РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.10.2021Справа № 910/12154/21
Суддя Господарського суду міста Києва Трофименко Т.Ю., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) представників сторін справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНАЙТЕД ФОРЕСТ"

до Державного видавництва "Преса України" Державного управління справами

про стягнення 66 929,76 грн,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНАЙТЕД ФОРЕСТ" до Державного видавництва "Преса України" Державного управління справами про стягнення 66 929,76 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано невиконанням відповідачем зобов`язання за договором поставки товару № 04012021 від 04.01.2021.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.08.2021 № 910/12154/21 позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

10.08.2021 через загальний відділ діловодства суду від позивача надійшло клопотання про долучення доказів на виконання вимог суду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.08.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/12154/21, вирішено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (без проведення судового засідання).

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Ухвала про відкриття провадження у справі № 910/12154/21 була надіслана на адреси сторін рекомендованим листом, що підтверджується поверненням на адресу суду рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення уповноваженим представникам позивача та відповідача.

Відповідно до статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Оскільки відповідач у встановлений строк не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, суд вважає, що справа може бути розглянута за наявними у ній матеріалами відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

04.01.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ЮНАЙТЕД ФОРЕСТ" (Постачальник) та Державним видавництвом "Преса України" Державного управління справами (Покупець) укладено договір поставки товару № 04012021 (надалі також - договір), згідно з п. 1.1. якого Постачальник зобов`язується поставляти і передавати у власність Покупцю поліграфічні матеріали в асортименті (далі іменується "товар"), а Покупець зобов`язується приймати цей товар та своєчасно здійснювати його оплату відповідно до умов Договору.

Згідно з п. 1.2 договору, найменування, одиниця виміру, кількість товару, що підлягає поставці за цимДоговором, ціна за одиницю товару, його часткове співвідношення (асортимент, сортамент, номенклатура), визначаються Специфікацією (надалі іменується "специфікація"), що є невід`ємним додатком до цього Договору. Специфікації підписуються Сторонами окремо для кожної партії товару, що поставляється за цим Договором. Специфікація на партію товару складається на підставі заявки Покупця.

Як встановлено у п. 2.1 Договору, поставка товару за цим Договором здійснюється по Специфікації, яка оформляється на підставі Заявки Покупця, яку (заявку) він направляє Постачальникові поштовим відправленням та/або факсимільним зв`язком та/або телеграмою з повідомленням про вручення тощо. Обсяг товару, що придбавається за цим Договором, визначається виходячи з потреб Покупця.

Строк поставки Товару визначається Сторонами та вказується у Специфікації. (п. 2.2 договору).

Як вказано у п. 2.4 договору, поставка здійснюється на умовах: DDP, склад Покупця - м. Київ, ул. Героїв Космосу, 8. Поставка товару здійснюється за рахунок та силами Постачальника.

Відповідно до п. 4.1 договору, Покупець оплачує поставлений Постачальником товар, що є предметом поставки за цим Договором, за ціною, передбаченою у Специфікації, яка додається до цього Договору та рахунку-фактури.

Згідно з п. 5.1 договору, розрахунки проводяться шляхом оплати Покупцем вартості поставленої партії товару протягом 21 (двадцяти одного) робочих днів після підписання Сторонами Акта прийому-передачі товару (накладну) на відповідну партію товару.

За порушення строків оплати вартості товару, Покупець сплачує Постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості неоплаченої партії Товару за кожний день прострочення. (п. 7.2 договору)

За приписами пунктів 10.1, 10.2 договору, цей Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та скріплення печатками Сторін.

Строк цього Договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 10.1 цього договору та закінчується «30» грудня 2021р. включно, але у будь-якому разі до повного виконання сторонами зобов`язань.

В межах договору сторонами підписано Специфікації № 7 від 12.03.2021, № 9 від 19.03.2021, № 8 від 19.03.2021, № 10 від 24.03.2021, № 12 від 12.05.2021, № 10 від 07.04.2021, № 1 від 04.01.2021, № 2 від 11.01.2021, № 3 від 09.02.2021, № 5 від 03.03.2021, № 6 від 11.03.2021.

На підтвердження виконання умов договору щодо поставки товару на суму 64 342,52 грн позивач надав суду, зокрема, видаткові накладні № КИ00012426 від 15.03.2021 на суму 5460,00 грн, № КИ00013891 від 22.03.2021 на суму 4374,89 грн, № КИ000138945 від 22.03.2021 на суму 2500,56 грн, № КИ00014846 від 26.03.2021 на суму 22 399,99 грн, № КИ00017596 від 12.04.2021 на суму 22 495,99 грн, № КИ00022734 від 14.05.2021 на суму 4328,53 грн, № КИ00024194 від 21.05.2021 на суму 2782,56 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що відповідач не здійснив оплату поставленого товару за вказаним накладними у повному обсязі, у зв`язку з чим у відповідача утворився борг перед позивачем у розмірі 64 342,52 грн. Окрім того, у зв`язку з простроченням відповідача позивач нарахував та заявив до стягнення 3% річних у розмірі 432,05 грн та пеню у розмірі 2155,49 грн.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд зазначає таке.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 ст. 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За приписами статей 692, 693 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором,- у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України).

Згідно зі статтями 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 64 342,52 грн, що підтверджується видатковими накладними № КИ00012426 від 15.03.2021 на суму 5460,00 грн, № КИ00013891 від 22.03.2021 на суму 4374,89 грн, № КИ000138945 від 22.03.2021 на суму 2500,56 грн, № КИ00014846 від 26.03.2021 на суму 22 399,99 грн, № КИ00017596 від 12.04.2021 на суму 22 495,99 грн, № КИ00022734 від 14.05.2021 на суму 4328,53 грн, № КИ00024194 від 21.05.2021 на суму 2782,56 грн, які оформлені належним чином та підписані уповноваженими представниками сторін.

Крім того, повноваження осіб Романчук О.І. на приймання поставленого товару за вказаними накладними від імені Державного видавництва "Преса України" Державного управління справами підтверджуються довіреностями на отримання матеріальних цінностей.

Однак, незважаючи на отримання товару, всупереч п. 5.1 договору щодо строку його оплати, відповідач не розрахувався з позивачем у повному обсязі на суму 64 342,52 грн.

Належних та достатніх доказів відповідно до статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження сплати відповідачем заборгованості перед позивачем у розмірі 64 342,52 грн до матеріалів справи не подано.

За наведених обставин суд зазначає, що відповідач порушив свої зобов`язання за договором, не здійснив оплату товару у повному обсязі, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість перед позивачем у розмірі 64 342,52 грн, факт існування якої належним чином доведений та відповідачем не спростований.

Отже, за наведених обставин суд доходить висновку, що позовні вимоги про стягнення основного боргу в розмірі 64 342,52 грн підлягають задоволенню.

Крім того, позивач також заявив до стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 432,05 грн за загальний період прострочки з 05.04.2021 по 16.07.2021.

Пунктом 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитору зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом) не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові. Сторони договору можуть зменшити або збільшити передбачений законом розмір процентів річних. (п.п. 4.1, 4.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» №14 від 17.12.2013).

Перевіривши розрахунки 3% річних, суд зазначає, що позивачем неправильно визначено початок періоду прострочення відповідача за кожною накладною, оскільки не враховано, що строк оплати товару - 21 робочий день після підписання накладної, а не календарний.

Отже, за самостійним розрахунком суду, з урахуванням правильного періоду прострочення відповідача, стягненню з останнього підлягають 3 % річних у розмірі 379,60 грн.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення пеню у розмірі 2155,49 грн за загальний період прострочення з 05.04.2021 по 16.07.2021.

Згідно з приписами ст. ст. 216 - 218 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій. Господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. Господарські санкції застосовуються в установленому законом порядку за ініціативою учасників господарських відносин. Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України).

При цьому, щодо пені за порушення грошових зобов`язань застосовується припис частини шостої статті 232 ГК України. Даним приписом передбачено не позовну давність, а період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін. (п. 2.5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» №14 від 17.12.2013).

Як встановлено у п. 7.2 договору, за порушення строків оплати вартості товару, Покупець сплачує Постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості неоплаченої партії Товару за кожний день прострочення.

Перевіривши розрахунок пені, суд зазначає, що позивачем неправильно визначено початок періоду прострочення відповідача за кожною накладною, оскільки не враховано, що строк оплати товару - 21 робочий день після підписання накладної, а не календарний.

Отже, за самостійним розрахунком суду, з урахуванням правильного періоду прострочення відповідача, стягненню з останнього підлягає пеня у розмірі 1897,46 грн.

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати на правову допомогу покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236 - 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного видавництва "Преса України" Державного управління справами (просп. Перемоги, 50, м. Київ, 03047, ідентифікаційний код 05905668) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНАЙТЕД ФОРЕСТ" (вул. Автозаводська, 72-А, м. Київ, 04114, ідентифікаційний код 22902499) борг у розмірі 64 342,22 грн, 3 % річних у розмірі 379,60 грн, пеню у розмірі 1897,46 грн та судовий збір у розмірі 2259,50 грн.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 11.10.2021

Суддя Т. Ю. Трофименко