ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

30 вересня 2021 року Справа № 926/3990/21

Суддя Господарського суду Чернівецької області Тинок Олександр Сергійович, розглянувши матеріали за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Дністрові роси» про забезпечення позову до подання позовної заяви

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Дністрові роси» звернулося до Господарського суду Чернівецької області із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви (вх. № 3990), у якій просить заборонити Фермерському господарству «Поляна» (60111, Чернівецька область, Кельменецький район, с. Ленківці, код 21427369) вчиняти певні дії щодо земельної ділянки за кадастровим номером :02:001:1002 площею 15,0000 га, що розташована на території Кельменецької територіальної громади Дністровського району Чернівецької області і перебуває в користуванні Товариства з обмеженою відповідальністю «Дністрові роси» згідно договору оренди землі від 22 квітня 2021 року, а саме: здійснювати обробіток землі, вирощування сільськогосподарської культури, збирати врожай.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29 вересня 2021 року, заяву про забезпечення позову передано на розгляд судді Тинку О.С.

Обґрунтовуючи подану заяву заявник зазначає, що TOB «Дністрові роси» є сільськогосподарським товариством, що здійснює вирощування сільськогосподарських культур на території Чернівецької області.

Заявник вказує, що на підставі протоколу земельних торгів від 22 квітня 2021 року Головне управління Держгеокадастру в Чернівецькій області уклало з Товариством з обмеженою відповідальністю «Дністрові роси» Договір оренди землі. За умовами вказаного договору Орендодавець передав, а Орендар (TOB «Дністрові роси») прийняв в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення державної власності для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за межами с. Ленківці Дністровського (Кельменецького) району Чернівецької області. Відповідно до умов п.2.1 договору оренди площа земельної ділянки становить 15,0000 га. Кадастровий номер земельної ділянки::02:001:1002.

Заявник стверджує, що TOB «Дністрові роси» здійснило посів та вирощування сільськогосподарських культур (соя) на вищезазначеній земельній ділянці. З метою підготовки врожаю до збору 21 вересня 2021 року товариством здійснено агрономічні заходи спрямовані на однорідне дозрівання сільськогосподарської культури (соя).

Далі заявник зазначає, що як стало відомо товариству, ухвалою про забезпечення позову, винесеною Господарським судом Чернівецької області 27 вересня 2021 року у справі №926/3921/21 задоволено частково заяву ФГ «Поляна» та заборонено Товариству з обмеженою відповідальністю «Дністрові роси» вчиняти певні дії щодо земельної ділянки площею 15,25 га, що розташована на території Кельменецької територіальної громади Дністровського району Чернівецької області і перебуває в постійному користуванні Фермерського господарства «Поляна» згідно державного акту на право постійного користування землею серія ЧВ №000090 від 10 січня 1994 року, а саме: здійснювати обробіток землі, вирощування сільськогосподарської культури, збирати врожай.

Заявник посилається на те, що TOB «Дністрові роси» є законим володільцем земельної ділянки з кадастровим № :02:001:1002 та здійснює користування нею на підставі укладеного з Головним управлінням Держгеокадастру в Чернівецькій області договору оренди. Товариство понесло витрати на підготовку ґрунту, посів та вирощування на зазначеній земельній ділянці сільськогосподарської культури - сої.

Заявник стверджує, що представниками ФГ «Поляна» вчиняються протиправні дії, спрямовані на самовільне захоплення посівів сільськогосподарської культури, які їм не належать та жодних витрат на їх вирощування ними не було понесено. ФГ «Поляна» вже сьогодні здійснює дії, які спрямовані на заволодіння майном (посівами, врожаєм TOB «Дністрові роси»), на що вказує безпосередньо характером поведінки ФГ «Поляна» у правовідносинах з TOB «Дністрові роси».

Зважаючи на це, заявник зазначає, що має намір звернутися до Фермерського господарства «Поляна» () з позовом про усунення перешкод у використанні земельної ділянки.

Заявник вказує, що вбачає в діях ФГ «Поляна» ризик самовільного захоплення та збору врожаю сої, витрати на посів та вирощування якої він поніс.

Таким чином, з урахуванням наведеного, заявник звертає увагу суду про можливість утруднення виконання рішення суду, а тому просить суд вжити заходи до забезпечення позову шляхом заборони Фермерському господарству «Поляна» вчиняти певні дії щодо земельної ділянки за кадастровим номером :02:001:1002 площею 15,0000 га, що розташована на території Кельменецької територіальної громади Дністровського району Чернівецької області і перебуває в користуванні Товариства з обмеженою відповідальністю «Дністрові роси» згідно договору оренди землі від 22 квітня 2021 року, а саме: здійснювати обробіток землі, вирощування сільськогосподарської культури, збирати врожай.

Також заявник стверджує, що не вжиття заходів забезпечення позову може призвести до втрати врожаю та значних матеріальних збитків для TOB «Дністрові роси», як наслідок порушені права позивача не будуть відновлені.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Дністрові роси» про забезпечення позову до подання позовної заяви, суд встановив наступне.

22 квітня 2021 року Головне управління Держгеокадастру в Чернівецькій області уклало з Товариством з обмеженою відповідальністю «Дністрові роси» Договір оренди землі. За умовами вказаного договору Орендодавець передав, а Орендар (TOB «Дністрові роси») прийняв в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення державної власності для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за межами с. Ленківці Дністровського (Кельменецького) району Чернівецької області. Відповідно до умов п.2.1 договору оренди площа земельної ділянки становить 15,0000 га. Кадастровий номер земельної ділянки: :02:001:1002.

Обґрунтовуючи звернення до суду із заявою про забезпечення позову, заявник посилається на те, що представниками ФГ «Поляна» вчиняються протиправні дії, спрямовані на самовільне захоплення посівів сільськогосподарської культури, які їм не належать та жодних витрат на їх вирощування ними не було понесено. ФГ «Поляна» вже сьогодні здійснює дії, які спрямовані на заволодіння майном (посівами, врожаєм TOB «Дністрові роси»), на що вказує безпосередньо характером поведінки ФГ «Поляна» у правовідносинах з TOB «Дністрові роси».

В підтвердження обґрунтування поданої заяви заявником надано договір оренди землі (кадастровий номер земельної ділянки: :02:001:1002) від 22 квітня 2021 року та витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права №254796561 від 28.04.2021 року щодо земельної ділянки кадастровий номер :02:001:1002 площею 15 га.

Так, відповідно до приписів статті 136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 ГПК України заходів забезпечення позову.

Частина 2 статті 136 ГПК України встановлює, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до частини 1 статті 140 ГПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Згідно приписів статті 137 Господарського процесуального кодексу України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

При цьому суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення. При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність вжиття відповідного заходу забезпечення позову. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Суд зазначає, що адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони/зобов`язання відповідача вчиняти певні дії. Вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд керується тим, що у випадку задоволення позову, судове рішення має бути реалізованим, позаяк це рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 № 18-рп/2012).

Отже, у кожному конкретному випадку, розглядаючи заяву про забезпечення позову суду належить встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому, обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів усіх учасників; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу. Вжиті заходи забезпечення позову не повинні перешкоджати господарській діяльності учасників правовідносин.

В даному випадку заявник на підставі статті 137 ГПК України, просить суд про заборону Фермерському господарству «Поляна» (60111, Чернівецька область, Кельменецький район, с. Ленківці, код 21427369) вчиняти певні дії щодо земельної ділянки за кадастровим номером :02:001:1002 площею 15,0000 га, що розташована на території Кельменецької територіальної громади Дністровського району Чернівецької області і перебуває в користуванні Товариства з обмеженою відповідальністю «Дністрові роси» згідно договору оренди землі від 22 квітня 2021 року, а саме: здійснювати обробіток землі, вирощування сільськогосподарської культури, збирати врожай.

При цьому, в подальшому заявник має намір звернутися до Фермерського господарства «Поляна» () з позовом про усунення перешкод у використанні земельної ділянки.

Так, відповідно до пункту 4 постанови Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року № 9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Під час вирішення питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Таким чином, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суддя має з урахуванням доказів, наданих заявником на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду.

Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 21.03.2018 року у справі №904/5971/17, постанові від 07.06.2018 року у справі №910/23468/17, постанові від 04.06.2018 року у справі №910/23741/17, постанові від 04.05.2018 року у справі №910/339/18.

Так, в поданій заяві про забезпечення позову заявником не доведено належними доказами, що невжиття заходів забезпечення позову, зазначених у заяві, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявника, за захистом яких він має намір звернутися до суду.

Заявником не обґрунтовано необхідності вжиття заходів забезпечення позову, не надано суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення Фермерським господарством «Поляна» будь-яких дій, спрямованих на уникнення виконання рішення у даній справі в разі подання заявником позову, та не надано на підтвердження своєї позиції належних та допустимих доказів щодо наявності фактичних обставин, з якими процесуальний закон пов`язує необхідність застосування заходів забезпечення позову. Забезпечення позову не може ґрунтуватись лише на припущеннях заявника щодо дій відповідача.

В силу вимог положень процесуального закону, що стосується забезпечення позову, заявник має надати докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення в період пред`явлення заяви до суду. Зокрема, докази щодо вчинення Фермерським господарством «Поляна» протиправних дій, спрямованих на самовільне захоплення посівів сільськогосподарської культури Товариства з обмеженою відповідальністю «Дністрові роси» на земельній ділянці за кадастровим номером :02:001:1002 площею 15,0000 га тощо. Проте, у поданій заяві заявник послався лише на потенційну можливість виникнення заявлених у заяві обставин.

Саме лише посилання в заяві на потенційну загрозу у заявника в ускладненні відновлення порушених прав без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви, а є лише власними припущеннями заявника.

Таким чином, заявляючи про необхідність вжиття заходів до забезпечення позову, заявник не навів обставин, з якими законодавство пов`язує необхідність для їх вжиття та не підтвердив їх належними доказами.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Враховуючи викладене, заявником не наведено достатніх обґрунтувань та не доведено належними доказами, яким чином невжиття заходів до забезпечення позову до подання позовної заяви може призвести до утруднення або до неможливості виконання судового рішення у разі подання заявником позову та його задоволення.

За таких обставин, зважаючи на безпідставність та необґрунтованість, заява про забезпечення позову до подання позовної заяви задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись статтями 136, 137, 140, 141, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Дністрові роси» (60141, Чернівецька область, Кельменецький район, село Дністрівка, вулиця Тиха, будинок 24, код 21427369) в задоволенні заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви (вх. № 3990 від 29.09.2021 року).

Ухвала складена та підписана 30 вересня 2021 року.

Ухвала набирає законної сили відповідно до приписів статті 235 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги порядку та в строк, передбачені статтями 254-259 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.С. Тинок