається майном комунальної власності постійно, тобто "професійно".

З огляд на зазначене, рішення Маріупольської міської ради від 26.02.2018 №7/39-3602 «Про поновлення строку оренди земельної ділянки по бульв.Меотиди, 21, в Лівобережному районі міста фізичній особі-підприємцю Булатову В.І.» підлягає скасуванню, а позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Підсумовуючи викладене, беручи до уваги порушення позивачем порядку поновлення договору оренди землі на новий строк, суд дійшов висновку, що позовна заява Фізичної особи-підприємця Булатова Василя Ідятовича підлягає задоволенню частково.

Судові витрати у відповідності до вимог ст.129 Господарського процесуального кодексу України стягуються з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 74, 76, 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

1.Позовну заяву Фізичної особи-підприємця Булатова Василя Ідятовича до Маріупольської міської ради про скасування рішення Маріупольської міської ради від 26.02.2018р. №7/39-3602 та визнання поновленим Договору земельної ділянки від 20.11.2013р, шляхом укладання додаткової угоди - задовольнити частково.

2. Скасувати рішення Маріупольської міської ради від 26.02.2018 №7/39-3602 «Про поновлення строку оренди земельної ділянки по бульв.Меотиди, 21, в Лівобережному районі міста фізичній особі-підприємцю Булатову В.І.».

3.В іншій частині заявлених вимог - відмовити.

4. Стягнути з Маріупольської міської ради (87500, Донецька область, м.Маріуполь, пр.Миру, 70, ) на користь Фізичної особи-підприємця Булатова Василя Ідятовича ( АДРЕСА_1 , код РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати по сплаті судового збору в сумі 2102,00грн.

5. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

6.Рішення може бути оскаржене в Східний апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку передбаченому розділом IV ГПК України з урахуванням приписів перехідних положень.

Суддя П.В. Демідова

У судовому засіданні 05.10.2021 проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення складено та підписано 11.10.2021.