ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2021 року

м. Київ

Справа № 902/743/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Бакуліна С.В. - головуючий, Баранець О.М., Вронська Г.О.,

за участю секретаря судового засідання - Федорченка В.М.,

представників учасників справи:

позивача - не з`явились,

відповідача-1 - не з`явились,

відповідача-2 - Січевлюка В.А.,

третя особа (на стороні відповідачів) - не з`явились,

третя особа (на стороні позивача) - не з`явились,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Автоальянс-Стар"

на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 21.04.2021 (головуючий - Олексюк Г.Є., судді: Маціщук А.В., Гудак А.В.)

у справі №902/743/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Автоальянс-Стар"

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Відродження",

2. ОСОБА_1 ,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів - Вінницької районної державної адміністрації,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Приватного підприємства "МЕГА-ГРАНД КФТ"

про визнання недійсним рішення загальних зборів, скасування державної реєстрації змін до установчих документів, визначення розміру частки у статутному капіталі,

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог.

1.1. У 2018 році Товариство з обмеженою відповідальністю "Автоальянс-Стар" (далі - ТОВ "Автоальянс-Стар") звернулось до Господарського суду Вінницької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Відродження" (далі - ТОВ "Відродження") та ОСОБА_1 про:

- визнання недійсним пунктів 2, 3, 4 рішення загальних зборів учасників ТОВ "Відродження", оформленого протоколом від 21.04.2010 №8 (з урахуванням додаткових пояснень б/н від 25.03.2019);

- про визнання недійсним та скасування державної реєстрації змін до установчих документів ТОВ "Відродження", проведеної державним реєстратором Вінницької районної державної адміністрації у Вінницькій області Стиран Наталією Леонідівною, про що у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено (вчинено) запис (реєстраційну дію) від 22.04.2010 за №7001152 "Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи; зміна складу або інформації про засновників".

1.2. Як на підставу зазначених позовних вимог позивач посилався на встановлення під час проведення перевірки наявності своїх активів і відповідних відомостей у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань факту безпідставної перереєстрації частки у ТОВ "Відродження" з ТОВ "Автоальянс-Стар" на громадянина ОСОБА_1 .

2. Стислий виклад обставин справи, встановлених судами першої та апеляційної інстанцій.

2.1. 20.04.2010 проведено загальні збори учасників ТОВ "Автоальянс-Стар", результати яких оформлено протоколом №4.

Згідно з протоколом №4 на зборах був присутній засновник ОСОБА_2 , частка в статутному капіталі якого складає 100%.

На загальних зборах згідно з порядком денним прийнято рішення про:

1) добровільний вихід ТОВ "Автоальянс-Стар" зі складу учасників ТОВ "Відродження";

2) здійснення відступлення належної товариству частки в статутному капіталі ТОВ "Відродження" розміром 99,7%, грошовий еквівалент якої складає 5443197,00 грн, на адресу громадянина ОСОБА_1 ;

3) надання дозволу та всіх необхідних повноважень виконавчому органу ТОВ "Автоальянс-Стар" в особі директора для виконання дій, вказаних у пунктах 1 та 2 цього рішення, в тому числі повноваження на укладення та підписання від імені товариства відповідних правочинів щодо відступлення вищевказаної частки в статутному капіталі, а також інших, пов`язаних з цим, супутніх документів, на умовах йому відомих.

2.2. 21.04.2010 загальними зборами учасників ТОВ "Відродження" прийнято рішення, оформлені протоколом №8, якими, зокрема, вирішено:

1) надати згоду учаснику ТОВ "Відродження" - юридичній особі ТОВ "Автоальянс-Стар" на вихід зі складу учасників ТОВ "Відродження";

2) прийняти (включити) до складу учасників ТОВ "Відродження" нового учасника - громадянина ОСОБА_1 ;

3) затвердити новий розподіл часток у статутному капіталі ТОВ "Відродження";

4) внести зміни до статуту ТОВ "Відродження" та затвердити його в новій редакції.

Відповідно до вказаного протоколу на зборах були присутні учасники, які володіють 100% голосів, а саме - ТОВ "Автоальянс-Стар" в особі директора ОСОБА_2 - 99,7% та громадянин ОСОБА_3 - 0,3 %.

2.3. 22.04.2010 державним реєстратором Вінницької районної державної адміністрації Стиран Н.Л. здійснено державну реєстрацію змін до установчих документів Товариства з обмеженою відповідальністю "Відродження" на підставі наданих ОСОБА_3 документів, про що в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено (вчинено) запис (реєстраційну дію) за №7001152 від 22.04.2010 "Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи; зміна складу або інформації про засновників".

2.4. Згідно з пунктом 6.2 статуту ТОВ "Відродження" (в редакції 22.04.2010) засновниками (учасниками) товариства є: громадянин ОСОБА_1 з часткою у статутному капіталі товариства в розмірі 99,7%, що в грошовому еквіваленті становить 5433197,00 грн та громадянин ОСОБА_3 з часткою у статутному капіталі товариства в розмірі 0,3 %, що в грошовому еквіваленті становить 16060,00 грн.

2.5. ТОВ "Автоальянс-Стар", посилаючись на відсутність укладення договору відступлення частки та доказів реальності його виконання, вважає, що рішення загальних зборів учасників ТОВ "Відродження", оформлені протоколом №8, та відповідно державна реєстрація змін до установчих документів товариства позбавила позивача майнового права на частку в статутному капіталі ТОВ "Відродження" та корпоративних прав, що випливають із володіння нею. Вказані обставини стали підставою для звернення до суду з позовом у цій справі.

3. Короткий зміст рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції.

3.1. Справа розглядалась судами неодноразово.

3.2. За результатами нового розгляду, Господарський суд Вінницької області рішенням від 05.10.2020 у справі №902/743/18 позов (з урахуванням заяви про зміну предмету позовних вимог (доповнення предмету позову) задовольнив;

- визнав недійсними рішення загальних зборів учасників ТОВ "Відроження", оформлені протоколом від 21.04.2010 №8 (пункти 2, 3, 4);

- скасував державну реєстрацію змін до установчих документів ТОВ "Відродження" (код 32754725), реєстраційний запис від 22.04.2010 №7001152 "Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи; зміна складу або інформації про засновників", здійснену державним реєстратором Вінницької районної державної адміністрації у Вінницькій області Стиран Н.Л.;

- визначив розмір частки ТОВ "Автоальянс-Стар" у статутному капіталі ТОВ "Відродження", станом на 21.04.2010 в сумі 5433197,00 грн, що становить 99,7% статутного капіталу ТОВ "Відродження".

3.3. Вмотивовуючи рішення, суд першої інстанції прийняв до розгляду заяву позивача про зміну (доповнення) предмету позову у цій справі та дійшов висновку про недотримання ТОВ "Автоальянс-Стар" порядку виходу зі складу учасників ТОВ "Відродження", в зв`язку з чим суд визнав таким, що суперечить вимогам законодавства прийняття (включення) громадянина ОСОБА_1 на підставі оспорюваних рішень до складу учасників товариства з подальшим затвердженням нового розподілу часток та внесенням змін до статуту ТОВ "Відродження" .

3.4. Водночас, відмовляючи у задоволенні заяви відповідача-2 про застосування позовної давності, суд першої інстанції зазначив, що з огляду на характер та зміст позовних вимог, заявлений у цій справі позов є негаторним позовом, а відтак може бути пред`явлений власником майна протягом всього часу, поки триває порушення.

3.5. Північно-західний апеляційний господарський суд постановою від 21.04.2021 рішення Господарського суду Вінницької області від 21.04.2021 у справі №902/743/18 скасував; прийняв нове рішення, яким в задоволенні позову відмовив.

3.6. Вмотивовуючи постанову, суд апеляційної інстанції погодився з висновком суду першої інстанції про те, що відчуження частки позивача відбулося з недодержанням обов`язкової письмової нотаріально посвідченої форми правочину та без будь-якої зустрічної компенсації з боку набувача такої частки. А відтак, перехід корпоративних прав від ТОВ "Автоальянс-Стар" до ОСОБА_1 не відбувся, а тому відповідач-2 не набув статусу учасника ТОВ "Відродження" та у товариства не було правових підстав приймати спірні рішенні.

3.7. Водночас, суд апеляційної інстанції зазначив, що заява позивача від 04.05.2020 про зміну (доповнення) предмету позову, яка ґрунтується на статті 391 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), подана без додержання вимог статті 46 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), а відтак, невірно була прийнята судом першої інстанції до розгляду.

3.8. З огляду на що, суд апеляційної інстанції визнав необґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що застосування позовної давності слід проводити з урахуванням змісту вимог позивача як негаторного позову.

4. Короткий зміст вимог касаційної скарги. Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу та виклад позиції інших учасників справи.

4.1. Не погоджуючись з постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 21.04.2021, ТОВ "Автоальянс-Стар" звернулось до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій, з урахуванням письмових пояснень, просить скасувати зазначене судове рішення та залишити в силі рішення Господарського суду Вінницької області від 05.10.2020 у справі №902/743/18.

4.2. У якості підстави касаційного оскарження скаржник зазначив пункт 1 частини другої статті 287 ГПК України, посилаючись на неврахування судом апеляційної інстанції висновків про застосування статей 391 ЦК України у постановах Верховного Суду від 13.03.2018 у справі №826/1186/17, від 04.12.2019 у справі №917/1739/17, про застосування статей 256, 257, та 267 ЦК України від 04.07.2018 у справі №653/1096/16-ц, від 13.02.2020 у справі №916/524/19, від 29.05.2019 у справі №367/2022/15-ц. Крім того, скаржник посилається на порушення судом апеляційної інстанції норми процесуального права, а саме статті 46 ГПК України, зазначаючи про необґрунтовану відмову у прийнятті до розгляду додаткової вимоги позивача про визначення розміру частки (пункт 4 частини другої статті 287 ГПК України).

4.3. Відповідач-2 - ОСОБА_1 подав відзив на касаційну скаргу, в якому просить залишити її без задоволення, а оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції залишити без змін, як таку, що прийнята з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

4.4. ТОВ "Автоальянс-Стар" подало заперечення на відзив на касаційну скаргу, у якому вказує на необґрунтованість доводів ОСОБА_1 , викладених у відзиві, та вказує про те, що судом першої інстанції у цій справі винесено законне та обґрунтоване рішення.

4.5. Інші учасники не скористались своїм правом відповідно до статті 295 ГПК України та не подали до Верховного Суду письмового відзиву на касаційну скаргу.

5. Позиція Верховного Суду.

5.1. Відповідно до частини першої статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій щодо заяви позивача про зміну (доповнення) предмета позову у цій справі.

5.2. Як встановлено судом апеляційної інстанції, звертаючись у листопаді 2018 року до суду першої інстанції з позовом, ТОВ "Автоальянс-Стар" просило суд визнати недійсним пункти 2, 3, 4 рішення загальних зборів учасників ТОВ "Відродження", оформленого протоколом від 21.04.2010 №8 та скасувати державну реєстрацію змін до установчих документів відповідача-1, реєстраційний запис від 22.04.2010 №7001152.

5.3. Спір між сторонами виник внаслідок того, що позивач вважає безпідставною перереєстрацію частки у ТОВ "Відродження" з ТОВ "Автоальянс-Стар" на громадянина ОСОБА_1 на підставі спірного рішення за відсутності вчиненого правочину щодо відчуження позивачем частки ОСОБА_1 .

5.4. Правовими підставами заявлених позовних вимог визначено норми статей 100, 116, 147, 148, 202, 206, 208, 263, 328, 334 ЦК України, 10, 53, 54 Закону України "Про господарські товариства", Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", у відповідній редакції на момент виникнення спірних правовідносин.

5.5. З матеріалів справи вбачається, що постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного суду від 15.01.2020, за результатом касаційного перегляду було скасовано постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 23.09.2019 та рішення Господарського суду Вінницької області від 25.03.2019 у цій справі, а справу передано на новий розгляд до Господарського суду Вінницької області.

5.6. При новому розгляді справи, до закінчення підготовчого засідання (05.05.2020) ТОВ "Автоальянс-Стар" подало до суду першої інстанції заяву від 04.05.2020, в якій позивач просив суд змінити (доповнити) предмет позову шляхом визначення розміру частки позивача у статутному капіталі ТОВ "Відродження", станом на 21.04.2010 в сумі (номінальною вартістю) 5433197 грн, що становить 99,7% від загального розміру статутного капіталу ТОВ "Відродження". В решті вимоги позивача, в редакції первісного поданого позову, залишилися незмінними.

5.6. Обґрунтовуючи заяву про зміну (доповнення) предмета позову при новому розгляді справи, позивач послався на те, що зміною фактичних обставин у справі є внесення законодавчих змін до частини п`ятої статті 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", яка визначає способи захисту прав, а також зміна судової практики, що перешкоджає ефективному захисту порушених прав у цій справі.

5.7. Надаючи правову оцінку заяві позивача про зміну (доповнення) предмету позову у цій справі, колегія суддів зазначає таке.

5.8. Позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи. Позовна заява повинна містити, зокрема, зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову. У позовній заяві можуть бути вказані й інші відомості, необхідні для правильного вирішення спору.

5.9. Отже, позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається з двох елементів: предмета і підстави позову.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача.

5.10. Статтею 46 ГПК України визначено процесуальні права та обов`язки сторін.

Частиною другою даної статті закріплено, що крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу: 1) позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу; 2) позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження; 3) відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

5.11. Частинами третьою та четвертою статті 46 ГПК України (в редакції, чинній на момент нового розгляду цієї справи) передбачено, що до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

У разі направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції зміна предмета, підстав позову не допускаються, крім випадків, визначених цією статтею.

Зміна предмета або підстав позову при новому розгляді справи допускається в строки, встановлені частиною третьою цієї статті, лише у випадку, якщо це необхідно для захисту прав позивача у зв`язку із зміною фактичних обставин справи, що сталася після закінчення підготовчого засідання, або якщо справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження - після початку першого судового засідання при первісному розгляді справи.

5.12. Із системного аналізу наведених норм убачається, що позивач відповідно до норм ГПК України наділений правом змінити предмет або підставу позову при новому розгляді справи тільки у тому разі, якщо суд установить, що це необхідно для захисту прав позивача у зв`язку зі зміною фактичних обставин справи, а предмет чи підстава позову при первісному розгляді були недостатніми для такого належного захисту.

5.13. Крім того, Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що процесуальним законом не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про "доповнення" або "уточнення" позовних вимог. Тому в разі надходження до господарського суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як: - подання іншого (ще одного) позову, чи - збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи - об`єднання позовних вимог, чи - зміну предмета або підстав позову.

5.14. При цьому при поданні вказаної заяви про зміну предмета позову позивач має дотримуватися правил вчинення відповідної процесуальної дії, недодержання яких тягне за собою процесуальні наслідки, передбачені ГПК України.

5.15. Водночас колегія суддів зауважує, що доповнення немайнового позову вимогою про визначення розміру частки позивача у статутному капіталі товариства не є збільшенням розміру позовних вимог, оскільки, під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру. Якщо в заяві позивача йдеться про збільшення розміру немайнових вимог (наприклад, про визнання недійсним ще одного акта крім того, стосовно якого відповідну вимогу вже заявлено), то фактично також йдеться про подання іншого позову (наведену правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 23.01.2018 у справі №918/350/16, від 27.06.2018 у справі №910/18802/17, від 28.03.2019 у справі №910/23066/17 та від 10.09.2019 у справі №910/13267/18).

5.16. З огляду на наведені вище правові позиції Верховного Суду, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку, що заява ТОВ "Автоальянс-Стар" не є заявою про зміну предмета позову, а фактично є іншим (новим) позовом, оскільки позивач заявив нову (додаткову) позовну вимогу про визначення розміру частки позивача у статутному капіталі ТОВ "Відродження".

5.17. Колегія суддів також вважає, що місцевий господарський суд, приймаючи рішення за результатами розгляду позовних вимог з урахуванням зазначеної заяви, помилково не врахував, що частина четверта статті 46 ГПК України надає позивачу право змінити предмет або підставу позову при новому розгляді справи тільки у разі зміни саме фактичних обставин справи, а не, як обґрунтовував позивач, зміни законодавчого регулювання та судової практики. Позивачем не доведено, а судом першої інстанції не встановлено, що фактичні обставини у цій справі, у розумінні частини четвертої статті 46 ГПК України, змінилися, з врахуванням предмету заявленого позову про визнання недійсним окремих пунктів рішення загальних зборів учасників товариства, яке прийняте 21.04.2010, з підстав того, що вони за своєю суттю та змістом не відповідають нормам статей 100, 116, 147, 148, 202, 206, 208, 263, 328, 334 ЦК України, 10, 53, 54 Закону України "Про господарські товариства", Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", у відповідній редакції на момент виникнення спірних правовідносин.

5.18. Колегія суддів погоджується з висновком апеляційного суду про те, що суд першої інстанції не повинен був задовольняти заяву ТОВ "Автоальянс-Стар" про зміну (доповнення) предмету позову та мав вирішувати спір за вимогами, з якими позивач звернувся з позовом у листопаді 2018 року.

5.19. За таких обставин, Верховний Суд вважає правильною позицію апеляційного суду щодо перегляду цієї справи виключно в межах вимог, викладених у позовній заяві, без урахування заяви ТОВ "Автоальянс-Стар" від 04.05.2020 про зміну (доповнення) предмета позову.

5.20. При цьому колегія суддів відхиляє аргументи скаржника про те, суд апеляційної інстанції, безпідставно не прийнявши заяву про зміну предмета позову, необґрунтовано обмежив останнього у доступі до правосуддя та реалізації ним передбачених, зокрема частиною четвертою статті 46 ГПК України процесуальних прав, оскільки апеляційним судом розглянуто вимоги, які заявлено позивачем у позовній заяві, і від яких він не відмовився станом на момент звернення з новими позовними вимогами, які (нові вимоги) він вправі пред`явити в окремому позовному провадженні, оскільки правова позиція суду апеляційної інстанції цьому не перешкоджає.

5.21. Відтак, суд апеляційної інстанції правомірно здійснив перегляд справи за позовними вимогами, які були пред`явлені позивачем у листопаді 2018 року.

Щодо суті заявлених вимог та обраного позивачем способу захисту.

5.22. За змістом статті 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

5.23. Відповідно до статті 16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

5.24. Згідно зі статтею 5 ГПК України, здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

5.25. Реалізуючи визначене право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

5.26. Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту поновлення порушеного права позивача. Спосіб захисту, насамперед, повинен слугувати поновленню порушених прав позивача або захисту його охоронюваного законом інтересу.

5.27. Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові.

5.28. Так, зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач прагне відновити становище, що існувало до порушення його прав, зокрема, відмінити державну реєстрацію зміни складу учасників юридичної особи, яка відбулась на підставі спірних рішень загальних зборів, посилаючись на факт безпідставної перереєстрації частки у статутному капіталі ТОВ "Відродження" з ТОВ "Автоальянс-Стар" на громадянина ОСОБА_1 за відсутності правочину щодо відчуження останньому частки у статутному капіталі ТОВ "Відродження".

5.29. Суд касаційної інстанції звертає увагу на те, що застосування конкретного способу захисту залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулась особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право та інтерес мають бути захищені у спосіб, який є ефективним, тобто відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

5.30. Подібні висновки сформульовані, зокрема у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі №338/180/17, від 11.09.2018 у справі №905/1926/16, від 30.01.2019 у справі №569/17272/15-ц, від 22.10.2019 у справі №923/876/16.

5.31. Разом з тим, вимоги про визнання рішення загальних зборів товариства з обмеженою відповідальністю недійсним, визнання недійсним статуту чи недійсними змін до нього, визнання права власності на частку у статутному капіталі товариства не відповідають належним та ефективним способам захисту, оскільки їх задоволення не може бути підставою для внесення змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

5.32. Перелік способів захисту учасників товариств з обмеженою відповідальністю або з додатковою відповідальністю міститься у статті 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" (в редакції, чинній станом на момент звернення позивачем з даним позовом), норми якого є спеціальними для зазначених товариств. Належним способом захисту у цьому разі є позов про визначення розміру статутного капіталу товариства та розмірів часток учасників товариства (підпункт "д" пункту 3 частини п`ятої статті 17 цього Закону). Відповідачами за таким позовом є не тільки господарське товариство, але й особи - учасники товариства, які внаслідок задоволення позову можуть бути позбавлені своїх часток у статутному капіталі або їх частин у грошовому або відсотковому виразі.

5.33. Відповідні висновки узгоджуються з правовою позицією, викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.10.2019 у справі №923/876/16.

5.34. У постанові від 18.03.2020 у справі №466/3221/16-а та постанові від 01.04.2020 у справі №813/1056/18 Велика Палата також вказала, що вичерпний перелік способів захисту особи, яка вважає, що її право чи законний інтерес порушені змінами у складі чи розподілі часток учасників товариства з обмеженою відповідальністю або з додатковою відповідальністю, міститься у статті 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", норми якого є спеціальними для зазначених товариств. У разі, якщо позивач прагне відновити склад учасників товариства, який існував до стверджуваного порушення його прав або інтересів, і таке відновлення не може бути здійснене шляхом стягнення (витребування з володіння) з відповідача частки (частини частки) у статутному капіталі товариства (підпункт "е" пункту 3 частини п`ятої статті 17 цього Закону), то належним способом захисту в цьому разі є позов про визначення розміру статутного капіталу товариства та розмірів часток учасників товариства (підпункт "д" пункту 3 частини п`ятої статті 17 цього Закону). Відповідачами за таким позовом є не тільки господарське товариство, але й особи - учасники товариства, які внаслідок задоволення позову можуть бути позбавлені своїх часток у статутному капіталі або їх частин у грошовому або відсотковому виразі.

5.35. Вказаний висновок був застосований та підтверджений також у постановах Великої Палати Верховного Суду від 17.12.2019 у справі № 927/97/19, від 08.09.2020 у справі №916/667/19, від 03.11.2020 у справі №922/88/20.

5.36. В ухвалі від 15.09.2020 у справі №5017/1221/2012 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про відсутність підстав для передачі справи на її розгляд та зазначила, що перелік судових рішень, на підставі яких проводиться державна реєстрація розміру статутного капіталу товариства з обмеженою відповідальністю, товариства з додатковою відповідальністю та розмірів часток учасників такого товариства за заявою учасника такого товариства чітко визначений статтею 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" (у редакції, чинній із 17.06.2018) і є вичерпним.

5.37. При цьому Велика Палата Верховного Суду зауважила, що відсутність судового рішення про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників товариства, спрямованого на зміну складу учасників товариства, не свідчить про чинність останнього. Під час розгляду справи за належною позовною вимогою, яка відповідає підпунктам "д" або "е" пункту 3 частини п`ятої статті 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", суд у мотивувальній частині рішення дає правову оцінку рішенням загальних зборів учасників товариства, які, на думку позивача, призвели до порушення його прав.

5.38. Обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови в позові (пункт 52 постанови Великої Палати Верховного Суду від 02.02.2021 у справі №925/642/19).

5.39. Отже, наявність висновків Верховного Суду щодо застосування частини п`ятої статті 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" (у редакції, чинній з 17.06.2018) про передбачені цієї нормою належні та ефективні способи захисту порушених прав та інтересів позивача у корпоративних відносинах, викладених, зокрема, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.10.2019 у справі №923/876/16, свідчить про те, що позивачем у даній справі обрано неналежний спосіб захисту своїх прав. Оскільки позовні вимоги у даній справі не відповідають належним та ефективним способам захисту права корпоративного управління, то відповідно і не підлягають задоволенню по суті.

5.40. З огляду на це Верховний Суд не вважає за необхідне надавати оцінку іншим аргументам касаційної скарги позивача.

6. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги та розподіл судових витрат.

6.1. Відповідно до статті 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

6.2. Враховуючи те, що наведені позивачем у касаційній скарзі підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1 та 4 абзацу 1 частини другої статті 287 ГПК України, є необґрунтованими, Верховний Суд вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції від 21.04.2021 у справі №902/743/18 слід залишити без змін, як таку, в якій було ухвалене правильне по суті спору рішення про відмову у задоволенні позову, однак з підстав, викладених у цій постанові.

6.3. Зважаючи на те, що Верховний Суд залишає касаційну скаргу без задоволення, судові витрати, пов`язані з розглядом справи у суді касаційної інстанції, покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Автоальянс-Стар" на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 21.04.2021 у справі №902/743/18 залишити без задоволення.

2. Постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 21.04.2021 у справі №902/743/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий С. В. Бакуліна

Судді О. М. Баранець

Г. О. Вронська