ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" вересня 2021 р. Справа № 924/598/21

м. Хмельницький

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Музики М.В., за участю секретаря судового засідання Устінової А.П., розглянувши справу

за позовом комунального підприємства "Агенція муніципальної нерухомості", м. Хмельницький

до фізичної особи-підприємця Радецької Людмили Вілінівни, м. Хмельницький

про виселення з нежитлового приміщення загальною площею 117,1 кв.м., що розташоване за адресою: м. Хмельницький, Старокостянтинівське шосе, 17/1, та передання його по акту приймання-передачі балансоутримувачу,

за участю представників сторін:

позивача: Возовик С.Л. - згідно довіреності №548 від 10.08.2021 року;

відповідача: Журба М.В. - згідно ордеру №1016362 від 02.09.2021 року; Радецька Л.В.;

ВСТАНОВИВ:

позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить виселити ФОП Радецьку Л.В. з нежитлового приміщення загальною площею 117,1 кв.м., що розташоване за адресою: м. Хмельницький, Старокостянтинівське шосе, 17/1, та передати його по акту приймання-передачі балансоутримувачу. Вимоги мотивує тим, що термін дії договору від 30.10.2019 року, що був підставою користування відповідачкою спірним приміщенням, закінчив свою дію 30.10.2020 року, проте, ФОП Радецька Л.В. станом на даний час не виконала свого зобов`язання з повернення орендованого майна.

Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 14.06.2021 року відкрито провадження у справі за позовом міського комунального підприємства по утриманню нежитлових приміщень комунальної власності, м. Хмельницький (перейменовано згідно рішення Хмельницької міської ради від 21.04.2021 року на комунальне підприємство "Агенція муніципальної нерухомості", м. Хмельницький) до фізичної особи-підприємця Радецької Людмили Вілінівни, м. Хмельницький про виселення з нежитлового приміщення загальною площею 117,1 кв.м., що розташоване за адресою: м. Хмельницький, Старокостянтинівське шосе, 17/1, та передання його по акту приймання-передачі балансоутримувачу, призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 02.09.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Повноважний представник позивача під час судового розгляду спору позов підтримав, наполягає на його задоволенні.

Представник відповідача в судовому засіданні та у наданому суду відзиві на позовну заяву просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог. Вимоги мотивує тим, що станом на момент передання орендованого майна в оренду (29.10.2004 року), оцінка майна становила 89600,00 грн. В подальшому, при укладенні договору оренди від 26.07.2006 року, за рахунок поліпшення стану орендованого майна відповідачем, вартість майна становила 155160,00 грн.; згідно договору від 27.08.2012 року - 344794,00 грн.; договору від 31.07.2015 року - 369789,00 грн.; договору від 08.02.2016 року - 371965,00 грн.; договору від 31.01.2019 року - 1042190,00 грн.; договору від 02.05.2019 року - 1081116,00 грн. Так, відповідачем добросовісно, починаючи з 2004 року по 2020 рік виконувались всі умови договору та вносилась орендна плата. Окрім того, відповідач неодноразово звертався до позивача з метою продовження договору оренди, оскільки ним було проведено за власні кошти капітальний ремонт орендованого приміщення, проте, позивач у рішенні від 27.08.2020 року відмовив в задоволенні клопотань ФОП Радецької Л.В. щодо продовження договору оренди. Наголошує на відсутності будь-яких підстав для відмови у клопотаннях, відтак, ФОП Радецька Л.В. відкрито та безперешкодно використовує орендоване приміщення, своєчасно сплачує орендну плату, що, на переконання відповідача, свідчить про продовження договору оренди згідно ч. 1 ст. 764 ЦК України.

Додатково зазначає, що з серпня 2020 року орендодавцем вчиняються дії з метою перешкоджання відповідачу здійснювати підприємницьку діяльність шляхом прийняття відмов у продовженні та укладанні договорів оренди, а 03.11.2020 року позивачем було подано заяву про виселення відповідача з нежитлового приміщення, яку за заявою КП "Агенція муніципальної нерухомості" залишено без розгляду, що вважає тиском на підприємця.

Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Виконавчий комітет Хмельницької міської ради у листі від 16.03.2004 року повідомив ФОП Радецьку Л.В. щодо неможливості передання в оренду приміщення по Старокостянтинівському шосе, 17/1 по причині занедбаного стану останнього.

Рішенням виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 09.09.2004 року дозволено управлінню комунального майна передати в оренду приміщення комунальної власності строк на 11 місяців - приватному підприємцю Радецькій Людмилі Вілінівні приміщення по Старокостянтинівському шосе, 17/1 загальною площею 117,6 кв.м., в тому числі: 100,6 кв.м. під швейне ательє та 17,0 кв. м. під перукарню. На підставі вказаного рішення 29.10.2004 року укладено відповідний договір оренди.

ФОП Радецькій Л.В. 26.07.2006 року передано приміщення по Старокостянтинівському шосе, 17/1, площею 117,6 кв.м. на термін до 25.08.2010 року; згідно договору від 27.08.2012 року - до 27.07.2015 року; згідно договору від 31.07.2015 року - до 31.01.2016 року; згідно договору від 08.02.2016 року - до 08.01.2019 року; згідно договору від 31.01.2019 року - до 30.04.2019 року; згідно договору від 02.05.2019 року - до 01.08.2019 року.

Виконавчий комітет Хмельницької міської ради рішенням №898 від 26.12.2013 року погодив проектно-кошторисну документацію на проведення капітального ремонту орендованого нерухомого майна комунальної власності, а саме нежитлового приміщення по Старокостянтинівському шосе, 17/1, площею 117, 1 кв.м., яке орендується фізичною особою-підприємцем Радецькою Л.В., на проведення робіт, зазначених в акті обстеження від 31.08.2012 року, на суму 88,090 тис. грн. ( з ПДВ).

30.10.2019 року між виконавчим комітетом Хмельницької міської ради (орендодавець), від імені якої діє управління комунального майна Хмельницької міської ради, фізичною особою-підприємцем Радецькою Людмилою Вінілівною (орендар) та міським комунальним підприємством по утриманню нежитлових приміщень комунальної власності (отримувач коштів, балансоутримувач), на виконання рішення міськвиконкому від 22.08.2019 року №687, укладено договір оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста Хмельницького (далі - договір).

Згідно п. 1.1. договору орендодавець, балансоутримувач передає, а орендар приймає в строкове платне користування майно - нежитлове приміщення загальною площею 117,1 кв.м, розміщене за адресою: м. Хмельницький, вул. Старокостянтинівське шосе, 17/1, розташоване на першому поверсі п`ятиповерхової будівлі, яке перебуває на балансі міського комунального підприємства по утриманню нежитлових приміщень комунальної власності, вартість якого встановлена за результатами проведення незалежної оцінки і становить відповідно до Звіту про оцінку майна 1081116,00 грн. станом на 31.08.2019р. Майно передається в оренду: 89,1 кв.м. під швейне ательє по ремонту та пошиттю одягу за індивідуальним замовленням та 28,0 кв.м. під перукарню строком на один рік з 30.10.2019 року по 30.10.2020 року.

Згідно п. 2.1. договору орендар вступає в строкове платне користування майном у термін, указаний в договорі.

У разі припинення, розірвання, відмови від договору майно повертається орендарем балансоутримувачу. Орендар повертає майно аналогічно порядку, встановленому при передачі майна орендарю цим договором. Майно вважається поверненим з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі (п. 2.3. договору).

Пунктом 2.4. договору визначено, що обов`язок по складанню акта приймання-передачі покладається на сторону, яка передає майно іншій стороні договору.

Відповідно до п. 3.1. договору орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку та розподілу орендної плати за комунальне майно територіальної громади міста Хмельницького, затвердженої рішенням міської ради № 11 від 30.10.2013р. (із змінами), згідно з розрахунком за місяць оренди - жовтень 2019 року: 1081116,00/117,1*89,1*0,05*1,007/12 = 3451,53 грн.; 1081116,00/117,1*28,0*0,06*1,007/12 = 1301,59 грн.;

- вартість орендованого майна, встановлена за результатами проведення незалежної оцінки (експертним шляхом) 1081116,00 грн. станом на 31.08.2019р.;

- орендна ставка нерухомого майна - 5%; 6%;

- індекс інфляції з дати проведення оцінки (з 31.08.2019 року до 30.10.2019 року) - 1,007.

Сума орендної плати за жовтень 2019 року - 4753,12 грн. (без ПДВ, без врахування індексу інфляції за жовтень 2019 року, з врахуванням індексу інфляції за вересень 2019 року).

Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному чинним законодавством України (п. 3.2. договору).

У відповідності до умов п. 5.10. договору оренди у разі припинення, розірвання або відмови орендодавця від договору в 5 - денний термін орендар зобов`язується повернути балансоутримувачу орендоване майно у належному стані, не гіршому ніж на момент передачі його в оренду, з врахуванням нормального фізичного зносу, та відшкодувати балансоутримувачу (отримувачу коштів) збитки у разі погіршення стану або втрати (повної або часткової) орендованого майна з вини орендаря.

Як передбачено п. 9.1. договору, за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України та цим договором.

Дія даного договору можу бути продовжена за заявою орендаря відповідно до рішень органів місцевого самоврядування та чинного законодавства України. З заявою про продовження оренди орендар має звернутись не пізніше ніж за 4 місяці до закінчення терміну дії договору оренди (п. 10.7. договору).

Відповідно до п. 10.10. договору чинність цього договору припиняється внаслідок, зокрема, закінчення строку, на який його укладено.

Договір підписаний сторонами та скріплений їхніми печатками.

Орендоване приміщення 26.08.2010 року прийнято відповідачем на підставі акту приймання-передачі.

Згідно довідки від 30.07.2020 року УМК "Проскурівська", заборгованість за послуги з управління майном у ФОП Радецької Л.В. відсутня; згідно довідки від 01.07.2020 року МКП "Хмельницькводоканал" про розмір заборгованості за водопостачання та водовідведення, у ФОП Радецької Л.В. заборгованості немає; згідно довідки від 30.07.2020 року МКП "Хмельницьктеплокомуненерго" заборгованість за спожиту теплову енергію у ФОП Радецької Л.В. немає.

ФОП Радецька Л.В. у заяві від 30.07.2020 року просить Хмельницького міського голову продовжити договір оренди від 30.10.2019 року на 2 роки 11 місяців.

Рішенням виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 27.08.2020 року відмовлено ФОП Радецькій Л.В. у продовженні договору оренди нежитлового приміщення загальною площею 117,1 кв.м. по вул. Старокостянтинівське шосе, 17/1 від 30.10.2019 року; зобов`язано міське комунальне підприємство по утриманню нежитлових приміщень комунальної власності вжити заходів щодо звільнення ФОП Радецькою Л.В., після припинення договору оренди, майна комунальної власності - нежитлового приміщення загальною площею 117,1 кв.м. по вул. Старокостянтинівське шосе, 17/1 у м. Хмельницькому.

ФОП Радецька Л.В. звернулась до Хмельницького міського голови з заявою від 27.08.2020 року про винесення на розгляд сесії Хмельницької міської ради питання продовження договору оренди на приміщення площею 117,1 кв.м. за адресою: вул. Старокостянтинівське шосе, 17/1, на 10 років.

05.11.2020р. на адресу господарського суду Хмельницької області надійшла позовна заява Міського комунального підприємства по утриманню нежитлових приміщень комунальної власності м. Хмельницький до Фізичної особи - підприємця Радецької Людмили Вілінівни м. Хмельницький про виселення з нежитлового приміщення загальною площею 117,1кв.м., що розташоване за адресою: м. Хмельницький, вул. Старокостянтинівське шосе, 17/1 та передачу його по акту приймання-передачі балансоутримувачу - міському комунальному підприємству по утриманню нежитлових приміщень комунальної власності, яка ухвалою суду від 02.03.2021 року залишена без розгляду за клопотанням позивача.

22.02.2021 року ФОП Радецька Л.В. звернулась до Хмельницького міського голови з заявою щодо скасування рішення міської ради від 27.08.2020 року про відмову в продовженні договору оренди та прийняття нового рішення про продовження договору оренди на 5 років.

Із заявами про продовження договору оренди відповідач зверталась до Хмельницького міського голови також 29.10.2020 року та 18.03.2021 року; у заяві від 02.07.2021 року просить внести зміни в рішення виконавчого комітету від 22.08.2019 року в частині строку оренди та укласти додаткову угоду.

Позивач звернувся 02.06.2021 року до відповідача із претензією про повернення майна комунальної власності від 31.05.2021 року, у якій просить терміново - до 03.06.2021 року звільнити орендоване приміщення по вул. Старокостянтинівське шосе, 17/1, та повернути його балансоутримувачу.

Проте, у зв`язку з невиконанням відповідачем вимог позивача в добровільному порядку, останній звернувся з даним позовом до суду.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Відповідно до ч.2 ст.4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Приписами статті 19 Конституції України визначено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством (ч. 1). Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ч. 2).

Імператив зазначеного конституційного положення встановлює обов`язок органів державної влади та їх посадових осіб дотримуватись принципу законності при здійсненні своїх повноважень, що забезпечує здійснення державної влади за принципом її поділу.

Частиною третьою статті 24 Закону України "Про місцеве самоврядування" передбачено, що органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Статтею 11 ЦК України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

В силу норм статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно із ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 7 статті 179 Господарського кодексу України (надалі - ГК України) передбачено, що господарські договори укладаються за правилами, встановленими ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Матеріалами справи стверджується, що 30.10.2019 року між сторонами у справі та виконавчим комітетом Хмельницької міської ради укладено договір оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста Хмельницького, за умовами якого відповідачу передано в оренду комунальне майно - нежитлове приміщення загальною площею 117,1 кв.м, розміщене за адресою: м. Хмельницький, вул. Старокостянтинівське шосе, 17/1, розташоване на першому поверсі п`ятиповерхової будівлі, строком на один рік з 30.10.2019 року по 30.10.2020 року.

Приписами ч.ч. 1-3 ст. 283 ГК України встановлено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. У користування за договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або цілісний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ). Об`єктом оренди можуть бути, зокрема, державні та комунальні підприємства або їх структурні підрозділи як цілісні майнові комплекси, тобто господарські об`єкти із завершеним циклом виробництва продукції (робіт, послуг), відокремленою земельною ділянкою, на якій розміщений об`єкт, та автономними інженерними комунікаціями і системою енергопостачання; нерухоме майно (будівлі, споруди, приміщення).

Відповідно до ст.759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно із ч.ч.1, та 2 ст.763 ЦК України договір найму укладається на строк, встановлений договором. Якщо строк найму не встановлений, договір найму вважається укладеним на невизначений строк. Кожна із сторін договору найму, укладеного на невизначений строк, може відмовитися від договору в будь-який час, письмово попередивши про це другу сторону за один місяць, а у разі найму нерухомого майна - за три місяці. Договором або законом може бути встановлений інший строк для попередження про відмову від договору найму, укладеного на невизначений строк.

03.10.2019 Верховною Радою України прийнято закон "Про оренду державного та комунального майна" № 157-ІХ, яким визнано таким, що втратив чинність, Закон України "Про оренду державного та комунального майна" від 10.04.1992 з дня введення в дію цього Закону (з 01.02.2020 року).

Вказаний Закон є спеціальним та таким, що регулює правові, економічні та організаційні відносини, пов`язані з передачею в оренду майна, що перебуває в державній та комунальній власності, майна, що належить Автономній Республіці Крим, а також передачею права на експлуатацію такого майна; майнові відносини між орендодавцями та орендарями щодо господарського використання майна, що перебуває в державній та комунальній власності, майна, що належить Автономній Республіці Крим. Дія цього Закону не поширюється на відносини концесії державного та комунального майна.

Відповідно до п. 2 Прикінцевих та перехідних положень вказаного Закону договори оренди державного або комунального майна, укладені до набрання чинності цим Законом, продовжуються в порядку, передбаченому законодавством, яке діяло до дати набрання чинності цим Законом, до дати, яка наступить раніше: набрання чинності рішенням Кабінету Міністрів України чи рішенням представницького органу місцевого самоврядування (щодо договорів оренди комунального майна, розташованого в межах відповідної територіальної громади), передбаченим абзацом п`ятим частини другої статті 18 цього Закону, або 1 липня 2020 року. Після настання однієї з дат, яка відповідно до цього пункту наступить раніше, але у будь-якому випадку не раніше дня введення в дію цього Закону, договори оренди продовжуються в порядку, визначеному цим Законом.

Договори оренди державного та комунального майна, укладені до набрання чинності цим Законом, зберігають свою чинність та продовжують діяти до моменту закінчення строку, на який вони були укладені.

Статтею 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" ( в редакції на час закінчення дії договору оренди) передбачено, що продовження договорів оренди здійснюється за результатами проведення аукціону, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Без проведення аукціону можуть бути продовжені договори, які: укладені та продовжуються вперше, за умови, якщо строк оренди за такими договорами становить п`ять років або менше; укладені без проведення аукціону з установами, організаціями, передбаченими частиною першою статті 15 цього Закону; укладені без проведення аукціону з підприємствами, установами, організаціями, передбаченими частиною другою статті 15 цього Закону відповідно до вимог статті 15 цього Закону, крім випадків, передбачених абзацами одинадцятим та дванадцятим частини другої статті 15 цього Закону; укладені з підприємствами, установами, організаціями, що надають соціально важливі послуги населенню, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, додатковий перелік яких може бути визначений представницькими органами місцевого самоврядування згідно із законодавством.

Договори оренди можуть бути продовжені на той самий строк, на який вони були укладені, на підставі заяви орендаря про продовження договору, поданої орендодавцю не пізніше ніж за три місяці до закінчення строку дії договору оренди. Рішення про продовження договору оренди державного майна, передбаченого частиною другою цієї статті, і рішення про відмову у продовженні договору оренди державного майна приймаються орендодавцем.

Рішення про продовження договору оренди комунального майна, передбаченого частиною другою цієї статті, та рішення про відмову у продовженні договору оренди комунального майна приймаються орендодавцем або представницьким органом місцевого самоврядування чи визначеними ним органами у випадках, встановлених рішенням представницького органу місцевого самоврядування.

За положеннями п. 1.1. договору він укладений строком на один рік по 30.10.2020 року. Водночас, у п. 10.7. договору передбачено можливість продовження дії даного договору за заявою орендаря відповідно до рішень органів місцевого самоврядування та чинного законодавства України; з заявою про продовження оренди орендар має звернутись не пізніше ніж за 4 місяці до закінчення терміну дії договору оренди.

30.07.2020 року та 27.08.2020 року відповідач зверталась до орендодавця з пропозицією продовження орендних правовідносин щодо приміщення площею 117,1 кв.м. по вул. Старокостянтинівське шосе, 17/1. Виконавчим комітетом Хмельницької міської ради розглянуто відповідне звернення ФОП Радецької Л.В. та прийнято рішення №638 від 27.08.2020 року про відмову в продовженні договору оренди нежитлового приміщення загальною площею 117, 1 кв.м. по вул. Старокостянтинівське шосе, 17/1, від 30.10.2019 року.

Відповідно до ст.764 ЦК України, якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Аналогічні положення містить ч. 4 ст. 284 ГК України, відповідно до якої строк договору оренди визначається за погодженням сторін. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення строку дії договору він вважається продовженим на такий самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Протягом місяця після закінчення дії договору позивач висловив заперечення щодо користування відповідачем орендованим приміщенням шляхом звернення до суду з позовом про виселення ФОП Радецької Л.В. (03.11.2020 року). Вказаним, а також рішенням виконавчого комітету Хмельницької міської ради №638 від 27.08.2020 року спростовуються заперечення ФОП Радецької Л.В. щодо продовження дії договору на тих самих умовах у зв`язку з користуванням приміщенням після закінчення терміну оренди.

Нормами частини 2 статті 291 Господарського кодексу України та статті 24 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" встановлено, що договір оренди припиняється в разі, в тому числі, закінчення строку, на який його було укладено.

Відтак, суд приходить до висновку про припинення дії договору 30.10.2019 року у зв`язку з закінченням строку, на який його укладено.

Заперечення відповідача щодо здійснення капітального ремонту приміщення не спростовують висновку про припинення дії договору, а твердження про перешкоджання позивачем у здійсненні відповідачем підприємницької діяльності є припущенням; водночас, рішення виконавчого комітету Хмельницької міської ради №638 від 27.08.2020 року про відмову в продовженні договору оренди нежитлового приміщення загальною площею 117, 1 кв.м. по вул. Старокостянтинівське шосе, 17/1, від 30.10.2019 року, є чинним; доказів його скасування або оскарження ФОП Радецькою Л.В. суду не надано.

Частиною 1 статті 25 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" регламентовано, що у разі припинення договору оренди орендар зобов`язаний протягом трьох робочих днів з дати припинення договору повернути орендоване майно в порядку, визначеному договором оренди.

Аналогічно згідно ч. 1 ст. 785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

У п. 5.10 договору оренди також передбачено, що у разі припинення, розірвання або відмови орендодавця від договору в 5 - денний термін орендар зобов`язується повернути балансоутримувачу орендоване майно у належному стані, не гіршому ніж на момент передачі його в оренду, з врахуванням нормального фізичного зносу, та відшкодувати балансоутримувачу (отримувачу коштів) збитки у разі погіршення стану або втрати (повної або часткової) орендованого майна з вини орендаря.

При цьому, обов`язок по складанню акта приймання-передачі покладається на сторону, яка передає майно іншій стороні договору (п. 2.4. договору).

Відповідно до ч. 2 ст. 795 ЦК України повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору.

Учасниками справи не надано суду доказів повернення орендованого майна за спірним договором по акту приймання-передачі (що також не заперечується відповідачем), строк дії якого закінчився.

Згідно зі ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України: доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили (ст. 86 ГПК України).

Відповідно до положень ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Надаючи правову оцінку належності обраного зацікавленою особою способу захисту, судам належить зважати і на його «ефективність» з точки зору ст. 13 Конвенції. Так, у рішенні від 15 листопада 1996 року у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань. Крім того, Суд указав на те, що за деяких обставин вимоги ст. 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.

Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Норми ст.16 ЦК України та ст.20 ГК України визначають способи захисту цивільних прав та інтересів. До таких способів віднесено, зокрема, примусове виконання обов`язку в натурі, присудження до виконання обов`язку в натурі. Отже, якщо орендар не звільнив орендоване приміщення після розірвання договору оренди, позовна вимога орендодавця про його виселення як примусове виконання обов`язку в натурі відповідає приписам ст. 16 ЦК України, ст. 20 ГК України.

За таких обставин, вимога позивача про виселення в контексті зазначених норм відповідає способу судового захисту, передбаченого ст.16 Цивільного кодексу України, що полягає у спонуканні відповідача до виконання зобов`язання з повернення орендованого майна (аналогічний висновок Верховного Суду викладений у постанові від 19.06.2018р. у справі №914/296/17).

Відтак, встановивши факт припинення дії договору оренди у зв`язку із закінченням строку, на який його укладено, та враховуючи те, що у відповідача відсутні правові підстави займати спірне нежитлові приміщення, суд дійшов висновку про обґрунтованість та правомірність позовних вимог про виселення ФОП Радецької Л.В. зі спірного нежитлового приміщення, а, отже, про задоволення позову комунального підприємства "Агенція муніципальної нерухомості", м. Хмельницький до фізичної особи-підприємця Радецької Людмили Вілінівни, м. Хмельницький про виселення з нежитлового приміщення загальною площею 117,1 кв.м., що розташоване за адресою: м. Хмельницький, Старокостянтинівське шосе, 17/1, та передання його по акту приймання-передачі балансоутримувачу.

Витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача у зв`язку з задоволенням позову.

Керуючись ст.ст. 2, 12, 20, 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

позов комунального підприємства "Агенція муніципальної нерухомості", м. Хмельницький до фізичної особи-підприємця Радецької Людмили Вілінівни, м. Хмельницький про виселення з нежитлового приміщення загальною площею 117,1 кв.м., що розташоване за адресою: м. Хмельницький, Старокостянтинівське шосе, 17/1, та передання його по акту приймання-передачі балансоутримувачу, задовольнити.

Виселити фізичну особу-підприємця Радецьку Людмилу Вілінівну ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) з нежитлового приміщення загальною площею 117,1 кв.м., що розташоване за адресою: м. Хмельницький, Старокостянтинівське шосе, 17/1, та передати його по акту приймання-передачі балансоутримувачу - комунальному підприємству «Агенція муніципальної нерухомості» (29000, м. Хмельницький, вул. Кам`янецька, 2, код 30579655).

Видати наказ.

Стягнути з фізичної особи-підприємця Радецької Людмили Вілінівни ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) на користь комунального підприємства «Агенція муніципальної нерухомості» (29000, м. Хмельницький, вул. Кам`янецька, 2, код 30579655) 2270,00 грн. (дві тисячі двісті сімдесят грн. 00 коп.) витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 04.10.2021 року

Суддя М.В. Музика

Веб-адреса рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням: http://reyestr.court.gov.ua/

Віддрук. у 3 прим.: 1 - до справи; 2 - позивачу (29000, м. Хмельницький, вул. Кам`янецька, 2) - рек. з пов. про вручення; 3 - відповідачу (29000, м. Хмельницький, Старокостянтинівське шосе, 7А, кв. 21) - рек. з пов. про вручення