ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" вересня 2021 р. Справа№ 911/2166/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Майданевича А.Г.

суддів: Суліма В.В.

Коротун О.М.

секретар судового засідання: Вайнер Є.І.

за участю представників сторін: згідно з протоколом судового засідання від 29.09.2021

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Кофе-Ленд"

на рішення Господарського суду Київської області від 01.03.2021 (повний текст рішення складено 20.04.2021)

у справі № 911/2166/20 (суддя Щоткін О.В.)

за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Кофе-Ленд"

до Фізичної особи-підприємця Панченко Ольги Іванівни

про стягнення 62 600,00 грн.

та за зустрічним позовом Фізичної особи-підприємця Панченко Ольги Іванівни

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кофе-Ленд"

про визнання недійсним договору,-

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог

У липні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Кофе-Ленд" (далі - позивач за первісним позовом) звернулось до Господарського суду Київської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Панченко Ольги Іванівни (далі - позивач за первісним позовом) про стягнення 62600,00 грн, з яких: 600,00 грн основного боргу з орендної плати за користування кавовим автоматом, 5000,00 грн штрафу за порушення грошового зобов`язання та 57000,00 грн за порушення строків повернення кавового автомату.

В обґрунтування позовних вимог позивач послався на порушенням ФОП Панченко О.І. зобов`язань за договором суборенди №1085 щодо сплати орендної плати за користування кавовим автоматом та своєчасного його повернення. У зв`язку з чим, у позивача за первісним позовом відповідно до умов договору № 1085 та норм чинного законодавства виникло право на стягнення з відповідача за первісним позовом суми основного боргу з оплати орендних платежів за користування кавовим автоматом у сумі 600,00 грн, штрафних санкцій у вигляді одноразового штрафу в розмірі 5000,00 грн за невиконання та неналежне виконання відповідачем за первісним позовом зобов`язання зі сплати орендної плати, штрафу в розмірі 57000,00 грн за порушення строків повернення кавового автомату позивачеві за первісним позовом.

У вересні 2020 року Фізична особа-підприємець Панченко О.І. (далі - позивач за зустрічним позовом) звернулась до Господарського суду Київської області із зустрічним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кофе-Ленд" (далі - відповідач за зустрічним позовом) про визнання недійсним договору суборенди №1085.

Зустрічний позов мотивовано тим, що договір суперечить вимогам статті 774 Цивільного кодексу України, оскільки строк дії оспорюваного договору перевищив строк дії договору оренди, укладеного між ТОВ "Нестле Україна" (орендодавцем) та ТОВ "Кофе-Ленд" (орендарем), на підставі якого укладався договір суборенди №1085. Крім того, на переконання позивача за зустрічним позовом, ТОВ "Кофе-Ленд" укладено договір суборенди з ФОП Панченко О.І. без отримання письмової згоди орендодавця - ТОВ "Нестле Україна".

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду Київської області від 01.03.2021 первісний позов задоволено частково.

Стягнуто з Фізичної особи-підприємця Панченко Ольги Іванівни на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Кофе-Ленд" 600 грн 00 коп. основного боргу та 20 грн 15 коп. судового збору.

В іншій частині первісного позову відмовлено.

Зустрічний позов задоволено.

Визнано недійсним договір суборенди № 1085, укладений 01.11.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Кофе-Ленд" та Фізичною особою-підприємцем Панченко Ольгою Іванівною.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Кофе-Ленд" на користь фізичної особи-підприємця Панченко Ольги Іванівни 2102 грн 00 коп. судового збору та 4048 грн 42 коп. витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Задовольняючи зустрічні позовні вимоги, суд дійшов висновку про наявність обставин передачі спірного кавового автомату відповідачеві за первісним позовом без відповідної згоди, всупереч волі власника та умов договору оренди № 170302 від 01.02.2016, укладеного між ТОВ "Нестле Україна" та ТОВ "Кофе-Ленд".

Відмовляючи у задоволенні первісного позову, суд вказав, що, оскільки договір суборенди №1085, яким передбачалась можливість застосування до суборендаря штрафних санкцій, визнано судом недійсним, тому відсутні підстави для задоволення вимог позивача за первісним позовом про стягнення з ФОП Панченко О.І. 5000,00 грн штрафу за невиконання та неналежне виконання зобов`язання зі сплати орендної плати, а також штрафу в розмірі 57000,00 грн за порушення строків повернення кавового автомату.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Кофе-Ленд" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Київської області від 01.03.2021 у справі № 911/2166/20 та прийняти нове, яком відмовити у задоволенні позовної заяви.

Апеляційна скарга мотивована неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи, порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального і процесуального права.

Апелянт вказує, що стаття 774 Цивільного кодексу України не містить вказівок, в якій формі має бути виражена згода наймодавця, а тому висновок суду першої інстанції про те, що форма установки/зняття кавового автомату не є письмовою згодою орендодавця на передачу майна орендарем в суборенду безпідставне, оскільки чинне законодавство України не містить обов`язкової форми такої згоди, якої сторони мають беззастережно дотримуватись. Сторони погодили між собою саме такий документ в договірному порядку, форма та зміст цього документу дозволяють встановити волевиявлення орендодавця щодо передачі індивідуально визначеної речі в суборенду орендарем.

Скаржник стверджує, що акт приймання передачі, який є невід`ємною частиною договору суборенди №1085 від 01.11.2017, підписано позивачем та відповідачем 21.11.2017. Вказаний акт містить індивідуальні ознаки кавового автомату, що передається в суборенду (назва, серійний номер). 21.11. 2017 між позивачем та орендодавцем за договором оренди № 170302 від 01.02. 2016 підписано форму установки/зняття кавового автомату з такими ж індивідуальними ознаками та із зазначенням суборендарем позивача. Тобто, позивачем отримано письмову згоду від орендодавця на передачу індивідуально визначеного кавового автомату в суборенду відповідачу до моменту фактичної передачі цієї речі позивачеві, чим повністю виконано вимоги ч. 1 ст. 774 Цивільного кодексу України та умови договору оренди № 170302 від 01.02.2016.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу

У свою чергу, заперечуючи проти апеляційної скарги, відповідач за первісним позовом у своєму відзиві, наданому до суду 07.06.2021, зазначає, що рішення суду прийнято при повному з`ясуванні обставин справи, з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, без їх порушення, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає і рішення слід залишити без змін. Крім того, відповідач за первісним позовом вказує, що форма від 21.11.2017 не може вважатися письмовою згодою орендодавця на передачу майна в суборенду, оскільки не містить положень про те, що вона є частиною договору суборенди №1085 від 01.11.2017, не містить посилання у своєму змісті на вказаний договір суборенди, укладений між ТОВ «Кофе-Ленд» та ФОП Панченко О.І., та відсутні будь-які вказівки на те, що вказана форма укладається у відповідності до статті 774 Цивільного кодексу України та на виконання вимог, які пред`являються до договору суборенди.

Фізична особа-підприємець Панченко О.І. зазначає, що у п. 5.1.13 договору оренди вказано обов`язок орендаря (ТОВ «Кофе-Ленд») укладати виключно за письмовою згодою орендодавця (ТОВ «Нестле Україна») договори суборенди орендованого майна. Вказаний пункт договору оренди та загалом зміст цього договору не містять положень про те, що така письмова згода може встановлюватися шляхом підпису Форми установки/зняття кавового автомату.

Відповідач за первісним позовом наголошує, що апелянт не надав документів на підтвердження повноважень невідомої особи Таранушенко Є.І., а в самій формі містяться реквізити виключно ТОВ «Кофе-Ленд» та представника ТОВ «Нестле Україна». Водночас, відомостей, які б свідчили про те, що вказана особа Таранушенко Є.І. є представником ТОВ «Нестле Україна» та уповноважена від імені орендодавця надавати дозвіл на передачу майна в суборенду, матеріали справи на містять.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.05.2021, справу №911/2166/20 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Майданевич А.Г., суддів Коротун О.М., Сулім В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.05.2021 поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Кофе-Ленд" пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Київської області від 01.03.2021 у справі № 911/2166/20, відкрито апеляційне провадження та призначено розгляд справи на 23.06.2021.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.06.2021 продовжено строк розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Кофе-Ленд" на рішення Господарського суду Київської області від 01.03.2021 у справі № 911/2166/20 та відкладено розгляд справи на 30.08.2021.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.08.2021 відкладено розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Кофе-Ленд" на рішення Господарського суду Київської області від 01.03.2021 у справі № 911/2166/20 на 29.09.2021.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.09.2021 клопотання представника Фізичної особи-підприємця Панченко Ольги Іванівни про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду задоволено, судове засідання у справі №911/2166/20 призначено в режимі відеоконференції.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.09.2021, у зв`язку з перебуванням судді Гаврилюка О.М. у відпустці, для розгляду апеляційної скарги у даній справі визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Майданевич А.Г., суддів Сулім В.В., Коротун О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.09.2021 прийнято справу №911/2166/20 до провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Кофе-Ленд" на рішення Господарського суду Київської області від 01.03.2021 у складі колегії суддів: головуючий суддя - Майданевич А.Г., суддів Сулім В.В., Коротун О.М.

Явка представників сторін

Учасники судового процесу, призначене на 29.09.2021, не з`явились про причини неявки суд не повідомили, на момент розгляду справи в Північному апеляційному господарському суді представник відповідача за первісним позовом був відсутній онлайн у системі "EasyCon". Сторони про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, що підтверджується роздруківкою з сайту «Укрпошта» та розпискою про відкладення розгляду справи, наявними у матеріалах справи.

Враховуючи положення частини 12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якого неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, та беручи до уваги, що явка учасників судового процесу обов`язковою в судове засідання не визнавалась, судова колегія вважає за можливе розглянути справу у відсутність зазначених представників.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції у даній справі та перевірені судом апеляційної інстанції

01.02.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Нестле Україна" (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Кофе-Ленд" (орендар) укладено договір оренди № 170302 (далі - договір оренди).

Відповідно до п. 1.1 договору оренди орендодавець зобов`язується передати орендарю, а орендар зобов`язується прийняти у строкове платне користування (оренду) кавові автомати та/або автомати та/або кавомолку та своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату, відповідно до умов цього договору.

Згідно з пунктом 1.3 договору оренди повний перелік орендованого майна, що передається за цим договором в оренду, визначення його ознак (найменування, модель, номери та інші характеристики, а також найменування, тип додаткового обладнання) зазначаються в акті передачі орендованого майна. Форма акту передачі орендованого майна передбачена додатком № 5 до договору.

За умовами пункту 2.1 договору оренди передача орендованого майна в оренду здійснюється у відповідності до договору та на підставі акту передачі орендованого майна, який підписується повноважними представниками сторін та скріплюється печатками, при цьому орендоване майно відображається в балансі орендодавця.

Підпунктом 5.1.13 договору оренди обумовлено, що орендар зобов`язаний укладати виключно за письмовою згодою орендодавця, договори суборенди орендованого майна.

Договір набирає чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та діє до 31.12.2016, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами зобов`язань по даному договору (п. 10.5 договору оренди).

30.12.2016 між ТОВ "Нестле Україна" та ТОВ "Кофе-Ленд" укладено додаткову угоду № 2 до договору оренди, в якій у п. 1 якої продовжили дію вказаного договору і відповідно виклали п. 10.5. в наступній редакції: "10.5 даний договір набирає чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та діє до 31.12.2017, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами зобов`язань по даному договору".

Згідно з актом передачі орендованого майна від 19.10.2017 № 128-М до договору оренди ТОВ "Нестле Україна" передано, а ТОВ "Кофе-Ленд" прийнято, у тому числі кавовий автомат Nescafe Alegria combi А860 with LB 9G (заводський номер 2 ).

У свою чергу, 01.11.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Кофе-Ленд" (орендодавець) та Фізичною особою-підприємцем Панченко О.І. (суборендар) укладено договір суборенди №1085 (далі - договір суборенди).

Відповідно до пункту 1.1 договору суборенди орендодавець зобов`язується передати суборендарю, а суборендар зобов`язується прийняти у строкове платне користування (суборенду) кавові автомати та/або автомати та/або кавомолку (надалі по тексту - орендоване майно) та своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату відповідно до умов цього договору.

Пунктом 1.3 договору суборенди обумовлено, що повний перелік орендованого майна, що передається за цим договором в суборенду, визначення його ознак (найменування, модель, номери та інші характеристики, а також найменування, тип додаткового обладнання) зазначаються в акті передачі орендованого майна в суборенду (надалі по тексту - акт передачі орендованого майна).

Договір укладений у відповідності до умов договору оренди № 170302 від 02.02.2016 (далі по тексту - договір оренди), що укладений між орендодавцем та Товариством з обмеженою відповідальністю "Нестле Україна" (п. 1.5 договору суборенди).

Згідно з пунктом 2.1 договору суборенди передача орендованого майна в суборенду здійснюється у відповідності до умов цього договору та на підставі акту передачі орендованого майна, який підписується повноважними представниками сторін та скріплюється печатками (за наявності).

Якщо інше не передбачено умовами цього договору, повернення орендованого майна здійснюється на адресу вказану у п. 5.1.7, за рахунок суборендаря в комплектації, цілісності та стані, в якому орендоване майно було отримано, з врахуванням його амортизації, про що складається акт повернення орендованого майна, який підписується повноважними представниками сторін та скріплюється печатками (за наявності) (п. 2.3 договору суборенди).

У разі закінчення терміну дії цього договору чи дострокового припинення його дії з будь-яких підстав, суборендар зобов`язується повернути орендоване майно протягом 5 (п`яти) календарних днів з моменту закінчення терміну дії цього договору або з моменту дострокового припинення дії цього договору в порядку та на умовах, визначених в п. 2.3 цього договору (п. 2.4 договору № суборенди).

Розмір орендної плати за користування орендованим майном встановлений у додатку № 3 до цього договору (п. 3.1 договору суборенди).

Пунктом 3.2 договору суборенди передбачено, що незалежно від результатів господарської діяльності суборендар щомісячно зобов`язаний сплачувати орендодавцю орендну плату за користування (суборенду) орендованим майном шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок орендодавця до 5 (п`ятого) числа кожного місяця за місяць, за який проводиться оплата. Обов`язок внесення суборендарем орендної плати наступає з дати підписання сторонами цього договору акту передачі орендованого майна.

У пункті 7.2 договору суборенди зазначено, що за порушення грошового зобов`язання суборендар на вимогу орендодавця зобов`язаний сплатити, зокрема, одноразовий штраф в розмірі 5000,00 грн.

Відповідно до пункту 7.6 договору суборенди у випадку порушення суборендарем строків повернення орендованого майна орендодавцю, суборендар сплачує на користь орендодавця штраф у розмірі відновної вартості орендованого майна, зазначеній в акті приймання-передачі, який є невід`ємною частиною цього договору.

Договір може бути достроково припинений за згодою сторін, а також у випадках, передбачених чинним законодавством України. Одна зі сторін має право розірвати цей договір, попередивши іншу сторону про це за 30 календарних днів до дати розірвання. Орендодавець вправі в односторонньому порядку відмовитися від виконання цього договору, а договір буде вважатися, відповідно, розірваним, за умови попереднього повідомлення суборендаря про таку відмову за 5 (п`ять) календарних днів до розірвання цього договору, у випадку неодноразового невиконання або неналежного виконання суборендарем своїх зобов`язань за цим договором (п. 8.1 договору суборенди).

Договір діє до 31.12.2017 й набуває чинності з моменту його підписання сторонами. У випадку, якщо суборендар продовжує користуватися орендованим майном та опціями після закінчення терміну дії цього договору при відсутності заперечень з боку орендодавця, цей договір вважається пролонгованим на тих же умовах на той же строк (пункти 9.5, 9.6 договору суборенди).

Відповідно до акта приймання передачі від 21.11.2017, який є невід`ємною частиною договору суборенди, орендодавець передав, а суборендар прийняв у строкове платне користування наступне орендоване майно із зазначенням погодженої сторонами відновної вартості такого орендованого майна: Nescafe Alegria combi with LB 9G, серійний номер 2, ринковою вартістю на момент передачі - 57000,00 грн.

У додатку №3 до договору № 1085 вказано, що орендна плата за користування кавовим автоматом Nescafe Alegria combi А860 with LB 9G (далі - кавовий автомат) на місяць становить: 250,00 грн, ПДВ - 50,00 грн, всього з ПДВ - 300,00 грн.

06.02.2020 ТОВ "Кофе-Ленд" направило ФОП Панченко О.І. повідомлення про відмову від договору суборенди з вимогою повернути на користь ТОВ "Кофе-Ленд" кавовий автомат та сплатити існуючу заборгованість з орендної плати.

19.02.2020 ТОВ "Кофе-Ленд" звернулось до ФОП Панченко О.І. з претензією, в якій просило сплатити 600,00 грн заборгованості з орендної плати та попередило, що у разі несплати заборгованості їй будуть нараховані, передбачені договором № 1085, штрафні санкції, зокрема, одноразовий штраф у сумі 5000,00 грн та 57000,00 грн штрафу за невиконання вимог повідомлення від 06.02.2020 про розірвання вказаного договору. Зазначена претензія вручена ФОП Панченко О.І. 28.02.2020, що підтверджується долученою до позовної заяви копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 440.

Звертаючись до суду з первісним позовом ТОВ "Кофе-Ленд" послалось на порушення ФОП Панченко О.І. своїх зобов`язань за договором суборенди зі сплати орендної плати за користування кавовим автоматом та своєчасного повернення кавового автомату, у зв`язку з чим, у позивача за первісним позовом відповідно до умов договору суборенди та норм чинного законодавства виникло право на стягнення з відповідача за первісним позовом суми основного боргу з оплати орендних платежів за користування кавовим автоматом у сумі 600,00 грн, штрафних санкцій у вигляді одноразового штрафу в розмірі 5000,00 грн за невиконання та неналежне виконання відповідачем за первісним позовом зобов`язання зі сплати орендної плати, штрафу в розмірі 57000,00 грн за порушення строків повернення кавового автомату позивачеві за первісним позовом.

Зустрічна позовна заява ФОП Панченко О.І. мотивована тим, що договір суборенди суперечить вимогам статті 774 Цивільного кодексу України, оскільки строк дії оспорюваного договору перевищив строк дії договору оренди, укладеного між ТОВ "Нестле Україна" (орендодавцем) та ТОВ "Кофе-Ленд" (орендарем), на підставі якого укладався договір суборенди. Крім того, на переконання позивача за зустрічним позовом, ТОВ "Кофе-Ленд" укладено договір суборенди з ФОП Панченко О.І. без отримання письмової згоди орендодавця - ТОВ "Нестле Україна".

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Згідно з частиною 1 статті 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 203 Цивільного кодексу України встановлено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Відповідно до статті 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Підставою недійсності правочину, у відповідності до ст. 215 Цивільного кодексу України, є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

За договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк (ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України).

Суд першої інстанції встановив, що у пункті 1.5 договору суборенди вказано, що останній укладено відповідно до умов договору оренди № 170302 від 02.02.2016. Водночас, за твердженнями позивача за первісним позовом, договір суборенди №1085 було укладено з ФОП Панченко О.І. саме на підставі договору оренди №170302, датованого 01.02.2016, а зазначення у договорі суборенди №1085 умови про те, що його укладено відповідно до умов договору оренди №170302, датованого 02.02.2016, - є технічною помилкою.

З огляду на те, що ФОП Панченко О.І. наведені твердження ТОВ "Кофе-Ленд" жодним чином не спростовано, місцевий господарський суд дійшов вірного висновку про те, що договір суборенди №1085 укладено на підставі договору оренди №170302 від 01.02.2016.

Право передання майна у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права (ч. 1 ст. 761 Цивільного кодексу України).

Згідно із частиною 1 статті 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Передання наймачем речі у користування іншій особі (піднайм) можливе лише за згодою наймодавця, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 774 Цивільного кодексу України).

Як вказувалось вище, підпунктом 5.1.13 договору оренди обумовлено, що орендар зобов`язаний укладати виключно за письмовою згодою орендодавця, договори суборенди орендованого майна.

Таким чином, приписи чинного законодавства України та положення підпункту 5.1.13 договору №170302 містять умову щодо передачі спірного майна ТОВ "Кофе-Ленд", як орендарем, в суборенду за письмовою згодою орендодавця - ТОВ "Нестле Україна".

В якості доказу надання ТОВ "Нестле Україна" письмової згоди на передачу спірного кавового автомату в суборенду, ТОВ "Кофе-Ленд" надав документ з назвою "Форма установки/снятия кофейного аппарата".

У зазначеному документі відображено відомості про установку 21.11.2017 відповідачеві за первісним позовом відповідного кавового автомату за адресою: Вишгородський р-н, с. Катюжанка, вул. Шевченка, продуктовий магазин. Вказана форма установки/зняття кавового автомату містить підпис директора ТОВ "Кофе-Ленд" та його печатку, у графі "представник Нестле" міститься підпис особи Таранушенко Є.І.

До позовної заяви також долучено інший примірник форми установки/зняття кавового автомату, в якому міститься інформація про зняття 18.03.2020 кавового автомату з місця його установки та який підписано тими ж самими особами.

Проте, слід зазначити, що вказана форма установки/зняття кавового автомату не може вважатись письмовим дозволом орендодавця на укладення договору суборенди в розумінні підпункту 5.1.13 договору оренди, оскільки підпис невідомої особи у графі "представник Нестле" Таранушенко Є.І. не свідчить про те, що вказана особа є представником ТОВ "Нестле Україна" та уповноважена від імені орендодавця надавати дозвіл на передачу майна в суборенду.

Також, колегія суддів зазначає, що ані до суду першої інстанції, ані до суду апеляційної інстанції апелянт не надав документів на підтвердження повноважень Таранушенко Є.І., а в самій формі містяться реквізити виключно ТОВ «Кофе-Ленд» та представника ТОВ «Нестле Україна».

Крім того, підпункт 5.1.13 договору оренди та інші положення вказаного договору не містять посилання на такий документ як "форма установки/зняття кавового автомату", яким би підтверджувався факт надання письмового дозволу орендодавця на передачу відповідного майна орендарем у суборенду.

Враховуючи вказане вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність обставин передачі спірного кавового автомату відповідачеві за первісним позовом без відповідної згоди, всупереч волі власника та умов договору оренди № 170302 від 01.02.2016, укладеного між ТОВ "Нестле Україна" та ТОВ "Кофе-Ленд".

Відповідно до ч. 1 ст. 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Таким чином, місцевий господарський суд дійшов вірного висновку про наявність підстав для визнання недійсним договору суборенди № 1085 від 01.11.2017 відповідно до ст. 203, ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України, як такого, що укладений всупереч вимогам ч. 1 ст. 774 Цивільного кодексу України.

Звертаючись до суду з первісним позовом, ТОВ "Кофе-Ленд" заявило до стягнення з ФОП Панченко О.І. 600,00 грн орендної плати, не сплаченої за користування кавовим автоматом у грудні 2019 та у січні 2020.

Суд першої інстанції встановив, що позивач за первісним позовом виконав умови недійсного договору та передав кавовий автомат за договором суборенди №1085 в користування відповідачу за первісним позовом. ФОП Панченко О.І. з 21.11.2017 фактично користувалась вказаним майном та сплачувала орендну плату, що не заперечується сторонами. Акт про повернення кавового автомату складено 18.03.2020, відповідно до якого майно повернуто з користування у належному стані.

Статтею 762 Цивільного кодексу України передбачено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном може вноситися за вибором сторін у грошовій або натуральній формі. Форма плати за користування майном встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, вважається таким з моменту його вчинення (ч. 1 ст. 236 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 2 ст. 208 Господарського кодексу України у разі визнання недійсним зобов`язання з інших підстав кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні все одержане за зобов`язанням, а за неможливості повернути одержане в натурі - відшкодувати його вартість грошима, якщо інші наслідки недійсності зобов`язання не передбачені законом.

Враховуючи те, що користування відповідачем за первісним позовом орендованим майном за недійсним договором в період з 21.11.2017 по 18.03.2020 вже відбулося, фактичне користування майном зобов`язує орендаря оплатити все ним отримане (відшкодувати вартість того, що одержано), у даному випадку - оплатити суму коштів за певне благо, яке виражається у користуванні майном на тих підставах, які фактичний орендар бажав отримати для себе укладаючи договір. Як наслідок, відповідач за первісним позовом зобов`язана відшкодувати фактичну вартість за користування кавовим автоматом.

З матеріалів справи вбачається, що за період з листопада 2017 по січень 2020 ТОВ "Кофе-Ленд" виставлено рахунків-фактур для оплати на загальну суму в розмірі 7900,00 грн.

У період з 27.12.2017 по 31.01.2020 суборендар сплатила на користь орендодавця орендну плату за користування кавовим автоматом в загальному розмірі 7300,00 грн, що підтверджується наявними у матеріалах справи копіями банківських виписок по рахунку ТОВ "Кофе-Ленд".

Тобто, факт наявності боргу у ФОП Панченко О.І. перед ТОВ "Кофе-Ленд" за фактичне користування кавовим автоматом в сумі 600,00 грн належним чином доведений, документально підтверджений і відповідачем за первісним позовом не спростований, а тому позовні вимоги в частині стягнення основного боргу в розмірі 600,00 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім суми основного боргу позивач за первісним позовом просив суд стягнути з відповідача за первісним позовом на свою користь штрафні санкції у вигляді одноразового штрафу в розмірі 5000,00 грн за невиконання та неналежне виконання відповідачем за первісним позовом зобов`язання зі сплати орендної плати, а також штрафу в розмірі 57000,00 грн за порушення строків повернення кавового автомату позивачеві за первісним позовом.

Відповідно до приписів ст. 549 Цивільного кодексу України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Статтею 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою. При цьому, згідно зі ст. 547 Цивільного кодексу України правочин щодо забезпечення зобов`язання вчиняється у письмовій формі.

Враховуючи те, що договір суборенди №1085, яким передбачалась можливість застосування до суборендаря вказаних вище штрафних санкцій, визнано судом недійсним, тому відсутні підстави для задоволення вимог позивача за первісним позовом про стягнення з ФОП Панченко О.І. 5000,00 грн штрафу за невиконання та неналежне виконання зобов`язання зі сплати орендної плати, а також штрафу в розмірі 57000,00 грн за порушення строків повернення кавового автомату.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні первісного позову в частині стягнення з відповідача за первісним позовом штрафних санкцій.

На переконання колегії суддів апеляційного господарського суду, вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, дав їм належну правову оцінку, дійшов правильних висновків щодо прав та обов`язків сторін, які ґрунтуються на належних та допустимих доказах.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Колегія суддів зазначає, що враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 N475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 №3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України №4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін.

У відповідності з пунктом 3 частини 2 статті 129 Конституції України та частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статті 76 Господарського процесуального кодексу України).

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (частини 8 статті 80 Господарського процесуального кодексу України).

Апелянтом не надано до суду належних і допустимих доказів на підтвердження тих обставин, на які він посилається в апеляційній скарзі. Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на припущеннях та зводяться до намагань здійснити переоцінку обставин справи, вірно встановлених судом першої інстанції.

Отже, підсумовуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення суду прийнято у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, підстав його скасовувати або змінювати не вбачається.

Таким чином, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Кофе-Ленд" на рішення Господарського суду Київської області від 01.03.2021 у справі №911/2166/20 задоволенню не підлягає. Рішення Господарського суду Київської області від 01.03.2021 у справі №911/2166/20 залишити без змін.

З урахуванням відмови в задоволенні апеляційної скарги, судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції покладаються на апелянта в порядку статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 240, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Кофе-Ленд" на рішення Господарського суду Київської області від 01.03.2021 у справі №911/2166/20 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 01.03.2021 у справі №911/2166/20 залишити без змін.

3. Судовий збір за розгляд справи у суді апеляційної інстанції покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Кофе-Ленд".

4. Матеріали справи №911/2166/20 повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до статей 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови підписано 04.10.2021.

Головуючий суддя А.Г. Майданевич

Судді В.В. Сулім

О.М. Коротун