ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" вересня 2021 р. Справа№ 910/13242/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кропивної Л.В.

суддів: Руденко М.А.

Пономаренка Є.Ю.

секретар судового засідання Стародуб М.Ф.

за участі представників сторін згідно протоколу судового засідання,

розглянувши апеляційну скаргу апеляційну скаргу ОСОБА_1

на додаткове рішення господарського суду міста Києва від 17.05.2021 (повний текст складено 17.05.2021)

у справі № 910/13242/20 (суддя - Приходько І.В.)

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Юні-Про" в інтересах товариства з обмеженою відповідальністю "Прем`єр Буланжер"

до ОСОБА_1

про відшкодування збитків, завданих господарському товариству його посадовою особою у розмірі 61 637,84 грн,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) "Юні-Про" в інтересах ТОВ "Прем`єр Буланжер" звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до ОСОБА_1 , яка обіймала посаду директора та головного бухгалтера товариства ТОВ "Прем`єр Буланжер", про стягнення з неї 61 637,84 грн. на відшкодування завданих товариству збитків.

Рішенням господарського суду міста Києва від 20.04.2021 р. у справі № 910/13242/20 позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Прем`єр Буланжер" 61 637,84 грн. на відшкодування збитків та 2 102,00 грн. судового збору за подання позову.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 28.07.2021 р., рішення господарського суду міста Києва від 20.04.2021 р. у справі № 910/13242/20 залишено без змін.

Додатковим рішенням господарського суду міста Києва від 17.05.2021 у справі № 910/13242/20 заяву представника позивача - адвокатського бюро "ОКСАНИ ЛЕПЕНЬ" про ухвалення додаткового рішення задоволено; стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ "ЮНІ-ПРО" витрати на правову допомогу у розмірі 10 000,00 грн

Не погоджуючись з прийнятим додатковим рішенням, ОСОБА_1 звернулась до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просила скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні заяви у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що в наданих на підтвердження повноважень представника позивача ордерах міститься посилання про їх видання на підставі договорів б/н від 10.06.2020 р. Утім, до заяви про стягнення витрат на правничу допомогу наданий договір про надання правової допомоги б/н від іншої дати - 13.01.2020 р. Крім того, строк дії наданого позивачем договору від 13.01.2020 р., сплив 13.01.2021 р. При цьому додаток № 1 до договору складений 23.04.2021 р., після спливу дії основного договору.

Згідно витягу з протоколу передачі судової справи від 17.06.2021 апеляційну скаргу по справі № 910/13242/20 передано для розгляду колегії суддів у складі: Кропивна Л.В. (головуючий), Руденко М.А., ОСОБА_2

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.06.2021 відкрито апеляційне провадження, призначено справу до розгляду на 28.07.2021

02.07.2021 до Північного апеляційного господарського суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.07.2021 , у зв`язку з перебуванням судді Руденко М.А. у відпустці, сформовано новий склад колегії суддів: Кропивна Л.В. (головуючий), ОСОБА_2, Пашкіна С.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.07.2021 оголошено перерву у розгляді справи до 22.09.2021.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу справ від 21.09.2021, у зв`язку із перебуванням судді Пашкіної С.А. у відпустці та звільненням у відставку судді ОСОБА_2, справу № 910/13242/20 передано на розгляд колегії суддів у складі: Кропивна Л.В. (головуючий), Пономаренко Є.Ю., Руденко М.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.09.2021 р., справу № 910/13242/20 прийнято до провадження у вищевказаному складі суду.

У судовому засіданні, що відбулось 22.09.2021 р., представник позивача заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив апеляційний господарський суд, залишити без змін додаткове рішення суду першої інстанції.

Представник відповідача у судове засідання 22.09.2021 р. не з`явився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений.

Вивчивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, виходячи з вимог чинного законодавства, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Приписами ст. ст. 123, 129, 221 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Згідно приписів ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.

Як встановлено судом першої інстанції, та підтверджується матеріалами справи, попередній розрахунок понесених витрат на правничу допомогу у сумі 50 000, 00 грн. позивач заявив у позовній заяві, тобто у строк, встановлений ч. 8 ст. 129 ГПК України.

На підтвердження вказаних витрат заявником надано наступні документи:

- договір про надання правової допомоги від 13.01.2020 р., укладений між ТОВ "Юні-Про" (клієнт) та адвокатським бюром «Оксани Лепень», за умовами якого адвокатське бюро прийняло на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу.;

- додаток №1 до договору про надання правової допомоги від 23.04.2021 р;

- свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю КС № 6876/10 від 05.09.2018 р.;

- ордер серії КС № 758022 від 10.06.2020 р.;

- акт надання послуг від 23.04.2021 р. на суму 10 000, 00 грн.;

- детальний опис (звіт) робіт, наданих адвокатським бюром «Оксани Лепень» за договором про надання правової допомоги б/н від 13.01.2020 р.;

- платіжне доручення від 23.04.2021 року № 182 на суму 10 000,00 грн. з яких вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Юні-Про» сплатило на користь адвокатського бюро «Оксани Лепень» 10 000,00 грн. в рахунок оплати правничої допомоги згідно з договором про надання правової допомоги від 13.01.2020 року.

Статтею 123 ГПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

За приписами частин 3, 4 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині 4 статті 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.

Поряд з цим, аналіз наведених норм частини 4 статті 126 ГПК України, а також статті 129 цього Кодексу дає підстави для висновку, що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати: пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмету спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Частиною 5 ст. 126 ГПК України встановлено, що у разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 6 статті 126 ГПК України).

Заперечуючи проти стягнення витрат на правничу допомогу, апелянт зазначив, що наданий представником позивача ордер КС № 758022 виданий на підставі договору про надання правової допомоги від 10.06.2020 р. Натомість, до матеріалів справи доданий договір про надання правової допомоги від іншої дати, 13.01.2020 р.

Колегія суддів, зазначає, що у судовому засіданні 22.09.2021 р. представник позивача повідомив, що в ордері КС № 758022 помилково зазначена інша дата договору про надання правової допомоги. Так, адвокат наголосив, що між адвокатським бюром «Оксани Лепень» та ТОВ «Юні-Про» укладений лише один договір про надання правової допомоги від 13.01.2020 р.

Апелянт також вказував, що договір про надання правової допомоги б/н від 13.01.2020 р. припинив свою дію 13.01.2021 р., адже був укладений строком на 12 місяців.

Дійсно, відповідно до п. 13.1 договору цей договір набуває чинності з моменту підписання його сторонами та діє протягом 12 (дванадцяти) наступних календарних місяців, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором.

Дія цього договору припиняється його належним виконанням (п. 13.2. договору).

Як вбачається із матеріалів справи, представництво інтересів клієнта ТОВ «Юні-Про» в місцевому господарському суді у даній справі здійснювалося адвокатом Лепень Оксаною Володимирівною з 16.02.2021 р. до прийняття судом рішення зі спору.

Клієнт не повідомляв суд першої інстанції про відмову від представника адвоката Лепень О.В., тож колегія суддів вважає, що представництво і надання правової допомоги адвокат не припиняв.

Додатком № 1 до договору про надання правової допомоги передбачено, що розмір гонорару адвокатського бюро встановлюється у вигляді погодинної ставки, погодинна ставка погоджена сторонами на момент укладення договору і становить 1 000, 00 грн./год. Клієнт доручає, а адвокатське бюро приймає та зобов`язується надати клієнту правову допомогу по справі № № 910/13242/20 в обсязі та умовах визначених договором строком до 31.12.2022. У випадку якщо з об`єктивних причин, незалежних від адвокатського бюро, виконання доручення клієнта по договору буде виходити за обумовлений строк, то сторони його переносять за домовленістю.

Доводи відповідача про завищення показників витраченого адвокатом позивача часу на перебування у судових засіданнях, колегія суддів вважає неспроможними.

Так, у частині першій статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що іншими видами правової допомоги - є види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення:

Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Беручи обов`язок щодо здійснення представництва інтересів клієнта в суді, адвокат бере на себе відповідальність не лише за якусь одну дію, наприклад написання процесуального документу чи виступ у суді, але й обов`язок по вчиненню комплексу дій, метою яких є забезпечення реалізації та захисту прав і обов`язків клієнта у його інтересах.

Отже, участь у судовому засіданні являє собою не формальну присутність на ньому, а підготовку адвоката до цього засідання, витрачений час на дорогу до судового засідання та у зворотному напрямку, його очікування та безпосередня участь у судовому засіданні.

Такі стадії представництва інтересів у суді, як прибуття на судове засідання та очікування цього засідання є невідворотними та не залежать від волі чи бажання адвоката. При цьому паралельно вчиняти якісь інші дії на шляху до суду чи під залом судового засідання адвокат не може та витрачає на це свій робочий час.

Колегія суддів вважає, що такі стадії, як прибуття до суду чи іншої установ та очікування є складовими правничої допомоги, які в комплексі з іншими видами правничої допомоги сприяють забезпеченню захисту прав та інтересів клієнта.

Отже час, який адвокат витрачає на дорогу для участі у судовому засіданні, є складовою правничої допомоги і підлягає компенсації нарівні з іншими витратами.

Тож, перевіривши співрозмірність заявлених витрат за послуги адвоката на відповідність зазначеним критеріям, врахувавши ступінь складності справи та обсяг наданих адвокатами послуг, суд першої інстанції правомірно встановив, що заявлені відповідачем витрати на відшкодування адвокатських послуг є співрозмірними із предметом позову та доведеними належними доказами у розмірі 10 000 ,00 грн., а тому поклав на відповідача у справі, оскільки позов було задоволено.

Викладені в апеляційній скарзі доводи фактично свідчать про незгоду апелянта з висновками суду, проте по суті їх не спростовують; підстав для скасування чи зміни рішення не містять, а тому визнаються судом апеляційної інстанції неспроможними.

Судова колегія вважає, що місцевий господарський суд з достатньою повнотою дослідив усі обставини справи, дав належну оцінку представленим доказам, висновки суду не суперечать матеріалам справи, обставини , які мають значення по справі, судом установлені вірно. Порушень норм матеріального та процесуального права не установлено.

За таких обставин справи апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржуване додаткове рішення - слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на додаткове рішення господарського суду міста Києва від 17.05.2021 у справі № 910/13242/20 залишити без задоволення.

Додаткове рішення господарського суду міста Києва від 17.05.2021 р. у справі № 910/13242/20 залишити без змін.

Матеріали справи № 910/13242/20 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.ст. 287, 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 04.10.2021 р.

Головуючий суддя Л.В. Кропивна

Судді М.А. Руденко

Є.Ю. Пономаренко