ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.09.2021 р. Справа № 917/1141/21

Суддя господарського суду Полтавської області Білоусов С. М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Кременчуцька ТЕЦ", вул. Свіштовська, 2, м. Кременчук, Полтавська область, 39600,

до Акціонерного товариства "Кременчуцьке кар`єроуправління "КВАРЦ", вул. Київська, буд. 85, м. Кременчук, 39631,

про стягнення грошових коштів

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Кременчуцька ТЕЦ" звернулось до господарського суду Полтавської області з позовною заявою № 38/1030 від 13.07.2021 року (вх. № 1257/21 від 16.07.2021 року) до Акціонерного товариства "Кременчуцьке кар`єроуправління "КВАРЦ" про стягнення 134 533,90 грн. вартості спожитої теплової енергії, 5 132,03 грн. інфляційні нарахування та 2 012,79 грн. 3% річних від простроченої суми.

Згідно з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.07.2021 року даний позов був переданий на розгляд судді Білоусову С.М.

Позовну заяву обґрунтовано тим, сторони перебувають у договірних відносинах, проте, відповідач в період з грудня 2020 року по січень 2021 року не своєчасно здійснював оплату спожитої теплової енергії на умовах договору про постачання теплової енергії в гарячій воді від 01.05.2009 року № 1680, у зв`язку з чим виникла заборгованість.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 21.07.2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 917/1141/21, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).

Відповідно до ч. 5 ст. 176 ГПК України, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому ст. 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Сторони були належним чином та завчасно повідомлені про покладені на них обов`язки, про що свідчать матеріали справи.

АТ "Кременчуцьке кар`єроуправління "КВАРЦ" 16.08.2021 року надало суду відзив на позовну заяву № 425 від 11.08.2021 року (вх. № 8991), у якому він посилається на невідповідність ціни заборгованості станом на 14.07.2021 року, відтак, невірність нарахування штрафних санкцій. Крім того, відповідач просить відкласти судове засідання для надання додаткових доказів, а саме акту звірки взаємних рахунків.

Суд відмовляє в задоволенні вказаного клопотання в частині відкладення судового засідання, оскільки, відповідно до ухвали господарського суду Полтавської області від 21.07.2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання). Відтак, справа № 917/1141/21 розглядається судом без повідомлення учасників справи, без проведення судового засідання та за наявними у справі матеріалами.

Від позивача 19.08.2021 року надійшло клопотання про зменшення позовних вимог № 38/1271 від 16.08.2021 року (вх. № 9116).

Відповідно до клопотання Товариство з обмеженою відповідальністю "Кременчуцька ТЕЦ" просить суд стягнути з Акціонерного товариства "Кременчуцьке кар`єроуправління "КВАРЦ" грошові кошти в розмірі 7 144,82 грн., що включають в себе: 5 132,03 грн. інфляційні нарахування та 2 012,79 грн. 3% річних від простроченої суми.

Обгрунтовуючи клопотання позивач посилається на ту обставину, що після направлення позовної заяви до суду та відкриття провадження у справі № 917/1141/21 відповідачем була сплачена основна заборгованість за спожиту теплову енергію у розмірі 134 533,90 грн. Як доказ викладеного, позивач залучає копії платіжних доручень від 14.07.2021 року, від 16.07.2021 року, від 19.07.2021 року, від 22.07.2021 року, від 29.07.2021 року та від02.08.2021 року.

За приписами п. 2 ч. 2 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Враховуючи вищевикладене, клопотання позивача про зменшення позовних вимог не суперечать законодавству, не порушують інтереси та права інших осіб, отже, приймаються судом в порядку ст. 46 ГПК України.

Відтак, справа № 917/1141/21 розглядається в редакції клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Кременчуцька ТЕЦ" про зменшення позовних вимог № 38/1271 від 16.08.2021 року (вх. № 9116).

Крім того, 19.08.2021 року від позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву № 38/1276 від 18.08.2021 року (вх. № 9118), у якій він заперечує проти доводів викладених у відзиві.

Під час розгляду справи по суті судом були досліджені всі письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 233 ГПК України дане рішення прийнято, складено та підписано в нарадчій кімнаті.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши всі наявні у справі докази, суд встановив наступне.

Згідно рішення виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області № 568 від 19.04.2019 року ТОВ Кременчуцька ТЕЦ з 25.04.2019 року визначено виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води по лівобережній частині міста Кременчука від джерела ТОВ "Кременчуцька ТЕЦ".

До 25.04.2019 pоку виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води по лівобережній частині міста Кременчука було AT "Полтаваобленерго". Договори про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води споживачам були укладені з AT "Полтаваобленерго", зокрема, Договір № 1680 від 01.05.2009 року.

Враховуючи зміну виконавця послуг, між виконавцем - АТ "Полтаваобленерго", споживачем Товариством з обмеженою відповідальністю "Кременчуцька ТЕЦ" та новим виконавцем - ТОВ "Кременчуцька ТЕЦ" (постачальник) 01.06.2019 було укладено Угоду № 1 про зміну сторони у зобов`язанні (Угода).

Згідно п. 1 Угоди, сторони домовилися, що виконавець передає, а новий виконавець приймає на себе всі права та обов`язки виконавця, згідно Договору № 1680 від 01.05.2009 року та з 25.04.2019 року стає стороною Договору.

Відповідно до п. 3 Угоди споживач не заперечує проти заміни виконавця на нового виконавця в Договорі і, підписуючи зі своєї сторони цю Угоду, дає згоду на зміну сторони в порядку та на умовах, визначених цією Угодою.

Згідно п. 5 Угоди споживач за отримані з 25.04.2019 року послуги по Договору проводить розрахунки з новим виконавцем на рахунок зазначений у даній Угоді. У зв`язку з початком надання послуг з 25.04.2019 року першим розрахунковим періодом є період з 25.04.2019 року по 31.05.2019 року. Споживач сплачує на користь нового виконавця вартість отриманих послуг за період з 25.04.2019 року по 31.05.2019 року. В подальшому розрахунковим періодом є календарний місяць.

Відповідно до п. 7 Угоди, заміна сторони у зобов`язанні за цією Угодою не тягне за собою жодних інших змін умов Договору окрім тих, що передбачені цією Угодою. Ця Угода вважається укладеною з моменту підписання сторонами, починає діяти з 25.04.2019 року і діє протягом дії Договору (п. 8 Угоди).

Згідно п. 1.1 Договору № 1680 від 01.05.2009 року (Договір), теплопостачальна організація зобов`язується надавати споживачеві вчасно та відповідної якості послуги з постачання теплової енергії в гарячій воді, а споживач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами та здійснювати інші платежі у строки і на умовах, передбачених цим договором та додатками до нього.

Пунктом 1.2 Договору визначено, що тарифи на послуги з теплопостачання затверджуються в установленому порядку відповідно до Законом України "Про теплопостачання" № 2633-IV від 02.06.2005 року та діючого законодавства України.

Додатком № 2 до Договору, встановлено фактичні обсяги теплового навантаження та теплопостачання і орієнтовна вартість теплової енергії відпущеної споживачу за поточний рік відповідно до тарифів, діючих на момент укладання Договору, а Додатком № 3 до Договору встановлено тариф на момент укладення Договору, можливість його зміни і повідомлення про це споживача.

Розрахунки за спожиту теплову енергію здійснюються у відповідності до п. 23 Правил користування тепловою енергією (Правила) затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1198 від 03.10.2007 року, п. 2.2.2 Договору та Додатку № 4 Порядок розрахунків за спожиту теплову енергію до Договору.

Згідно з п. 23 Правил, розрахунки за використану теплову енергію здійснюються на межі продажу, яка є межею балансової належності (відповідальності), відповідно до договору, на підставі показів вузла обліку згідно з діючими тарифами (цінами), затвердженими в установленому порядку. Згідно з п. 2 Додатку № 4 до Договору - споживач, який має прилади обліку, щомісяця самостійно знімає покази станом на 25 число календарного місяця (розрахункового періоду), оформлює Відомість про фактичні покази розрахункових приладів обліку та надає її теплопостачальній організації для здійснення розрахунку, оформлення рахунку та Акта про обсяги спожитої споживачем теплової енергії. Наявність приладу обліку на об`єкті споживача вказано в Додатку № 1 до Договору.

Відповідно до пункту 1 Додатку № 4 до Договору, розрахунковим періодом є календарний місяць. Споживач за 3 дні до початку розрахункового періоду сплачує теплопостачальній організації прогнозовану вартість теплової енергії за вказаними в Додатку № 2 Гкал (гігакалорії), передбаченої на розрахунковий період, з урахуванням залишкової суми заборгованості на початок місяця. Сплату рахунків Теплопостачальної організації, виписаних на виконання даного Договору, Споживач зобов`язаний проводити не пізніше 7 (семи) календарних днів з моменту їх надсилання (надання). За дату оплати приймається дата зарахування коштів на розрахунковий рахунок теплопостачальної організації.

Позивач умови договору виконав належним чином, поставив відповідачу теплову енергію в період з серпня 2019 року по травень 2021 року, що підтверджується копіями актів про обсяги спожитої (поставленої) споживачу (субспоживачу) теплової енергії.

Проте, відповідач порушував терміни оплати за теплову енергію, встановлені Договором.

Наведена обставина стала причиною звернення позивача до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за спожиту теплову енергію у період з грудня 2020 року по травень 2021 року в розмірі 134 533,90 грн., також нараховано позивачем штрафні санкції за несвоєчасні розрахунки у розмірі 7 144,82 грн., що включають в себе: 5 132,03 грн. - інфляційні нарахування та 2 012,79 грн. - 3% річних.

При прийнятті рішення судом враховано наступне.

Згідно із ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Правочин за приписами ст. 204 Цивільного кодексу України є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Положеннями статей 627, 628 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Приписами частини 1 статті 67 Господарського кодексу України унормовано, що відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів.

Враховуючи правову природу укладеного договору, суд дійшов висновку, що оцінка правомірності заявлених вимог має здійснюватись з урахуванням приписів законодавства, які регламентують правовідносини за договором енергопостачання.

Згідно з ч. 1 ст. 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого законом режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Частиною 6 ст. 276 Господарського кодексу України передбачено, що розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону.

За приписами ст. 1 Закону України № 2633-ІV від 02.06.2005 року "Про теплопостачання" (із змінами та доповненнями, далі Закон України "Про теплопостачання") тариф (ціна) на теплову енергію - грошовий вираз витрат на виробництво, транспортування, постачання одиниці теплової енергії (1 Гкал) з урахуванням рентабельності виробництва, інвестиційної та інших складових, що визначаються згідно із методиками, розробленими центральним органом виконавчої влади у сфері теплопостачання. Відповідно до ч. 5 та ч. 6 ст. 19 Закону України "Про теплопостачання" теплотранспортуюча організація не має права відмовити споживачу теплової енергії у забезпеченні його тепловою енергією за наявності технічних можливостей на приєднання споживача до теплової мережі, споживач зобов`язаний щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Статтею 629 Цивільного кодексу України, встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. У відповідності до вимог ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином та в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом. Частиною першою ст. 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України та ст. 202 Господарського кодексу України господарське зобов`язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 Цивільного кодексу України).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач належним чином виконав зобов`язання за Договором № 1680 про постачання теплової енергії в гарячій воді від 01.05.2009 року. Відповідач в порушення прийнятих на себе зобов`язань за Договором та приписів ст. 903 Цивільного кодексу України надані позивачем послуги своєчасно не оплатив, заборгованість відповідача станом на дату звернення до суду склала 134 533,90 грн.

Після відкриття провадження у даній справі, відповідачем була сплачена основна заборгованість за спожиту теплову енергію у розмірі 134 533,90 грн., що підтверджується відповідними платіжними дорученнями, а саме:

- платіжне доручення № 4526 від 14.07.2021 року на суму 10 000,00 грн.;

- платіжне доручення № 4736 від 19.07.2021 року на суму 10 000,00 грн.;

- платіжне доручення № 4888 від 22.07.2021 року на суму 10 000,00 грн.;

- платіжне доручення № 4986 від 29.07.2021 року на суму 45 000,00 грн.;

- платіжне доручення № 5159 від 02.08.2021 року на суму 49 533,90 грн.

З огляду на викладену обставину, позивач надав клопотання про зменшення позовних вимог № 38/1271 від 16.08.2021 року (вх. № 9116), у якому просив суд стягнути з Акціонерного товариства "Кременчуцьке кар`єроуправління "КВАРЦ" грошові кошти в розмірі 7 144,82 грн., що включають в себе: 5 132,03 грн. інфляційні нарахування та 2 012,79 грн. 3% річних від простроченої суми.

Вказане клопотання позивача прийнято судом в порядку ст. 46 ГПК України.

Стосовно нарахованих позивачем штрафних санкцій за порушення строків розрахунків за теплову енергію судом встановлено наступне.

Відповідно до ст. 610, ст. 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно пункту 1 Додатку № 4 до Договору № 1680 від 01.05.2009 року розрахунковим періодом є календарний місяць. Споживач за 3 дні до початку розрахункового періоду сплачує теплопостачальній організації прогнозовану вартість теплової енергії за вказаними в Додатку № 2 Гкал (гігакалорії), передбаченої на розрахунковий період, з урахуванням залишкової суми заборгованості на початок місяця. Сплату рахунків Теплопостачальної організації, виписаних на виконання даного Договору, Споживач зобов`язаний проводити не пізніше 7 (семи) календарних днів з моменту їх надсилання (надання). За дату оплати приймається дата зарахування коштів на розрахунковий рахунок теплопостачальної організації.

Позивач заявив до стягнення з відповідача штрафні санкції в розмірі 7 144,82 грн., що включають в себе: 5 132,03 грн. інфляційні нарахування та 2 012,79 грн. 3% річних від простроченої суми, оскільки відповідач в порушення п. 1 Додатку 4 до Договору не здійснив вчасних розрахунків за теплопоспоживання.

Відповідно п. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція.

Здійснивши за допомогою калькулятора підрахунку заборгованості та штрафних санкцій інформаційної системи "Ліга. Закон Еліт" перерахунок 3 % річних та втрат від інфляції суд встановив, що позовні вимоги в цій частині є правомірними та підлягають задоволенню повністю.

Згідно із п. 1 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Згідно ст. 13 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно із ч. 2-3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

На підставі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення заявленої суми з відповідача, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Щодо судових витрат слід зазначити наступне.

При подачі даного позову позивачем сплачено 2 270,00 грн. судового збору за платіжним дорученням № 177 від 07.07.2021 року, що є мінімальною ставкою судового збору.

Відповідно до ч. 1 та ч. 9 ст. 129 ГПК України вказані судові витрати повністю покладаються на відповідача.

Суд роз`яснює, що в разі добровільного виконання рішення суду до відкриття виконавчого провадження відповідач не позбавлений права звернутися до суду з заявою про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Сторони також мають право укласти мирову угоду у процесі виконання судового рішення.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 232-233, 237-238, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Акціонерного товариства "Кременчуцьке кар`єроуправління "КВАРЦ" (вул. Київська, буд. 85, м. Кременчук, 39631, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Кременчуцька ТЕЦ" ( вул. Свіштовська, 2, м. Кременчук, Полтавська область, 39600, ) заборгованість в розмірі 7 144,82 грн., що включає в себе: 5 132,03 грн. інфляційні нарахування та 2 012,79 грн. 3% річних за порушення строків оплати за спожиту теплову енергію та 2 227,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання цим рішенням законної сили.

3. Копію рішення направити учасникам (сторонам) справи в порядку, встановленому статтею 242 ГПК України.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Згідно ст. 257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п. 17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Білоусов С.М.