ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.10.2021м. ДніпроСправа № 904/6691/21

Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Новікова Р.Г., розглянувши матеріали

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТДС Укрспецтехніка" м. Київ

до Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" м. Жовті Води

про стягнення суми боргу в розмірі 297440грн.20коп., 3% річних в розмірі 3011грн.66коп., інфляційної складової в розмірі 6092грн.77коп.

Без представників сторін.

ВСТАНОВИВ: Товариство з обмеженою відповідальністю "ТДС Укрспецтехніка" звернулось до Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" з позовом про стягнення суми боргу в розмірі 297440грн.20коп., 3% річних в розмірі 3011грн.66коп., інфляційної складової в розмірі 6092грн.77коп.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на порушення відповідачем зобов`язань з оплати наданих послуг на підставі договорів про закупівлю послуг №10/11/354Е від 13.01.2020 та №11/11/361Е від 13.01.2020.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 02.08.2021 прийнятий позов до розгляду, визнано справу малозначною та відкрите провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Відповідач 25.08.2021 надав до суду відзив на позовну заяву. Відповідач зазначає, що відповідно до платіжного доручення №5150 від 16.04.2021 здійснив часткову оплату заборгованості згідно акту надання послуг №53711 від 15.03.2021. Таким чином, сума боргу за вказаним актом складає 28998грн.25коп.

Також відповідач зазначає, що сума адвокатських послуг у розмірі 26661грн.67коп., заявлена до стягнення позивачем, є необґрунтованою та недоведеною.

Позивач 06.09.2021 надав до суду відповідь на відзив. Позивач зазначає, що грошові кошти, сплачені відповідачем згідно платіжного доручення №5150 від 16.04.2021, сплачені в рахунок погашення заборгованості згідно акту №53591. Наведене відображене і в призначенні платежу у платіжному дорученні №5150 від 16.04.2021. Отже, заборгованість за актом надання послуг №53711 від 15.03.2021 становить 42828грн.25коп.

Також позивач стверджує, що ним надані усі належні та допустимі докази на підтвердження несення ним витрат на правничу допомогу у заявленому розмірі.

На адресу суду 06.09.2021 надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ТДС Укрспецтехніка", в якій вказано про збільшення розміру позовних вимог в частині стягнення з відповідача суми боргу з 297440грн.20коп. до 331515грн.20коп.

За загальним правилом підставу позову складають обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Такі обставини складають юридичні факти, які тягнуть за собою певні правові наслідки. Фактична підстава позову - це юридичні факти, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача до відповідача. Правова підстава позову - це посилання в позовній заяві на закони та інші нормативно-правові акти, на яких ґрунтується позовна вимога.

З огляду на зміст заяви позивача зміна розміру позовних вимог відбулась за рахунок зміни підстав позову.

До позовних вимог про стягнення сум боргу, 3% річних та інфляційної складової, що ґрунтувались на невиконанні відповідачем своїх зобов`язань за договорами про закупівлю послуг №10/11/354Е від 13.01.2020 та №11/11/361Е від 13.01.2020, позивач додав вимогу про стягнення суми боргу в розмірі 34075грн. внаслідок невиконання відповідачем своїх зобов`язань за договором про закупівлю послуг №83/119В від 25.02.2021.

Відповідно до частини 3 статті 46 Господарського процесуального кодексу України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Згідно з частиною 3 статті 252 Господарського процесуального кодексу України якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Таким чином позивач мав право подати письмову заяву про зміну предмету або підстав позову не пізніше 25 днів від дня відкриття провадження у справі. В даному випадку позивач подав заяву до суду 31.08.2021 (дата на поштовій накладній), тобто за межами встановленого процесуального строку.

На адресу суду 13.09.2021 надійшов відзив на заяву про збільшення розміру позовних вимог. Відповідач підтримав раніше викладену правову позицію. Також відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог про стягнення 3% річних у повному обсязі.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 14.09.2021 залишено без розгляду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ТДС Укрспецтехніка" від 31.08.2021 про збільшення позовних вимог.

Дослідивши наявні докази у справі, ознайомившись з правовою позицією сторін, що викладена письмово, наявна у матеріалах справи, господарський суд встановив наступне.

Предметом доказування у справі є наявність або відсутність порушення відповідачем умов договорів про закупівлю послуг №10/11/354Е від 13.01.2020 та №11/11/361Е від 13.01.2020, в частині розрахунків за надані послуги; наявність або відсутність підстав для нарахування та стягнення 3% річних та інфляційної складової.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "ТДС Укрспецтехніка" (далі виконавець) та Державним підприємством "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" (далі замовник) укладений договір про закупівлю послуг №10/11/354Е від 13.01.2020 (далі договір 1).

Відповідно до пункту 1.1 договору 1 виконавець зобов`язується надати послуги зазначені в пункті 1.2 договору 1, а замовник прийняти і оплатити такі послуги.

Виконавець зобов`язується надати в порядку та на умовах даного договору послуги з ремонту і технічного обслуговування мототранспортних засобів і супутнього обладнання код 5011, (Послуги з регламентного і сервісного обслуговування та ремонту екскаваторів і навантажувачів іноземного виробництва та їх вузлів і агрегатів). Перелік техніки для проведення технічного обслуговування зазначено відповідно у додатку №2 що є невід`ємною частиною договору, перелік та обсяг робіт, що виконуються при проведенні планових (регламентних робіт) обслуговувань за марками техніки зазначено відповідно у додатку №3, що є невід`ємною частиною договору (пункт 1.2 договору 1).

Згідно пункту 1.4 договору 1 кількість послуг за цим договором, їх найменування та перелік використаних запасних частин, визначаються належним чином оформленими сервісними звітами (звітами сервісного механіка). Підставою для проведення розрахунків є підписаний з двох сторін акт здачі приймання наданих послуг та рахунок доданий до нього.

Пунктом 2.1 договору 1 визначено, що виконавець повинен надавати послуги якісно. Гарантією якості наданих послуг є погоджений сторонами акт здачі приймання наданих послуг.

За умовами пункту 3.1 договору 1 орієнтовна ціна договору з урахуванням вартості запасних частин і витратних матеріалів, відповідно до протоколу погодження договірної ціни (додаток №1) складає 1405206грн.00коп., у тому числі ПДВ.

Пунктом 4.1 договору 1 передбачено, що послуги, які надаються відповідно до цього договору, сплачуються замовником за погодженими цінами в національній валюті України, за відсутності зауважень з боку замовника, за фактом надання послуг протягом 10 банківських днів від дати підписання актів здачі приймання виконаних послуг.

Пунктом 12.1 договору 1 (в редакції додаткової угоди №1 від 17.12.2020) визначено, що договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 30.06.2021, а в частині розрахунків до їх повного виконання.

Договір про закупівлю послуг №10/11/354Е від 13.01.2020 підписаний та скріплений печатками сторін без зауважень та заперечень до нього.

Згідно статті 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

В матеріалах справи відсутні докази того, що спірний договір про закупівлю послуг №10/11/354Е від 13.01.2020 визнавався недійсним в судовому порядку.

На виконання умов договору 1 позивач надав відповідачу послуги згідно актів надання послуг №52664 від 01.02.2021 на суму 109673грн.95коп., №53709 від 15.03.2021 на суму 86912грн.00коп., №54634 від 26.04.2021 на суму 9710грн.00коп. Відповідач розрахувався за надані послуги частково, внаслідок чого залишилась несплаченою заборгованість за актом надання послуг №52664 від 01.02.2021 на суму 59673грн.95коп., №53709 від 15.03.2021 на суму 86912грн.00коп., №54634 від 26.04.2021 на суму 9710грн.00коп.

Враховуючи положення пункту 4.1 договору 1, відповідач був зобов`язаний сплатити вартість послуг, виконаних згідно акту надання послуг №52664 від 01.02.2021 в строк до 15.02.2021 (включно); згідно акту надання послуг №53709 від 15.03.2021 до 29.03.2021; згідно акту надання послуг до №54634 від 26.04.2021 до 13.05.2021 (включно).

Докази оплати заборгованості за вказаними актами в матеріалах справи відсутні, таким сума боргу відповідача перед позивачем за договором про закупівлю послуг №10/11/354Е від 13.01.2020 складає 156295грн.95коп. Строк оплати вказаної суми боргу є таким, що настав.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "ТДС Укрспецтехніка" (далі виконавець) та Державним підприємством "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" (далі замовник) укладений договір про закупівлю послуг №11/11/361Е від 13.01.2020 (далі договір 2).

Пункти 1.1, 1.2, 1.4, 2.1, 4.1 договору про закупівлю послуг №11/11/361Е від 13.01.2020, є тотожними за змістом відповідним пунктам договору про закупівлю послуг №10/11/354Е від 13.01.2020.

Відповідно до пункту 3.1 договору про закупівлю послуг №11/11/361Е від 13.01.2020 орієнтовна ціна договору з урахуванням вартості запасних частин і витратних матеріалів, відповідно до протоколу погодження договірної ціни (додаток №1) складає 695543грн.25коп., в тому числі ПДВ.

Пунктом 12.1 договору 2 (в редакції додаткової угоди №1 від 17.12.2020) визначено, що договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 30.06.2021, а в частині розрахунків до їх повного виконання.

Договір про закупівлю послуг №11/11/361Е від 13.01.2020 підписаний та скріплений печатками сторін без зауважень та заперечень до нього.

Згідно статті 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

В матеріалах справи відсутні докази того, що спірний договір про закупівлю послуг №11/11/361Е від 13.01.2020 визнавався недійсним в судовому порядку.

На виконання умов договору 2 позивач надав відповідачу послуги згідно актів надання послуг №53593 від 10.03.2021 на суму 64005грн.50коп., №53711 від 15.03.2021 на суму 42828грн.25коп., №54644 від 26.04.2021 на суму 23742грн.50коп.

Також позивач зазначає, що згідно видаткової накладної №52650 від 25.01.2021 поставив відповідачу товар ну суму 10560грн.00коп. Відповідач не розрахувався за надані послуги, внаслідок чого залишилась несплаченою заборгованість за актом надання послуг №53593 від 10.03.2021 на суму 64005грн.50коп., №53711 від 15.03.2021 на суму 42828грн.25коп., №54644 від 26.04.2021 на суму 23742грн.50коп.

Враховуючи положення пункту 4.1 договору 1, відповідач був зобов`язаний сплатити вартість послуг, виконаних згідно акту надання послуг №53593 від 10.03.2021 до 24.03.2021 (включно); згідно акту надання послуг №53711 від 15.03.2021 до 29.03.2021 (включно); згідно акту надання послуг №54644 від 26.04.2021 до 13.05.2021 (включно).

Докази оплати заборгованості за вказаними актами в матеріалах справи відсутні, таким сума боргу відповідача перед позивачем за договором про закупівлю послуг №11/11/361Е від 13.01.2020 складає 130576грн.25коп. Строк оплати вказаної суми боргу є таким, що настав.

Суд не приймає твердження відповідача, що заборгованість згідно акту надання послуг №53711 від 15.03.2021 складає 28998грн.25коп., оскільки кошти згідно платіжного доручення №5150 від 16.04.2021, сплачені в рахунок погашення заборгованості згідно акту №53591. Таким чином, відповідачем не доведено належними та допустимими доказами часткове погашення заборгованості згідно акту надання послуг №53711 від 15.03.2021.

Як вбачається зі змісту видаткової накладної №52650 від 25.01.2021, позивач поставив відповідачу паливний насос у кількості 2шт. на суму 10560грн.00коп. Поставка здійснювалась на виконання умов договору закупівлю послуг №11/11/361Е від 13.01.2020. Видаткова накладна підписана та скріплена печатками сторін без зауважень та заперечень до неї. Факт поставки вказаного товару відповідачем не спростовується.

Статтею 692 Цивильного кодексу України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Таким чином, відповідач мав сплатити вартість отриманого товару не пізніше наступного дня після отримання товару, тобто до 26.01.2021 включно.

Відповідно до частини 1 статті 193 Господарського кодексу України та статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Приписи частини 7 статті 193 Господарського кодексу України та статті 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами статті 629 Цивільного кодексу України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами.

Згідно статті 202 Господарського кодексу України та статті 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

Положеннями статті 13 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Обставини, на які посилається позивач в обґрунтування заявлених вимог про стягнення з відповідача суми боргу у розмірі 297440грн.20коп., підтверджені матеріалами справи та не спростовані відповідачем. Тому суд дійшов висновку про правомірність вимог позивача в цій частині.

Крім того, на підставі статті 625 Цивільного кодексу України позивачем заявлено до стягнення суму інфляційних втрат 6092грн.77коп. за загальний період з березня 2021 по червень 2021 та 3% річних в розмірі 3011грн.66коп. за загальний період з 16.02.2021 по 19.07.2021.

Дослідивши розрахунок 3% річних та інфляційної складової наданий позивачем, суд дійшов висновку, що він є арифметично правильним та відповідає вимогам чинного законодавства. Враховуючи викладене, стягненню з відповідача підлягає 3% річних в розмірі 3011грн.66коп. та сума інфляційних втрат 6092грн.77коп.

Враховуючи задоволення позовних вимог та відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, на відповідача покладаються витрати позивача зі сплати судового збору в розмірі 4598грн.19коп.

Частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Позивачем було заявлено про покладення на відповідача суму витрат з оплати правничої допомоги в розмірі 26661грн.67коп.

До позову був доданий ордер серії КР №65631; договір професійної правничої допомоги №12/07 від 12.07.2021 з додатками; платіжне доручення №4692 від 20.07.2021.

3а положеннями пункту 4 статті 1, частин третьої та п`ятої статті 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» №5076-VІ від 05.07.2012 договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» №5076-VІ від 05.07.2012 встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» №5076-VІ від 05.07.2012).

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "ТДС Укрспецтехніка" (далі клієнт) та Адвокатським бюро "Варшамяна" (далі бюро) укладений договір професійної правничої допомоги №12/07 від 12.07.2021.

Відповідно до пункту 1 вказаного договору бюро зобов`язується надати професійну правничу допомогу клієнтові, а клієнт зобов`язується прийняти цю допомогу та сплатити за неї гонорар (винагороду), а також компенсувати фактичні витрати на її надання в рамках ведення судової справи за позовом клієнта до Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" про стягнення заборгованості за договором про закупівлю послуг №10/11/354Е від 13.01.2020 та договором про закупівлю послуг №11/11/361Е від 13.01.2020 №11/11/361Е від 13.01.2020, укладеними між клієнтом та ДП "Східний гірничо-збагачувальний комбінат", у Господарському суді Дніпропетровської області, у Центральному апеляційному господарському суді (за необхідності), у Касаційному господарському суді Верховного Суду (за необхідності).

Відповідно до пункту 8 договору професійної правничої допомоги розмір гонорару за судовою справою або за вчинення інших дій в інтересах клієнта на виконання договору визначається сторонами виходячи з часу, що буде потрачений на це, складності та категорії справи та інших чинників, що беруться сторонами до уваги. Розмір, спосіб та порядок оплати гонорару вказується у протоколі погодження гонорару. За результатами наданих послуг (професійної правничої допомоги) сторони укладають акт прийому передачі наданих послуг (професійної правничої допомоги).

Договір підписаний та скріплений печатками сторін без зауважень та заперечень до нього.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "ТДС Укрспецтехніка" та Адвокатським бюро "Варшамяна" підписаний протокол погодження гонорару до договору професійної правничої допомоги №12/07 від 12.07.2021. Сторони узгодили, що розмір гонорару за одну годину роботи бюро складає 1882грн.00коп.

Сторони узгодили, що клієнт зобов`язаний оплатити вартість отриманих послуг (професійної правничої допомоги) на підставі акту прийому передачі наданих послуг(професійної правничої допомоги) протягом 1 банківського дня з дня підписання акту шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Бюро.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "ТДС Укрспецтехніка" та Адвокатським бюро "Варшамяна" підписаний акт прийому передачі №1 від 19.07.2021 до договору професійної правничої допомоги №12/07 від 12.07.2021.

Відповідно до вказаного акту Адвокатське бюро "Варшамяна" надало, а Товариство з обмеженою відповідальністю "ТДС Укрспецтехніка" прийняло наступні послуги: збір доказів за справою (договір з додатками, акти надання послуг, платіжне доручення (вхідне) та обговорення обставин майбутньої судової справи (30 хвилин на суму 941грн.00коп.); вивчення матеріалів справи (2години 30 хвилин на суму 4705грн.00коп.); складання позовної заяви, а також викладення обґрунтування витрат на професійну правничу допомогу та розрахунок суми боргу з урахуванням суми 3% річних та суми інфляційних втрат, а також перевірка на коректність калькуляцій, що були зроблені з подальшим викладенням у письмовій формі (10годин 25хвилин на суму 19604грн.17коп.); підготовка позовної заяви та доданих до неї документів у паперових копіях для подання до суду та відправки відповідачеві (1година 30хвилин на суму 1411грн.50коп.).

Загальна вартість послуг професійної правничої допомоги згідно акту прийому передачі №1 від 19.07.2021 до договору професійної правничої допомоги №12/07 від 12.07.2021 становить 26661грн.67коп.

Позивач перерахував Адвокатському бюро "Варшамяна" грошові кошти у сумі 35661грн.67коп., що підтверджується платіжним дорученням №4692 від 20.07.2021. В призначенні платежу вказано, що оплата здійснюється згідно договору №12/07 надання проф. правн. доп. від 12.072021 та акту приймання передачі №1 та передоплата за послуги у розмірі 9000грн.

Відповідач стверджує про завищення розміру витрат на правничу допомогу та просить зменшити їх розмір. Відповідач зазначає, що справа не є складною, підготовка позовну не вимагала значних витрат часу.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до положень Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі. Враховуючи принципи диспозитивності та змагальності, суд не має права з власної ініціативи вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу.

Разом із тим, у частині 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України визначено критерії, керуючись якими суд може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 статті 129 цього Кодексу.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами 5-7, 9 статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» №5076-VІ від 05.07.2012 гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

При встановленні розміру гонорару відповідно до частини третьої статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» №5076-VІ від 05.07.2012 врахуванню підлягають складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, витрачений ним час, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини.

Також за статтею 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 09.06.2017 гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих за складністю доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц).

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення Європейський суд з прав людини у справі «East/WestAllianceLimited» проти України`від 23.01.2014, "Горковлюк та Кагановський проти України» від 04.10.2018).

Вирішуючи питання обов`язковості для суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, слід враховувати, що такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними.

В кожній конкретній справі суд оцінює розмір таких витрат у сукупності з іншими критеріями (зокрема, розумність, необхідність, чи були вони фактично понесені). Критерій розумності у спірному випадку стосується не суто розміру грошової суми від ціни позову, а оцінюється у співвідношенні із виконаною роботою, обставинами справи, тощо.

Суд вважає, що збір доказів за справою (договір з додатками, акти надання послуг, платіжне доручення (вхідне) та обговорення обставин майбутньої судової справи, вивчення матеріалів справи, підготовка позовної заяви та доданих до неї документів у паперових копіях для подання до суду та відправки відповідачеві є складовою складання позовної заяви.

Загальний час, визначений в акті прийому передачі №1 від 19.07.2021 до договору професійної правничої допомоги №12/07 від 12.07.2021, витрачений на надання послуг зі складання позовної заяви є завищеним.

Викладення обґрунтування витрат на професійну правничу допомогу не можуть бути віднесені до правничої допомоги, які підлягають покладенню на відповідача.

Суд вважає, що заява Товариство з обмеженою відповідальністю "ТДС Укрспецтехніка" про розподіл витрат на професійну (правничу) допомогу в частині стягнення 26661грн.67коп. не відповідає критерію розумності.

Такі витрати не мають характеру необхідних, не співрозмірні із виконаною роботою в суді, а їх відшкодування за відсутності достатнього обґрунтування з огляду на обставини справи №904/6691/21 матиме надмірний характер.

Враховуючи викладене, підлягають до стягнення з відповідача витрати позивача на професійну правничу допомогу в розмірі 7000грн. Решта витрат на професійну правничу допомогу залишається на позивачеві.

Керуючись нормами статей Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, ст. 3, 4, 13, 41, 42, 74, 76-80, 86, 91, 129, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ТДС Укрспецтехніка" до Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" про стягнення суми боргу в розмірі 297440грн.20коп., 3% річних в розмірі 3011грн.66коп., інфляційної складової в розмірі 6092грн.77коп. задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" (ідентифікаційний код: 14309787; місцезнаходження: 52210, м. Жовті Води, вул. Горького, буд. 2) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТДС Укрспецтехніка" (ідентифікаційний код: 37001696; місцезнаходження: 01133, м. Київ, вул. Генерала Алмазова, буд. 18/7, кімн. 417) суму боргу в розмірі 297440грн.20коп., 3% річних в розмірі 3011грн.66коп., інфляційну складову в розмірі 6092грн.77коп., витрати зі сплати судового збору в розмірі 4598грн.19коп. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000грн.

Видати наказ після набрання чинності рішенням.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду в строки, передбачені статтею 256 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений та підписаний 04.10.2021.

Суддя Р.Г. Новікова