ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" вересня 2021 р. Справа№ 925/50/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тарасенко К.В.

суддів: Іоннікової І.А.

Разіної Т.І.

без повідомлення (виклику) учасників справи

розглянувши апеляційну скаргу заступника керівника Черкаської обласної прокуратури

на рішення Господарського суду Черкаської області

від 07.06.2021 (повний текст рішення складено 11.06.2021)

у справі №925/50/21 (суддя: Васянович А.В.)

за позовом керівника Черкаської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Черкаської міської ради

до Товариства з додатковою відповідальністю «Омега-Центр-Сервіс»

про стягнення 152 650, 50 грн

ВСТАНОВИВ:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

1.1. короткий зміст позовних вимог

До Господарського суду Черкаської області звернувся з позовом керівник Черкаської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Черкаської міської ради до товариства з обмеженою відповідальністю «Омега-Центр-Сервіс» про стягнення з відповідача 152 650 грн 50 коп. безпідставно збережених коштів за фактичне користування земельними ділянками без оформлення права на них.

В обґрунтування позовних вимог прокурор зазначив, що з 15 травня 2018 року відповідач набув право власності на об`єкти незавершеного будівництва, а саме: незавершене будівництво адміністративної будівлі готовністю 90% (Б-2) та огорожу (№ 3, 4), а по вул. 30-річчя Перемоги, 70/3 у м. Черкаси, а з 23 травня 2018 року незавершене будівництво господарсько-технічного приміщення готовністю 90% (Г-1) та огорожу (№5, 6), на земельних ділянках, що належать територіальній громаді міста Черкаси в особі Черкаської міської ради. Відповідач не оформив за собою право оренди земельними ділянками площею 0,1585 з кадастровим номером :05:027:0048 та площею 0,1040 з кадастровим номером :05:027:0047 під цим нерухомим майном і не сплачував орендну плату за користування цією земельною ділянкою, внаслідок чого за період з 22 травня 2019 року по 30 листопада 2020 року безпідставно зберіг (утримав) у себе за рахунок позивача кошти в сумі 152 650 грн 50 коп., які відповідно до ст. 1212 Цивільного кодексу України він має повернути позивачу.

1.2. короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 07.06.2021 в позові відмовлено повністю.

Рішення мотивоване тим, що прокурор належними та допустимими доказами не довів тієї обставини, що відповідач використовував земельну ділянку саме площею 0,1040 га., по вулиці 30-річчя Перемоги, 70/3 та площею 0,1585 га по вулиці 30-річчя Перемоги, 70 в м. Черкаси, у період з 22 травня 2019 року по 30 листопада 2020 року.

Додатковим рішенням від 18.06.2021 присуджено до стягнення з Черкаської міської ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Омега-Центр-Сервіс» - 8 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

1.3. короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись із винесеним рішенням, заступник керівника Черкаської обласної прокуратури звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить суд рішення Господарського суду Черкаської області від 07.06.2021 у справі №925/50/21 скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити. Про день та час слухання справи повідомити сторони.

2. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ:

2.1. визначення складу суду, заяви, клопотання

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.07.2021 для розгляду даної справи визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Тарасенко К.В., судді: Іоннікова І.А., Разіна Т.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.07.2021 відкрито апеляційне провадження у справі №925/50/21 за апеляційною скаргою заступника керівника Черкаської обласної прокуратури на рішення Господарського суду Черкаської області від 07.06.2021 у справі №925/50/21. Апеляційний перегляд оскаржуваного рішення ухвалено здійснювати без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження. Встановлено строк для подання відзивів, заяв, клопотань.

29.07.2021 від заступника керівника Черкаської обласної прокуратури надійшло клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін.

04.08.2021 від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу.

2.2. узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення прийняте з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, а висновки суду не відповідають обставинам справи, що є підставою для його скасування.

У апеляційній скарзі зазначено, що земельні ділянки площею 0,1585 з кадастровим номером :05:027:0048 та площею 0,1040 з кадастровим номером :05:027:0047 є сформованими, а відповідач безоплатно ними користується ними без оформлення договірних відносин, а тому з відповідача, як фактичного користувача земельних ділянок, підлягають стягненню заявлені суми.

При цьому, апелянт зазначає, що фактична площа користування земельними ділянками становить 1585 кв.м та 1041 кв.м, а тому саме виходячи з вказаної площі і було зроблено розрахунок, що підтверджується схематичними планами земельних ділянок.

2.3. узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач заперечив проти доводів апеляційної скарги, просив залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Відповідач вказує, що щ вини позивача він не має можливості користуватись земельними ділянками на яких розташоване належне відповідачу майно у зв`язку з ухиленням позивачем від укладення договорів оренди.

2.4. інші процесуальні дії у справі

Розглянувши клопотання заступника керівника Черкаської обласної прокуратури про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін, колегія суддів зазначає наступне.

Посилаючись на необхідність розгляду справи у судовому засіданні з викликом сторін, прокурор зазначає, що розгляд справи без виклику представників сторін унеможливлює ефективну реалізацію органами прокуратури функції представництва інтересів держави в суді, натомість участь прокурора у судовому засіданні забезпечить можливість надати пояснення які переконливо доводитимуть обґрунтованість його вимог і сприятиме постановленню судом апеляційної інстанції законного рішення.

Відповідно до частин 5, 6, 7 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін за одночасного існування таких умов:

1) предметом позову є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Частиною 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України врегульовано, що малозначними справами, зокрема, є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції господарського суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Частиною 3 статті 247 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: ціну позову; значення справи для сторін; обраний позивачем спосіб захисту; категорію та складність справи; обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; кількість сторін та інших учасників справи; чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Враховуючи наведені приписи процесуального законодавства, зважаючи на обраний позивачем спосіб захисту (особливості предмету позову), категорію та складність справи, обсяг та характер доказів, які входять до предмету доказування, час, необхідний для вчинення судом та учасниками процесуальних дій, кількість учасників справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що справа має незначну складність, для якої пріоритетним є швидке вирішення спору, тож справа є малозначною, оскільки ціна позову (152650,50 грн) становить менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (210 200,00 грн), розгляд якої підлягає здійсненню у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Разом з цим, колегією суддів Північного апеляційного господарського суду не встановлено виняткових обставин, передбачених ч. 4 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України для розгляду малозначної справи з викликом представників сторін, а апелянтом не надано жодного обґрунтування необхідності розгляду справи з викликом представників учасників справи, також не обґрунтовано існування обставин, які унеможливлюють розгляд спору за наявними матеріалами з урахуванням письмових пояснень, наданих до суду апеляційної інстанції, а тому апеляційна скарга підлягає розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) представників сторін.

Окремо колегія суддів зазначає, що спір зводиться до факту користування відповідачем земельними ділянками та встановленням фактичної площі користування і відповідні обставини не можуть бути підтверджені жодними поясненнями, натомість мають бути підтверджені відповідними доказами. Розгляд справи в порядку письмового провадження жодним чином не звужує права учасників процесу на подання доказів, а тому колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи за наявними у ній доказами в порядку письмового провадження як і було визначено в ухвалі про відкриття провадження у справі та про необґрунтованість клопотання заявленого заступником керівника прокуратури.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

3. ПОЗИЦІЯ СУДУ

3.1. встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини справи

Документи, що посвідчують право власності або право користування земельними ділянками за період з 22 травня 2019 року по 30 листопада 2020 року у відповідача відсутні.

З відомостей розміщених в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна станом на 22 грудня 2020 року щодо об`єкта нерухомого майна, розташованого за адресою: Черкаська область, м. Черкаси, вул. 30-річчя Перемоги, 70 вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Омега-Центр-Сервіс» з 15 травня 2018 року має на праві приватної власності об`єкти незавершеного будівництва, а саме: незавершене будівництво адміністративної будівлі готовністю 90% (Б-2) та огорожу (№ 3, 4), а по вул. 30-річчя Перемоги, 70/3 у м. Черкаси - з 23 травня 2018 року незавершене будівництво господарсько-технічного приміщення готовністю 90% (Г-1) та огорожу (№5, 6).

Право власності на вищевказане майно перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Омега-Центр-Сервіс» від засновника товариства ОСОБА_1 на підставі акту передачі майна до статутного капіталу підприємства від 08 травня 2018 року.

Рішенням Черкаської міської ради №2-3834 від 24 січня 2019 року «Про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки по вул. 30-річчя Перемоги, 70, з метою подальшого оформлення ТОВ «Омега-Центр-Сервіс» права користування її частиною» надано дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки Черкаської міської ради площею 0,9323 га (кадастровий номер - :05:027:0004) по вул. 30-річчя Перемоги, 70 з метою подальшого оформлення товариством з обмеженою відповідальністю «Омега-Центр-Сервіс» права користування її частиною під незавершену будівництвом адміністративну будівлю.

У свою чергу, раніше наказом Департаменту архітектури та містобудування Черкаської міської ради №2377-а від 16 січня 2018 року «Про присвоєння та зміну нумерації будинків та споруд на території м. Черкаси» - незавершеній будівництвом адміністративній будівлі (літ. Б-2) залишено адресу: вул. 30-річчя Перемоги, 70, а незавершеному будівництвом господарсько-технічному приміщенню (літ. Г-1) присвоєно адресу: вул. 30-річчя Перемоги, 70/3.

3.2. обставини встановлені судом апеляційної інстанції і визначення відповідно до них правовідносин та доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції

Прокурор стверджує, що з Державного земельного кадастру було встановлено, що рішення Черкаської міської ради №2-3834 від 24 січня 2019 року було реалізоване та земельна ділянка по вул. 30-річчя Перемоги, 70 у м. Черкаси шляхом поділу була сформована у ділянку загальною площею 0,1585 га (кадастровий номер :05:027:0048), про що 22 травня 2019 року Міськрайонним управлінням у Черкаському районі та м. Черкаси Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області до Державного земельного кадастру внесено відповідні дані (витяг з ДЗК № НВ-019 від 11 листопада 2019 року), а ділянка по вул. 30-річчя Перемоги, 70/3 - з 22 травня 2019 року сформована в межах площі 0,1040 га під кадастровим номером :05:027:0047 (витяг з ДЗК № НВ-019 від 11 листопада 2019 року).

Водночас, вже під час розгляду даного спору в суді, рішенням Черкаської міської ради №4-343 від 18 березня 2021 року було погоджено технічну документацію із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок загальною площею 0,9323 га за адресою: м. Черкаси, вул. 30-річчя Перемоги, 70 для будівництва та обслуговування будівель торгівлі на земельні ділянки площею 0,1585 га за адресою: вул. 30-річчя Перемоги, 70, площею 0,1040 га за адресою: м. Черкаси, вул. 30-річчя Перемоги, 70/3 товариству з обмеженою відповідальністю «Омега-Центр-Сервіс», на земельну ділянку площею 0,4146 за адресою: м. Черкаси, вул. 30-річчя Перемоги, 70/1 товариству з обмеженою відповідальністю «Центрпромпостач» та площею 0,2552 га за адресою: вул. 30-річчя Перемоги, 70/2 товариству з обмеженою відповідальністю «Учбовий заклад професійної освіти «Старт 3000», а також поділено земельну ділянку площею 0,9323 га (кадастровий номер :05:027:0004) по вул. 30-річчя Перемоги, 70 на чотири окремі земельні ділянки, а саме:

- площею 0,1585 га (кадастровий номер :05:027:0048) по вул. 30-річчя Перемоги, 70;

- площею 0,4146 га (кадастровий номер :05:027:0046) по вул. 30-річчя Перемоги, 70/1;

- площею 0,2552 га (кадастровий номер :05:027:0045) по вул. 30-річчя Перемоги, 70/2;

- площею 0,1040 га (кадастровий номер :05:027:0047) по вул. 30-річчя Перемоги, 70/3, які за цільовим призначенням віднесені до земель житлової та громадської забудови (для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (код КВЦПЗ - 03.07).

Також лише 18 березня 2021 року вирішено зареєструвати право комунальної власності за територіальною громадою міста Черкаси на земельні ділянки, а саме:

- площею 0,1585 га (кадастровий номер :05:027:0048) по вул. 30-річчя Перемоги, 70;

- площею 0,4146 га (кадастровий номер :05:027:0046) по вул. 30-річчя Перемоги, 70/1;

- площею 0,2552 га (кадастровий номер :05:027:0045) по вул. 30-річчя Перемоги, 70/2;

- площею 0,1040 га (кадастровий номер :05:027:0047) по вул. 30-річчя Перемоги, 70/3 в межах, визначених технічною документацією щодо поділу земельної ділянки.

Згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 30 жовтня 2019 року, нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 1040 кв. м., що розташована в м. Черкаси по вул. 30-річчя Перемоги, 70/3, кадастровий номер :05:027:0047 становить 1 318 480 грн. 80 коп.

Згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 24 листопада 2020 року, нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 1040 кв. м., що розташована в м. Черкаси по вул. 30-річчя Перемоги, 70/3, кадастровий номер :05:027:0047 становить 1 318 480 грн. 80 коп.

На підставі вищевказаних витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки з кадастровим номером :05:027:0047 Управління земельних ресурсів та землеустрою Департаменту архітектури та містобудування Черкаської міської ради зробило розрахунок заборгованості відповідача за користування земельною ділянкою по вул. 30-річчя Перемоги, 70/3 за період з 22 травня 2019 року по 30 листопада 2020 року (а.с. 30) і нарахувало відповідачу 60 478 грн. 67 коп. безпідставно збережених ним коштів в розмірі не сплаченої орендної плати за користування вказаною земельною ділянкою за ставкою 3% від її нормативної грошової оцінки.

Згідно витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 30 жовтня 2019 року та від 24 листопада 2020 року нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 1585 кв. м., що розташована в м. Черкаси по вул. 30-річчя Перемоги, 70, кадастровий номер :05:027:0048 становить 2 009 415 грн 45 коп.

На підставі цих витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки з кадастровим номером :05:027:0048 Управління земельних ресурсів та землеустрою Департаменту архітектури та містобудування Черкаської міської ради зробило розрахунок заборгованості відповідача за користування земельною ділянкою по вул. 30-річчя Перемоги, 70 за період з 22 травня 2019 року по 30 листопада 2020 року (а.с. 29) і нарахувало відповідачу 92 171 грн 83 коп. безпідставно збережених ним коштів в розмірі не сплаченої орендної плати за користування вказаною земельною ділянкою за ставкою 3% від її нормативної грошової оцінки.

За користування земельними ділянками з кадастровими номерами :05:027:0047, :05:027:0048 в розмірі 152 650 грн 50 коп. за період з 22 травня 2019 року по 30 листопада 2020 року прокурор на підставі ст. 1212 Цивільного кодексу України і пред`явив до стягнення з відповідача як безпідставно збережену останнім за рахунок позивача суму коштів.

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень гл. 83 ЦК України.

Як правильно вказав суд першої інстанції, належним чином оформлені договірні відносини з приводу оренди спірних земельних ділянок між сторонами відсутні і це визнається обома сторонами.

До моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними. Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі ч. 1 ст. 1212 ЦК України (аналогічні висновки сформульовані у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 у справі №629/4628/16-ц, від 20 листопада 2018 у справі № 922/3412/17, від 20.11.2018 у справі №922/3412/17).

Про необхідність застосування статті 79-1 ЗК України та Закону України «Про Державний Земельний кадастр» при розгляді позову про стягнення безпідставно збережених коштів у вигляді недоотриманої орендної плати неодноразово зазначалося Верховним Судом, зокрема у постановах від 29.01.2019 у справі № 922/536/18, від 11.09.2019 у справі № 922/393/18, у яких наведено правовий висновок про те, що для вирішення спору щодо фактичного користування земельною ділянкою без укладення правовстановлюючих документів та без державної реєстрації прав на неї встановленню підлягають обставини, зокрема, чи є земельна ділянка, за фактичне користування якою позивач просить стягнути безпідставно збережені кошти, сформованим об`єктом цивільних прав протягом усього періоду, зазначеного у позові.

Отже, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду розглядаючи справу № 645/1040/19 (провадження № 61-1944св20) про стягнення безпідставно збережених коштів у вигляді недоотриманої орендної плати, аналізуючи положення статті 79-1 ЗК України зробив висновок, що для вирішення спорів щодо фактичного користування земельною ділянкою без укладення правовстановлюючих документів та без державної реєстрації прав на неї встановленню підлягають обставини, зокрема, чи є земельна ділянка, за фактичне користування якою позивач просить стягнути безпідставно збережені кошти, сформованим об`єктом цивільних прав протягом усього періоду, зазначеного у позові. При цьому, підтвердженням формування земельної ділянки як об`єкта цивільних прав, на думку Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, є наявність двох складових, а саме: кадастровий номер земельної ділянки та реєстрація її у Державному земельному кадастрі.

Аналогічні правові висновки викладено Верховним Судом у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 20.01.2021 у справі № 646/4546/19.

У даному випадку рішення про надання відповідачу в оренду земельних ділянок площею 0,1040 га з кадастровим номером :05:027:0047 та площею 0,1585 га з кадастровим номером :05:027:0048 на момент звернення з даним позовом позивачем не приймалося, договори оренди цих земельних ділянок між відповідачем та позивачем не укладалися.

Згідно з частиною 9 статті 79- 1 Земельного кодексу України земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Тобто, лише після державної реєстрації права власності, така земельна ділянка набуває статусу об`єкта, щодо якого можуть виникнути будь-які цивільні права.

Аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справах № 922/926/19 (постанова від 05.03.2020) та № 922/1453/20 (постанова від 09.03.2021).

Верховний Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 25.03.2021 у справі № 367/2979/16-а аналізуючи положення частин 1, 9, 10 статті 79-1 ЗК України зауважив, що земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування та державної реєстрації права власності на неї. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.

При цьому, судом першої інстанції встановлено, що матеріали справи не містять доказів, що підтверджують державну реєстрацію права власності за Черкаською міською радою на земельні ділянки з кадастровим номером :05:027:0047, площею 0,1040 га та з кадастровим номером :05:027:0048, площею 0,1585 га. у спірний період.

Крім того, саме по собі розташування на земельній ділянці належного відповідачу на праві власності об`єкта незавершеного будівництва не свідчить про фактичне користування відповідачем всією земельною ділянкою.

Даний факт відповідач заперечує.

Для встановлення факту користування земельною ділянкою з кадастровим номером :05:027:0047, площею 0,1040 га та земельною ділянкою з кадастровим номером :05:027:0048, площею 0,1585 га без достатньої правової підстави, саме позивач має належним чином довести факт користування відповідачем цими земельними ділянками.

Оскільки у спірних правовідносинах мова йде про стягнення з відповідача безпідставно збережених ним сум орендної плати, яку він мав би сплачувати за фактичне користування земельними ділянками, то площа фактично використовуваних відповідачем земельних ділянок має визначальне значення для розрахунку таких сум.

Отже, в даному випадку має значення площа земельних ділянок, які фактично використовує відповідач, і підтвердження їх (площі) належними доказами, а не просто факт формування земельних ділянок, які ще не передані відповідачу в оренду.

З матеріалів цієї справи вбачається, що заявлену до стягнення суму коштів Управління земельних ресурсів та землеустрою Департаменту архітектури та містобудування Черкаської міської ради нарахувало відповідачу на площу земельної ділянки з кадастровим номером :05:027:0047 в розмірі 0,1040 га та на площу земельної ділянки з кадастровим номером :05:027:0048 в розмірі 0,1585, проте, доказів фактичного використання відповідачем цих земельних ділянок саме в такому розмірі їх площ матеріали справи не містять.

Доводи прокурора стосовно того, що дві земельні ділянки огороджені парканом, який належить відповідачу документально не підтверджено і даний факт відповідачем не визнається.

Водночас, обґрунтованими є доводи відповідача стосовно того, що звернення відповідача до Черкаської міської ради та прийняття останньою рішення №2-4260 від 21 березня 2019 року про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки, площею 0,9323 га по вул. 30-річчя Перемоги, 70 з метою подальшого оформлення права користування її частиною під незавершеним будівництвом, а також реєстрація цих ділянок в Державному земельному кадастрі, як одна із дій процедури поділу, лише свідчить про намір відповідача отримати їх у користування, але аж ніяк не є підтвердженням фактичного використання відповідачем цих земельних ділянок у сформованому розмірі.

Колегія суддів зазначає, що схематичні плани земельних ділянок (т. 1 а.с. 79 та 80), на який посилається прокурор у апеляційній скарзі, не свідчать, що відповідач фактично користувався зазначеними земельними ділянками відповідно до заявлених прокурором площ, а лише підтверджують намір отримати їх у користування, водночас суд не може за наявними матеріалами встановити яка саме площа земельних ділянок фактично була у користування відповідача у спірний період.

Актів обстеження спірних земельних ділянок, яким би були встановлені та зафіксовані дійсні розміри земельних ділянок, які фактично використовує відповідач, матеріали справи не містять.

З огляду на зазначене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, про відсутність обґрунтованого та доведеного розміру площ земельних ділянок якими користувався відповідач у спірний період та на які нараховано відповідачу плату за їх використання.

При цьому, у суду відсутня можливість самостійно встановити розмір використовуваних відповідачем площ земельних ділянок, а отже і належну до стягнення суму, а тому у задоволенні позову слід відмовити у зв`язку з недоведеністю обставин, на які посилається прокурор.

3.3. чи були і ким порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси за захистом яких мало місце звернення до суду

Порушенням права є такий стан суб`єктивного права, при якому воно зазнавало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок якого суб`єктивне право уповноваженої особи зазнало зменшення або ліквідації як такого. Порушення права пов`язане з позбавленням його носія можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Враховуючи обставини справи та наявні в ній докази, колегія суддів дійшла висновку, що прокурор довів наявність порушеного права, а саме факт безпідставного користування землями комунальної власності, оскільки на них без належної правової підстави (оформлення користування земельною ділянкою) знаходиться майно відповідача, однак прокурор та позивач не довели обсяг порушеного права, а отже і не довели обґрунтованість ціни позову.

4. ВИСНОВКИ СУДУ ТА ДЖЕРЕЛА ПРАВА:

4.1. висновки за результатами розгляду матеріалів справи

Дослідивши обставини справи та наявні в ній докази, колегія суддів дійшла висновку, що позивач не довів обґрунтованості заявленої до стягнення суми, а тому наявні підстав для відмови у задоволенні позову.

4.2. посилання на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Відповідно до частини першої статті 3 Земельного кодексу України, земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Згідно ч. 1 ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до ст. 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Згідно з п. 288.1. ст. 288 Податкового кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Відповідно до положень ст. 222 Господарського кодексу України учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законні інтереси інших суб`єктів, зобов`язані поновити їх, не чекаючи пред`явлення їм претензії чи звернення до суду.

Перехід прав на земельну ділянку, пов`язаний з переходом права на будинок, будівлю або споруду, регламентується Земельним кодексом України. Так, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача (частина друга статті 120 Земельного кодексу України). Набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці, є підставою припинення права користування земельною ділянкою у попереднього землекористувача (пункт «е» частини першої статті 141 цього Кодексу).

За змістом глави 15 Земельного кодексу України право користування земельною ділянкою комунальної власності реалізується, зокрема, через право оренди. Частина перша статті 93 Земельного кодексу України встановлює, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Землекористувачі також зобов`язані своєчасно сплачувати орендну плату (пункт «в» частини першої статті 96 Земельного кодексу України).

Частиною 1 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту.

Відповідно до частини 1 статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

У разі коли особа користувалася земельною ділянкою без достатньої правової підстави, у зв`язку з чим зберегла кошти, вона зобов`язана повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України (постанова Великої Палати Верховного суду від 04.12.2019 у справі № 917/1739/17).

Згідно з ч. 2 ст. 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. При цьому, згідно з пунктом «д» ч. 1 ст. ст. 156 ЗК України власникам землі відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1214 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов`язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна.

У пункті 14.1.147 Податкового кодексу України встановлено, що плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Згідно статей 14, 288 цього Кодексу вбачається, що основою для визначення розміру орендної плати для земель державної і комунальної власності є нормативна грошова оцінка земель, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати.

Відповідно до статті 5 Закону України «Про оцінку земель» нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується для визначення розміру земельного податку, державного мита при міні, спадкуванні (крім випадків спадкування спадкоємцями першої та другої черги за законом (як випадків спадкування ними за законом, так і випадків спадкування ними за заповітом) і за правом представлення, а також випадків спадкування власності, вартість якої оподатковується за нульовою ставкою) та даруванні земельних ділянок згідно із законом, орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, вартості земельних ділянок площею понад 50 гектарів для розміщення відкритих спортивних і фізкультурно-оздоровчих споруд, а також при розробці показників та механізмів економічного стимулювання раціонального використання та охорони земель.

Частинами першою, другою статті 20 Закону України «Про оцінку земель» встановлено, що за результатами бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок складається технічна документація, а за результатами проведення експертної грошової оцінки земельних ділянок складається звіт. Дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.

У відповідності до ст. 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; здійснення контролю за використанням та охоронною земель комунальної власності, додержання земельного та екологічного законодавства.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

5. ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ:

5.1. мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу

Колегія суддів зазначає, що доводи апелянта про формування земельних ділянок площею 0,1585 з кадастровим номером :05:027:0048 та площею 0,1040 з кадастровим номером :05:027:0047 та час вчинення відповідних дій не впливають на результати розгляду даного спору, оскільки ні позивачем, ні прокурором не було надано належних та допустимих доказів, що відповідач фактично користувався земельними ділянками які належать до комунальної власності площею 1585 кв.м та 1040 кв.м у період з 22 травня 2019 року по 30 листопада 2020 року.

При цьому, посилання на схематичні плани (т. 1 а.с. 79-80) колегією суддів не приймаються, оскільки вони підтверджують лише намір користуватись відповідними земельними ділянками, а не факт користування ними. Інші докази наявні у справі підтверджують лише намір здійснити розподіл земельної ділянки площею 0,9323 га (кадастровий номер :05:027:0004) з метою отримання відповідачем її частини у користування, а не фактичне користування земельними ділянками з кадастровими номерами :05:027:0048 та :05:027:0047.

6. ВИСНОВКИ ПІВНІЧНОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО ГОСПОДАРСЬКОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ:

Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що оскаржуване рішення суду прийнято у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, підстав його скасовувати або змінювати не вбачається.

Рішення Господарського суду Черкаської області від 16.11.2020 у справі №925/1120/20 підлягає залишенню без змін.

Апеляційна скарга заступника керівника Черкаської обласної прокуратури на рішення Господарського суду Черкаської області від 07.06.2021 у справі №925/50/21 задоволенню не підлягає.

7. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ:

7.1. Судові витрати у вигляді судового збору за розгляд апеляційної скарги, згідно ч. 1 ст. 129 ГПК України покласти на скаржника.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу заступника керівника Черкаської обласної прокуратури на рішення Господарського суду Черкаської області від 07.06.2021 у справі №925/50/21 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Черкаської області від 16.11.2020 у справі №925/1120/20 залишити без змін.

3. Судовий збір за подачу апеляційної скарги залишити за Приватним підприємством «Майбут».

4. Матеріали справи повернути до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Сторони мають право оскаржити постанову в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 20 днів, відповідно до ст. ст. 286-291 ГПК України.

Головуючий суддя К.В. Тарасенко

Судді І.А. Іоннікова

Т.І. Разіна