РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

14.09.2021Справа № 910/5461/21
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Віннер-Техно"

до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом"

про стягнення 1 534 794,42 грн.

За зустрічним позовом Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Віннер-Техно"

про стягнення 2 789,51 грн.

Суддя Борисенко І.І.

Секретар судового засідання Холодна Н.С.

Представники сторін: відповідно до протоколу судового засідання.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Віннер-Техно" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" 1 534 794,42 грн., в якій просить суд стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Віннер-Техно" грошові кошти у сумі 1 534 794,42 грн., у тому числі:

- заборгованість за поставлений за договором на постачання товару №53-123-01-20-06372 від 28.04.2020 товар у розмірі 1 199 640,00 грн.;

- пеню у розмірі 191 087,15 грн.;

- штраф у розмірі 83 974,80 грн.;

- 3 % річних у розмірі 15 705,79 грн.;

- інфляційних нарахувань у розмірі 44 386,68 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем всупереч умов договору від 2804.2020 №53-123-01-20-06372 не було здійснено оплати за поставлений товар.

Ухвалою суду від 12.04.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено здійснювати у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі № 910/5461/21 на 18.05.2021.

Підготовчі засідання відкладались.

23.04.2021 Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому заперечував проти задоволення позовних вимог. Звернув увагу суду, що враховуючи п. 2.2. Договору, пеня за несвоєчасну оплату поставлених ТМЦ не нараховується.

23.04.2021 до суду від відповідача надійшла зустрічна позовна заява про стягнення 2 789,51 грн. пені.

В обґрунтування зустрічної позовної заяви відповідач посилається на те, що позивач прострочив поставку частини продукції за спірним договором на постачання товару № 53-123-01-20-06372 від 28.04.2020.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.04.2021 прийнято для спільного розгляду з первісним позовом зустрічний позов Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Віннер-Техно" про стягнення 2 789,51 грн. Вимоги за зустрічним позовом об`єднано в одне провадження з первісним позовом.

11.05.2021 Позивач подав відповідь на відзив, у якому вважав твердження відповідача, викладені у відзиві безпідставними. Зокрема, звернув увагу суду, що пеня нарахована позивачем в силу вимог 231 Господарського процесуального кодексу України.

31.05.2021 Відповідач подав заперечення на відповідь на відзив.

29.06.2021 позивач подав відзив на Зустрічну позовну заяву, в якому заперечував проти її задоволення, вказував про відсутність факту прострочення позивачем поставленого товару.

В підготовче засідання 13.07.2021 представник відповідача не з`явився, проте 12.07.2021 через загальний відділ діловодства суду подав клопотання про розгляд справи без участі представника відповідача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.07.2021 закрито підготовче провадження у справі №910/5461/21 та призначено до розгляду по суті на 14.09.2021.

У судове засідання 14.09.2021 прибув представник позивача, відповідач представника не направив. Подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

За приписами ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

В судовому засіданні 14.09.2021 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Віннер-Техно" (позивач/постачальник) та Державним підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (відповідач/покупець) 28.04.2020 укладено договір на постачання товару № 53-123-01-20-06372.

Відповідно до п. 1.1. Договору Постачальник зобов`язується передати Покупцю, а Покупець приймає на себе зобов`язання прийняти і сплатити товар CPV 44320000-9 по ДК 021:2015 - Кабелі та супутня продукція (кабель), (далі - товар), у кількості, асортименті і цінам, зазначеним у Специфікації №1 (Додаток до Договору №1), що є невід`ємною частиною цього Договору. Рік виготовлення товару - не раніше 2019 року.

Відповідно до п. 2 Договору, визначена Вартість договору та умови оплати.

Згідно п. 2.1. Договору, загальна вартість товару є твердою та складає:

разом: 999 700,00 грн. без ПДВ;

крім того ПДВ 20 % 199 940,00 грн.;

Всього з ПДВ: 1 199 640,00 грн.

Відповідно до п.2.2. Договору, оплата відбувається протягом 45 робочих днів після постачання ТМЦ згідно Специфікації № 1 (Додаток до Договору № 1) та виконання Постачальником умов п.п.3.2, 5.1 цього Договору. Пеня за несвоєчасну оплату не нараховується.

Відповідно до п. 3.1 Договору, постачання здійснюється на протязі 45 днів з дати публікації договору в системі ProZorro, але не пізніше 30.06.2020 на умовах - DDP м. Южноукраїнськ, Миколаївська обл., ЮУВ ВП «Складське господарство», відповідно до правил Інкотермс - 2010, з обов`язковою присутністю Постачальника.

Відповідно до п. 3.3. Договору датою постачання є дата отримання товару на складі вантажоодержувача з відміткою в накладній на відвантаження товару.

Відповідно до положень п.2.2., 3.3 Договору, та наявними видатковими накладними датами постачання товару та оплати є:

- видаткова накладна № 23 від 26.06.2020 за поставлений товар - Кабель A - DQ (ZN) B2Y 4G50/125 (800755) вартістю 26 208,00 грн. з ПДВ - відмітка в накладній вантажоодержувача зав.складом Бахмельев І.С. - 30.06.2020, - крайня дата оплати - 01.09.2020;

- видаткова накладна № 24 від 26.06.2020 за поставлений товар - провід АС 120/27/А1/С1, провід МГ 16, Провід МГ 35, провід МГ70, Провід АС 300/39-А1/С1, Провід АС 500/64-А1/С1 вартістю 708 513,60 грн. з ПДВ - відмітка в накладній вантажоодержувача зав.складом Бахмельев І.С. - 30.06.2020, - крайня дата оплати - 01.09.2020;

- видаткова накладна № 25 від 06.07.2020 за поставлений товар - Кабель КУПЭВнг (4х2х0,5)э-250, Кабель Кабель КУПЭВнг (27х2х0,5)э-250, Кабель КУПЭВнг (7х2х0,5)э-250 вартістю 464 918,40 грн. з ПДВ - відмітка в накладній вантажоодержувача зав.складом Бахмельев І.С. - 07.07.2020, - крайня дата оплати - 08.09.2020.

Відповідно до п. 3.2 Договору, Постачальник надає Покупцю:

- видаткову накладну (в трьох примірниках) з відображенням коду товару згідно УКТ ЗЕД

по - позиційно;

- електронну податкову накладну, оформлену та зареєстровану в ЄРПН у встановленому чинним законодавством порядку в електронній формі з дотриманням вимог Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про довірчі послуги» у строки, визначені для реєстрації податкової накладної в ЄРПН;

- документ, який посвідчує якість товару (оригінал або засвідчена копія).

Як слідує з матеріалів справи, Позивач/як Постачальник виконав умови п. 3.2. Договору, та надав Покупцю/Відповідачу сумісно з товаром видаткові накладні (в трьох примірниках) з відображенням коду товару згідно з УКТ ЗЕД по - позиційно, про що свідчать наявні у справі Видаткові накладні № 23 від 26.06.2020, № 24 від 26.06.2020, № 25 від 06.07.2020 (т. 1 а.с. 16, 17, 18).

Вказані видаткові накладні містять підписи та відмітку уповноваженого представника Відповідача на отримання відвантаженого товару.

Також, як свідчать матеріали справи, Позивачем надано електронні податкові накладні №35 від 26.06.2020, № 36 від 26.06.2020, № 38 від 06.07.2020 (т. 1 а.с. 19, 20, 21). Вказані податкові накладні оформлені та прийняті контролюючим органом відповідного до чинного законодавства, про що свідчать надані до матеріалів справи Квитанції про реєстрацію податкових накладних в ЄРПН: № , № , № (т. 1 а.с. 22, 23, 24).

Враховуючи не здійснення Відповідачем/Покупцем оплати за поставлений товар, позивач 31.12.2020 направив відповідачу Претензію №114, про сплату заборгованості по Договору поставки.

Однак, оплата відповідно до Претензії позивача, відповідачем здійснена не була.

Вказане слугувало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач зазначає, що відповідач всупереч умовам Договору не здійснив оплату за отриманий товар. Таким чином, в результаті неналежного виконання відповідачем зобов`язань у останнього утворилась заборгованість перед позивачем в розмірі 1 199 640,00 грн. Крім того, враховуючи неналежне виконання відповідачем умов договору, позивач просить суд стягнути з відповідача інфляційні втрати у розмірі 44 386,68 грн., 3% річних у розмірі 15 705,79 грн., пені у розмірі 191 087,15 грн. та штрафу у розмірі 83 974,80 грн.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Віннер-Техно" підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Внаслідок укладення Договору № 53-123-01-20-06372 від 28.04.2020 між сторонами згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обов`язки.

Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (частина 7 статті 193 Господарського кодексу України).

Статтею 655 Цивільного кодексу України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з приписами ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору від 28.04.2020 №53-123-01-20-06372 позивач передав, а відповідач прийняв товар, визначений предметом вказаного Договору, що підтверджується видатковою накладною № 23 від 26.06.2020 за поставлений товар - Кабель A - DQ (ZN) B2Y 4G50/125 (800755) вартістю 26 208,00 грн. з ПДВ - відмітка в накладній вантажоодержувача зав.складом Бахмельев І.С. - 30.06.2020; видатковаою накладною № 24 від 26.06.2020 за поставлений товар - провід АС 120/27/А1/С1, провід МГ 16, Провід МГ 35, провід МГ70, Провід АС 300/39-А1/С1, Провід АС 500/64-А1/С1 вартістю 708 513,60 грн. з ПДВ - відмітка в накладній вантажоодержувача зав.складом Бахмельев І.С. - 30.06.2020; видатковою накладною № 25 від 06.07.2020 за поставлений товар - Кабель КУПЭВнг (4х2х0,5)э-250, Кабель Кабель КУПЭВнг (27х2х0,5)э-250, Кабель КУПЭВнг (7х2х0,5)э-250 вартістю 464 918,40 грн. з ПДВ - відмітка в накладній вантажоодержувача зав.складом Бахмельев І.С. - 07.07.2020, - крайня дата оплати - 08.09.2020.

Судом встановлено, що Позивачем/Постачальником виконано умови Договору та було поставлено визначений товар, у розмірі та якості обумовленій умовами Договору.

Проте, в порушення умов Договору відповідачем не виконано обов`язок за договором щодо оплати у відповідності до умов Договору.

Таким чином, заборгованість Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Віннер-Техно" за Договором від 28.04.2020 №53-123-01-20-06372 становить 1 199 640,00 грн.

Отже, Суд зазначає, що відповідач, в порушення вищезазначених норм Цивільного кодексу України та умов Договору, не здійснив оплату вартості отриманого й прийнятого товару в повному обсязі, тобто не виконав свої зобов`язання належним чином, а тому позовні вимоги щодо стягнення суми основного боргу за поставлений товар у сумі 1 199 64,00 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

При зверненні до суду позивач також просив стягнути з відповідача на його користь 3% річних за період з 01.09.2020 по 30.12.2020 в розмірі 15 705,79 грн. та інфляційних втрат у сумі 44 386,68 грн.

Пунктом 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитору зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідальність сторін за Договором передбачена його 4 пунктом.

Згідно зі статтею 50 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь - який час. Боржник повинен виконати зобов`язання у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайно не випливає із Договору або актів цивільного законодавства.

Суд, перевіривши розрахунок 3% річних за період прострочки відповідачем сплати за отриманий товар за Договором з 01.09.2020 по 30.12.2020 в розмірі 3% річних в сумі 15 705,79 грн., вважає, що ця частина позовних вимог підлягає задоволенню у заявленому позивачем розмірі.

Інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція) (п.п. 3.1, 3.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" №14 від 17.12.2013 року)

Суд, перевіривши розрахунок інфляційних, як збільшення суми основного боргу в період прострочки виконання боржником його грошового зобов`язання в зв`язку з девальвацією грошової одиниці України, наданий позивачем, вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача інфляційних у розмірі 44 386,68 грн. за поставлений товар, за період з 01.09.2020 по 30.12.2020 підлягають задоволенню у заявленому позивачем розмірі.

Вимога позивача про стягнення з відповідача пені в сумі 191 087,15 грн. та штрафу в сумі 83 974,80 грн. за порушення строків виконання, відповідно до ст.230-232 Господарського кодексу України, задоволенню не підлягають з наступного.

За правилами ст. 208 ЦК України правочини, щодо яких законом встановлена письмова форма, належить вчиняти у письмовій формі.

Згідно ст. 547 ЦК України правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі.

Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Згідно ст. 546 ЦК України неустойка є одним з видів забезпечення виконання зобов`язання.

Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Виходячи з зазначених норм закону, згоди щодо застосування такого виду відповідальності, як пені та штраф, сторони мають досягти у письмовому вигляді.

Як вбачається з тексту Договору, а саме п. 2.2 пеня за несвоєчасну оплату не нараховується. Відтак відповідно до п. 2 ст. 231 ГК України сторони не досягли згоди, а тому, вимога позивача стягнути з відповідача пені в сумі 191 087,15 грн. та штрафу у сумі 83 974,80 грн. за порушення строків виконання зобов`язання визнається судом необґрунтованою.

При цьому, посилання позивача на норми ч. 2 ст. 231 Господарського кодексу України, з урахуванням якої він вимагає стягнути з відповідача зазначену неустойку, суд визнає помилковими з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно ч. 2 ст. 231 ГК України, у разі якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах: за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Зазначеною нормою врегульований лише розмір неустойки, проте вона не відміняє дію норм закону, якими встановлена обов`язкова письмова форма для згоди сторін щодо застосування такого виду відповідальності як неустойка (штраф, пеня).

Розмір неустойки має бути встановлений або договором або актом цивільного законодавства, і лише у випадку, коли у договорі сторін або в акті цивільного законодавства передбачено застосування такого виду відповідальності за порушення зобов`язання як неустойка, а її розмір при цьому не встановлений, буде правомірним застосувати розміри неустойки, встановлені ч. 2 ст. 231 ГК України, за наявності обставин, якими в цій статті обумовлено їх застосування.

Відповідно до п. 2.2 Договору пеня за несвоєчасну сплату не нараховується.

Враховуючи, що у тексті Договору сторони такої згоди не досягли, а акт цивільного законодавства, в якому б йшлося про можливість застосування до відповідача у спірному випадку відповідальності у вигляді стягнення неустойки за порушення зобов`язань, позивачем не вказаний, вимога позивача про стягнення з відповідача пені та штрафу задоволенню не підлягає як така, що не ґрунтуються на вимогах закону.

Щодо зустрічного позову, суд зазначає, що такий підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 3.1 Договору, постачання здійснюється на протязі 45 днів з дати публікації договору в системі ProZorro, але не пізніше 30.06.2020 на умовах - DDP м. Южноукраїнськ, Миколаївська обл., ЮУВ ВП «Складське господарство», відповідно до правил Інкотермс - 2010, з обов`язковою присутністю Постачальника.

Публікація Договору в системі ProZorro відбулась 18.01.2020.

Вказана обставина сторонами не заперечується.

Як вказано вище, постачання здійснено у повному обсязі на суму 1 199 640,00 грн. згідно з накладними: №23 від 26.06.2020, №24 від 26.06.2020, №25 від 06.06.2020 - 07.07.2020, тобто з 6 - денним простроченням.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися у повному обсязі належним чином.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно повинно бути виконане в цей строк.

Відповідно до ст. 546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою.

Як слідує з п. 4.1 Договору, за порушення термінів постачання товару Постачальник зобов`язаний сплатити пеню у розмірі 0,1 % від вартості непоставленого товару у визначений термін за кожен день прострочення.

Відтак, розрахунок пені за зустрічним позовом, слід здійснити наступним чином:

464 918,40 (вартість поставленого товару з простроченням)/100*0,1*6(кількість днів прострочення) = 2 789,51 грн.

02.03.2021 Відповідачем на адресу Позивача надіслана Претензія № 32/3947 на вказану суму 2 789,51 грн. (т. 1 а.с. 82-83).

Суд встановив, матеріали справи не містять доказів сплати Позивачем нарахованої суми пені за Договором постачання, відтак, вимога зустрічного позову Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", підлягає задоволенню шляхом стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Віннер-Техно" (68612, Одеська обл., м. Ізмаїл, вул. Папаніна, 46, ідентифікаційний код 37295510) на користь Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01032, м. Київ, вул. Назарівська, 3, ідентифікаційний код 24584661) 2 789 ( дві тисячі сімсот вісімдесят дев`ять) грн. 51 коп. пені.

Відповідно до ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Відповідно до ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази на підставі яких можна встановити обставини які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Виходячи з вищенаведених норм закону, відповідачем (по первісному позову) належним чином протягом розгляду справи не було надано належних доказів по справі на спростування позовних вимог в частині стягнення 1 199 640 (один мільйон сто дев`яносто дев`ять тисяч шістсот сорок) грн. 00 коп. основного боргу, 15 705 (п`ятнадцять тисяч сімсот п`ять) грн. 79коп. 3% річних, 44 386 (сорок чотири тисячі триста вісімдесят шість) грн. 68 коп. інфляційних втрат, у зв`язку з чим первісний позов у цій частині підлягає задоволенню.

В частині стягнення пені та штрафу (заявлених у первісному позові) суд відмовляє з підстав вищезазначених.

Зустрічний позов задовольняється судом повністю.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору по первісному позову покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог, по зустрічному позову покладаються на Товариство з обмеженою відповідальністю "Віннер-Техно" (відповідача по зустрічному позову) повністю.

Керуючись ст.ст. 13, 74, 129, 232, 236-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

1. Первісний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Віннер-Техно" задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01032, м. Київ, вул. Назарівська, 3, ідентифікаційний код 24584661) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Віннер-Техно" (68612, Одеська обл., м. Ізмаїл, вул. Папаніна, 46, ідентифікаційний код 37295510) 1 199 640 (один мільйон сто дев`яносто дев`ять тисяч шістсот сорок) грн.00 коп. основного боргу, 15 705 (п`ятнадцять тисяч сімсот п`ять) грн. 79коп. 3% річних, 44 386 (сорок чотири тисячі триста вісімдесят шість) грн. 68коп. інфляційних втрат та 18 901 (вісімнадцять тисяч дев`ятсот одна) грн. 41 коп. судового збору.

В частині вимог про стягнення пені та штрафу відмовити.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

2. Зустрічний позов Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Віннер-Техно" (68612, Одеська обл., м. Ізмаїл, вул. Папаніна, 46, ідентифікаційний код 37295510) на користь Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01032, м. Київ, вул. Назарівська, 3, ідентифікаційний код 24584661) 2 789 ( дві тисячі сімсот вісімдесят дев`ять) грн. 51 коп. пені та 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00коп. судового збору.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст судового рішення складено та підписано 24.09.2021.

Суддя І.І. Борисенко