номер провадження справи 4/98/21
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
27.09.2021 Справа № 908/2021/21
м.Запоріжжя Запорізької області
Суддя господарського суду Запорізької області Зінченко Н.Г., розглянувши заяву Фізичної особи-підприємця Ваніна Сергія Івановича про ухвалення додаткового рішення у справі № 908/2021/21
за позовом: Фізичної особи-підприємця Ваніна Сергія Івановича, ( АДРЕСА_1 ), представник позивача адвокат Кравцов Андрій Віталійович, ( АДРЕСА_2 )
За участю представників сторін:
Від позивача - не з`явився;
від відповідача - Желтобрюхов В.В., ордер серія АР №1054190 від 13.07.2021.
13.07.2021 до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Фізичної особи-підприємця Ваніна Сергія Івановича до Комунального підприємства "Тепловодоканал" Енергодарської міської ради про зобов`язання прийняти товар та стягнення 80 821, 00,00 грн. за Договором поставки №153-20 від 28.08.2020.
Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподіл судової справи між суддями від 13.07.2021 справу № 908/2021/21 за вищевказаною позовною заявою розподілено судді Зінченко Н.Г.
Ухвалою господарського суду Запорізької області від 19.07.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №908/2021/21, присвоєно справі номер провадження 4/98/21. Ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
Рішенням господарського суду Запорізької області від 09.09.2021 позовні вимоги задоволені частково, зобов`язано Комунальне підприємство "Тепловодоканал" Енергодарської міської ради прийняти у відповідності до умов договору поставки №153-20 від 28.08.2020 від Фізичної особи-підприємця Ваніна Сергія Івановича товар за кодом товар за кодом: ДК 021:2015 " 42910000-8" - Апарати для дистилювання, фільтрування чи ректифікації (ДК 021:2015 " 42912330-4" Апарати для очищення води (фільтри грубої очистки фланцеві)) асортимент, найменування, технічні характеристики, кількість та ціна якого визначається згідно з Технічною специфікацією, яка є Додатком №1 до цього Договору, у визначеному договором місці поставки: Україна, 71502, Запорізька обл., місто Енергодар, вулиця Курчатова, будинок 1, прим. 8, протягом 14 календарних днів з дня набрання чинності рішення суду та оплатити його вартість у відповідності до умов Договору поставки №153-20 від 28.08.2020. Стягнуто з відповідача на користь позивача 2270 грн. 00 коп. судового збору.

17.09.2021 до господарського суду Запорізької області надійшла заява Фізичної особи-підприємця Ваніна Сергія Івановича №13-09/21-01 від 13.09.2021 (вх. № 1924/08-08/21 від 17.09.2021) про ухвалення додаткового рішення у справі № 908/2021/21 в частині розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно Витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 17.09.2021 заяву про ухвалення додаткового рішення у справі № 908/2021/21 розподілено судді Зінченко Н.Г.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 20.09.2021, прийнято заяву про ухвалення додаткового рішення до розгляду, судове засідання призначено на 27.09.2021.

Представник позивача в судове засідання не звився, про причини неявки суд не повідомив. Про час та місце розгляду заяви повідомлений належним сином, у відповідності до норм господарсько процесуального кодексу України.

В судовому засіданні 27.09.2021 представник відповідача надав заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, в яких зокрема відповідач зазначив, що позивачем заявлено до стягнення витрати, які в розумінні ст. ст. 123, 126, 129 ГПК України не можна віднести до судових витрат на професійну правничу допомогу, оскільки як зазначено в акті №9 від 08.07.2021, адвокатом здійснено правничу допомогу протягом 02.12.2020- 31.12.2021, проте до суду позивач звернувся лише 07.07.2021 -08.07.2021, тобто через сім місяців з моменту надання адвокатом зазначених послуг. Однак, зазначені послуги надані адвокатом не у зв`язку із наданням правничої допомоги у суді, а пов`язані із виконанням зобов`язань позивача за господарським договором, а тому витрати у сумі 1 000,00 грн. та 3 000,00 грн. не можна вважати судовими. Просив відмовити в задоволенні заяви.

Суд, дослідивши заяву Фізичної особи-підприємця Ваніна Сергія Івановича про ухвалення додаткового рішення у справі № 908/2021/21, вважає за можливе її задовольнити частково, у зв`язку з наступним.

Приписами пункту 3 частини 1 статті 244 ГПК України встановлено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Частиною 2 статті 244 ГПК України передбачено, що заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Положеннями частини 3 статті 244 ГПК України, зокрема, визначено, що додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Відповідно до статті 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частини 1, 2 ч. 2 статті 126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (п. 4 ст. 126 ГПК України).

У разі недотримання вимог частини четвертої статті 126 ГПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторонищодо неспівмірності заявлених іншою стороною витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд з огляду на принципи диспозитивності та змагальності не може вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Вказане узгоджується з правовою позицією, викладеною у постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та від 22.11.2019 у справі № 910/906/18.

Положеннями частини 8 статті 129 ГПК України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Пунктом 1 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що адвокат - це фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.

Зі змісту ст. і ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у п. 95 рішення у справі "Баришевський проти України"" від 26.02.2015, п.,п. 34-36 рішення у справі "Гімайдуліна і інших проти України" від 10.12.2009, п. 80 рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006, п. 88 рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004 заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Судом встановлено, що позивачем дотримані вимоги частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, а саме: - позивачем здійснено звернення до суду із заявою про розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду; - докази понесення витрат пов`язаних із розглядом справи позивачем подані в межах строку, тобто, протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

У рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19 жовтня 2000 року у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece, заява № 31107/96) ЄСПЛ вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з «гонораром успіху». ЄСПЛ указав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними (§ 55).

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово вказувала у постановах від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, від 12.05.2020 у справі №904/4507/18 на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Відповідно до ч.5 ст. 129 ГПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати із розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значенням справи для сторін, тощо; 3) поведінку сторін під час розгляду справи, що призвели до затягування розгляду справи: 4) дій сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом.

В підтвердження витрат на послуги адвоката в сумі 7 000,00 грн., позивачем додано до матеріалів справи: копію договору про надання правової допомоги №07-10/20 від 07.10.2020, додаткову угоду №6 від 02.12.2020 до Договору про надання правової допомоги №07-10/20 від 07.10.2020, договір про співробітництво №22-10/20 від 22.10.2020, Ордер на надання правової допомоги Серія ЗП №095675 від 02.12.2020. Також, подано платіжне доручення № від 12.07.2021 на суму 7 000,00 грн., що підтверджує понесення (оплату) позивачем витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Детальний опис робіт (наданих послуг) викладений в Акті № 9 від 08.07.2021 приймання-передачі наданої правової допомоги (наданих послуг) до договору про надання правової допомоги №07-10/20 від 07.10.2020.

При визначенні виду робіт та їх вартості в Акті № 9 від 08.07.2021 на підставі Договору про надання правової допомоги №07-10/20 від 07.10.2020 зазначено:

- консультація усна з вивченням документів (02.12.2020) - 1000, 00 грн.;

- представництво інтересів Клієнта у підприємстві (Комунальне підприємство «Тепловодокапал» Енергодарської міської ради, участь в переговорах, участь в процедурі постачання товару за Договором №153-20 від 28.08.2020 (02.12.2020 - 31.12.2020) - 3000, 00 грн.;

- підготовка, складання та направлення позовної заяви до Господарського суду Запорізької області про зобов`язання прийняти товар за договором та стягнення вартості товару в сумі 80 821, 00 грн. (07.07.2021 - 08.07.2021) - 3000, 00 грн.

Щодо включення такої послуги як консультація усна з вивченням документів (02.12.2020), суд зазначає, що така послуга надана адвокатом 02.12.2020, при цьому звернення до суду з позовом щодо спірних правовідносин відбулось у липні 2021 р., встановити чого саме стосувалась вказана консультація та чи має це відношення до предмету спору з поданих документів не є можливим.

Стосовно таких видів робіт, як представництво інтересів Клієнта у підприємстві (Комунальне підприємство «Тепловодокапал» Енергодарської міської ради, участь в переговорах, участь в процедурі постачання товару за Договором №153-20 від 28.08.2020 (02.12.2020 - 31.12.2020), суд зауважує, що зазначені послуги надані адвокатом не відносяться до судових витрат на правничу допомогу, а пов`язані із виконанням зобов`язань позивача за господарським договором.

Таким чином, витрати на здійснення вказаних видів робіт в розмірі 1000, 00 грн. та 3000, 00 грн., не є витратами пов`язаними із розглядом справи в суді та не підлягають розподілу.

Отже, обгрунтованими та підтвердженими належними доказами, суд вважає витрати на правничу допомогу з підготовки, складання та направлення позовної заяви до Господарського суду Запорізької області в розмірі 3000, 00 грн. Суд дійшов висновку, що розмір адвокатських витрат є співрозмірним категорії спору та наданому об`єму адвокатських послуг. Проте з урахуванням часткового задоволення позовних вимог, витрати, на професійну правничу допомогу підлягають стягненню з відповідача пропорційно розміру задоволених вимог.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму витрат на правничу допомогу в розмірі 1 500, 00грн.

Керуючись ст. ст. 123, 126 129, 232, 233, 235, 240, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ

1. Заяву Фізичної особи-підприємця Ваніна Сергія Івановича про ухвалення додаткового рішення у справі № 908/2021/21 задовольнити частково.

2.Стягнути з Комунального підприємства "Тепловодоканал" Енергодарської міської ради (71502, Запорізька область, м. Енергодар, вул. Курчатова, буд. 1, приміщення 8; ідентифікаційний код 42346158) на користь Фізичної особи-підприємця Ваніна Сергія Івановича ( АДРЕСА_1 : ІПН НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) 1500 (одну тисячу п`ятсот) грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу. Видати наказ.

3.В іншій частині в задоволенні заяви відмовити.

Дата складання повного тексту додаткового рішення 29.09.2021.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Центрального апеляційного господарського суду через господарський суд Запорізької області, а у разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н. Г.Зінченко