ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"29" вересня 2021 р. м.Рівне Справа №918/341/21

Господарський суд Рівненської області у складі головуючої судді Бережнюк В.В., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про неплатоспроможність

Секретар судового засідання Лиманський А.Ю.

Представники:

Арбітражний керуючий Скопич Я.В.

Боржник ОСОБА_1

від АТ КБ "Приватбанк" Кузін Є.В.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в Господарський суду Рівненської області із заявою, в якій просить відкрити провадження у справі про відновлення платоспроможності фізичної особи. В даній заяві ОСОБА_1 зазначає про наявність прострочених зобов"язань перед кредиторами у загальному розмірі 4 079 229,5 грн., сума боргу не сплачується з 05.04.2011 р. по даний час.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 01.07.2021 року, серед іншого, відкрито провадження у справі про неплатоспроможність боржника - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ). Введено процедуру реструктуризації боргів боржника ОСОБА_1 . Введено мораторій на задоволення вимог кредиторів. Призначено керуючим реструктуризацією ОСОБА_1 арбітражного керуючого Скопича Ярослава Васильовича. Оприлюднено на офіційному веб-сайті повідомлення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 . Встановлено керуючому реструктуризацією боржника строк до 30 липня 2021 року для подачі до Господарського суду Рівненської області відомостей про результати розгляду вимог кредиторів (письмові нормативно-обґрунтовані пояснення по кожному з кредиторів, витяги з державних реєстрів заборон щодо майна боржника, а також, при наявності, письмові заперечення боржника щодо вимог кредиторів), а також доказів повідомлення кредиторів про дату проведення попереднього засідання суду. Визначено дату проведення попереднього судового засідання на 11 серпня 2021 р. об 11:00 год.

29.07.2021 року до відділу канцелярії та документального забезпечення суду від Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" надійшла заява з вимогами до боржника.

Ухвалою від 29.07.2021 призначено розгляд заяви у попередньому засіданні на 11 серпня 2021 р. на 11:00 год.

У судовому засіданні 11.08.2021 р. оголошено перерву до 30 серпня 2021 року на 11:30 год. У подальшому оголошено перерву до 06 вересня 2021 року на 15:00 год. та до 29.09.2021 р. на 11:00 год.

02.08.2021 року до відділу канцелярії та документального забезпечення суду поштовим зв`язком надійшла заява від 30.07.2021 р. з кредиторськими вимогами до боржника від Головного управління ДПС у Рівненській області на суму14 088,66 грн.

Ухвалою від 03.08.2021 р. заяву Головного управління ДПС у Рівненській області від 30.07.2021 р. про визнання кредитором боржника на суму 14 088,66 грн. залишено без руху. Заявнику надано строк протягом 10 днів з дня вручення даної ухвали усунути недоліки заяви шляхом надання до Господарського суду Рівненської області доказів (їх оригіналу) оплати судового збору у сумі 4 540,00 грн. за подання заяви кредитора з грошовими вимогами до боржника.

Ухвала від 03.08.2021 р. відправлена на адресу Головного управління ДПС у Рівненській області 31 серпня 2021 року.

06 вересня 2021 року до суду надійшла заява про усунення недоліків, та подано платіжне доручення №1251 від 01.09.2021 р. про сплату 4 540,00 грн. судового збору.

Тому ухвалою від 06.09.2021 призначено розгляд заяви у попередньому засіданні на 29 вересня 2021 р. на 11:00 год.

В судових засіданнях було заслухано пояснення керуючого реструктуризацією, боржника, та представника АТ "Приватбанк". Представник Головного управління ДПС у Рівненській області до суду не прибув. Про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Явка до суду не визнавалася обов`язковою.

Судом встановлено наступне.

Статтею 1 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що кредитор - юридична або фізична особа, а також контролюючий орган, уповноважений відповідно до Податкового кодексу України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень, та інші державні органи, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника.

В розумінні даної статті законодавець здійснює класифікацію кредиторів по категоріях, а саме: забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких до боржника або іншої особи забезпечені заставою майна боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли після відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відповідно до статті 122 Кодексу України з процедур банкрутства, подання кредиторами грошових вимог до боржника та їх розгляд керуючим реструктуризацією здійснюються в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб.

Так, згідно з умовами статті 45 Кодексу України з процедур банкрутства, конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Офіційне оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність було здійснено 01 липня 2021 року за номером 66756, на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет http://vgsu.arbitr.gov.ua/pages/158/?d=64796&v=3a0b7e23f0&t=6: , тобто, строк на пред`явлення грошових вимог закінчується 31 липня 2021 року (включно).

Відповідно до статті 113 Кодексу України з процедур банкрутства, провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи-підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

Згідно з положеннями статті 47 Кодексу України з процедур банкрутства, у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, що надійшли протягом строку, передбаченого частиною 1 статті 45 цього Кодексу, у тому числі щодо яких були заперечення боржника або розпорядника майна.

Завданням господарського суду у попередньому засіданні є перевірка заявлених до боржника грошових вимог конкурсних кредиторів, які можуть підтверджуватися або первинними документами (угодами, накладними, рахунками, актами виконаних робіт тощо), що свідчать про цивільно-правові відносини сторін та підтверджують заборгованість боржника перед кредитором, або рішенням юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення такого спору (аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 29.01.2019 р. у справі № 916/4644/15; Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 10.12.2019 р. у справі № 913/479/18).

Відповідно до норм визначених Кодексом України з процедур банкрутства за результатами попереднього засідання господарський суд визнає розмір вимог кредиторів, які підлягають включені до реєстру вимог кредиторів, порядок погашення (задоволення) яких відбувається відповідно до черговості, яка встановлена статтею 133 даного Кодексу.

Проаналізувавши положення ч. 1 ст. 45, ч. 1 ст. 122 Кодексу України з процедур банкрутства, суд дійшов висновку, що законодавцем покладено обов`язок доказування наявності кредиторських вимог у справі про неплатоспроможність саме на кредитора. До такого обов`язку також належить подання сукупності документів, які дозволять суду переконатися в обґрунтованості грошових вимог кредитора. А неподання такої сукупності документів може мати наслідком відмову суду у визнанні спірних вимог кредитора.

Відповідно до ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

У свою чергу докази відповідно до ст. ст. 76-79 ГПК України повинні бути належними на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення;

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються;

Достовірними створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Отже, розглянувши письмові заяви кредиторів з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, суд зазначає наступне.

Щодо грошових вимог Акціонерного товариства Комерційний банк"ПриватБанк".

29.07.2021 року до відділу канцелярії та документального забезпечення суду від Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" надійшла заява з вимогами до боржника, у якій просить визнати грошові вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до боржника ОСОБА_1 :

а) через невиконання зобов`язань за кредитним договором № 0807/67 від 31.07.2008 р..:

- 789 749,03 грн. - вимоги щодо сплати простроченої заборгованості за наданим кредитом (забезпечені заставою майна боржника);

- 1 050 790,65 грн. - вимоги щодо простроченої заборгованості за процентами (забезпечені заставою майна боржника);

- 733 753,70 грн. - вимоги з пені (забезпечені заставою майна боржника);

- 122 802,37 грн. - вимоги з пені (конкурсні вимоги кредитора).

б) через невиконання зобов`язань за кредитним договором № 0808/39 від 20.08.2008 р.:

- 189 377,73 грн. - вимоги щодо сплати простроченої заборгованості за наданим кредитом (забезпечені заставою майна боржника);

- 230 319,80 грн. - вимоги щодо простроченої заборгованості за процентами (забезпечені заставою майна боржника);

- 179 781,97 грн. - вимоги з пені (забезпечені заставою майна боржника).

в) стягнуті кошти за судовими рішенням:

- 1950,00 грн. - стягнуто рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 26.08.2010 р. у справі № 2-451/10 (конкурсні вимоги);

- 984,68 грн. - стягнуто рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 12.10.2010 р. у справі № 2-489 (конкурсні вимоги);

2220,00 грн. (загальна сума) стягнуто рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26.01.2011 р. у справі № 2-5879/11 (конкурсні вимоги).

та 4 540,00 грн. судового збору.

Судом встановлено, що заявник звернувся до суду у строк передбачений ч. 1 ст. 45 Кодексу.

Щодо вказаної заяви суд зазначає, що 31.07.2008 між ОСОБА_1 та ПАТ КБ "ПриватБанк" було укладено кредитний договір № 0807/67, за яким Банк надав позичальнику кредит на споживчі цілі в сумі 27000,00 Євро.

Відповідно до п. 4.1., 4.3. кредитного договору, за користування кредитом у період з дати списання коштів з позичкового рахунка до дати погашення кредиту згідно п.п. 1.3., 2.2.З., 2.3.2., 2.3.6., 2.3.9., 2.4.1., 4.11. цього договору, а також Графіку погашення кредиту, відсотків, винагороди, який наведено в Додатку №1 до даного договору, позичальник сплачує відсотки в розмірі 18% річних.

При порушення позичальником зобов`язань по погашенню кредиту, передбачених п.п. 1.3., 2.2.З., 2.3.2., 2.3.6., 2.3.9., 2.4.1., 4.11. даного договору, позичальник сплачує Банку відсотки за користування кредитом у розмірі 40% річних від залишку непогашеної заборгованості.

31.07.2008 р. між ОСОБА_1 та ПАТ КБ "ПриватБанк" було укладено договір застави автотранспорту № 0807/67/ТЗ за яким було надано в заставу автотранспорт (зазначений в п. 6 договору) в забезпечення виконання зобов`язань боржника перед Банком, що випливають із кредитного договору № 0807/67 від 31.07.2008 р..

Максимальний розмір вимоги, яка забезпечується заставою за цим договором, складає суму 81000,00 Євро (п. З договору поруки).

Відповідно до п. 6 договору застави, в забезпечення виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором та заставодавцем зобов`язань за цим договором, заставодавець надав в заставу наступний автотранспорт:

- DAF 95ХF430 білого кольору, 2002 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 .

Банк вказує, що боржник допустив прострочення виконання зобов`язання та станом на 01.07.2021 р. має прострочену заборгованість перед Банком за вказаним договором у загальному розмірі 84 863,97 Євро, з яких:

- 24 849,41 Євро - прострочена заборгованість за наданим кредитом (тілом);

- 33063,07 Євро - прострочена заборгованість за процентами;

- 26 951,49 Євро - заборгованість з пені.

При цьому, Банк зазначає, що має право задовольнити вказані грошові вимоги за рахунок заставного майна ОСОБА_1 у розмірі визначеному п.3 договору застави - 81 000,00 Євро.

20.08.2008 р. між ОСОБА_1 та ПАТ КБ "ПриватБанк" було укладено кредитний договір № 0808/39 за яким Банк надав позичальнику кредит на споживчі цілі в сумі 7000,00 Євро (розділ І договору).

Відповідно до п. 4.1., 4.3. кредитного договору, за користування кредитом у період з дати списання коштів з позичкового рахунка до дати погашення кредиту згідно п.п. 1.3., 2.2.З., 2.3.2., 2.3.6., 2.3.9., 2.4.1., 4.11. цього договору, а також Графіку погашення кредиту, відсотків, винагороди, який наведено в Додатку №1 до даного договору, позичальник сплачує відсотки в розмірі 18% річних.

При порушення позичальником зобов`язань по погашенню кредиту, передбачених п.п. 1.3., 2.2.З., 2.3.2., 2.3.6., 2.3.9., 2.4.1., 4.11. даного договору, позичальник сплачує Банку відсотки за користування кредитом у розмірі 40% річних від залишку непогашеної заборгованості.

20.08.2008 р. між ОСОБА_1 та ПАТ КБ "ПриватБанк" було укладено договір застави автотранспорту № 0808/39/ТЗ за яким було надано в заставу автотранспорт (зазначений в п. 6 договору) в забезпечення виконання зобов`язань боржника перед Банком, що випливають із кредитного договору № 0808/39 від 20.08.2008 р.

Максимальний розмір вимоги, яка забезпечується заставою за цим договором, складає суму 21000,00 Євро (п. 3 договору поруки).

Відповідно до п. 6 договору застави, в забезпечення виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором та заставодавцем зобов`язань за цим договором, заставодавець надав в заставу наступний автотранспорт:

- Коgel SN24 чорного кольору, 2001 року випуску, д.н.з. НОМЕР_3 .

Банк вказує, що боржник допустив прострочення виконання зобов`язання та станом на 01.07.2021 р. має прострочену заборгованість перед Банком за вказаним договором у загальному розмірі 18 862,59 Євро з яких:

- 5958,76 Євро - прострочена заборгованість за наданим кредитом (тілом);

- 7247,00 Євро - прострочена заборгованість за процентами;

- 5656,83 Євро - заборгованість з пені.

Банк зазначає, що має право задовольнити вказані грошові вимоги за рахунок заставного майна ОСОБА_1 у розмірі визначеному п.3 договору застави - 21 000,00 Євро.

Документи на підтвердження вимог Банку та відповідний розрахунок надано до матеріалів справи.

Окрім цього, рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 26.08.2010 у справі № 2-451/10 було задоволено позовну заяву ПАТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про звернення стягнення на майно, що є предметом застави за кредитним договором № 0807/67 від 31.07.2008 р. та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" судові витрати: 1700, 00 грн. судовий збір, та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду судового процесу 250,00 грн., а всього 1950 грн. 00 коп.

Рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 12.10.2010 р. у справі № 2-489 (2010 року) було задоволено позовну заяву ПАТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про звернення стягнення на майно, що є предметом застави за кредитним договором № 0808/39 від 20.08.2008 р. та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" судові витрати: 734,68 грн. судовий збір, та витрати на інформаційно-технічне убезпечення розгляду судового процесу 250,00 грн., а всього 984 грн. 68 коп.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26.01.2011 р. у справі № 2-5879/11 було задоволено позов ПАТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_1 , ТОВ "Українське фінансове агентство "Верус" про стягнення заборгованості. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ "Приватбанк" у рахунок погашення кредитного договору № 0807/67 від 31 липня 2008 року 323 104,23 грн. (валюту конвертовано на день винесення рішення). Стягнуто солідарно з ТОВ "Українське фінансове агентство "Верус", ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ "Приватбанк" у рахунок повернення заборгованості за кредитним договором № 0807/67 від 31 липня 2008 року 200,00 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" у рахунок погашення кредитного договору № 0808/39 від 20 серпня 2008 року 71 014,52 грн. Стягнуто з ТОВ "Українське фінансове агентство "Верус", ОСОБА_1 у рахунок повернення заборгованості за кредитним договором № 0808/39 від 20 серпня 2008 року 200,00 грн. Стягнуто солідарно з ТОВ "Українське фінансове агентство "Верус", ОСОБА_1 на користь держави судовий збір 1700,00 грн.

Стягнуто солідарно з ТОВ "Українське фінансове агентство "Верус", ОСОБА_1 на користь держави витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи 120,00 грн.

06 серпня 2021 року керуючий реструктуризацією за результатом розгляду заяви з грошовими вимогами АТ КБ "ПриватБанк" подав пояснення, в яких останній зазначив про часткове визнання грошових вимог АТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_1 , у розмірі 2 934,68 грн. (черговість задоволення вимог - друга), 1 293 948,24 грн. - вимоги забезпечені заставою майна боржника, також 4 540,00 грн. судовий збір.

Вказує, що Пунктами 6.8 Кредитних договорів № 0807/67 від 31.07.2008 та №0808/3 від 20.08.2008 сторони визначили, що строк позовної давності по вимогах про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки, пені, штрафів, за даними Договорами, встановлюється тривалістю 5 років. Із розрахунків, які були додані Банком до своєї заяви, вбачається, що по кредитному договору № 0807/67 від 31.07.2008 період нарахування відсотків становить із 31.07.2008 по 29.11.2013; період нарахування нені - із 30.01.2009 по 17.03.2015. По кредитному договору №0808/39 від 20.08.2008 період нарахування відсотків становить із 20.08.2008 по 29.11.2013; період нарахування пені - із 22.01.2000 по 17.03.2015. Арбітражний керуючий вважає, що грошові вимоги АК КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_1 за відсотками та пенею заявлені із пропуском строку позовної давності. Просить суд застосувати строк позовної давності на підставі ст.ст.257-261 ЦК України.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26.01.2011 у справі 2-5878/11 було стягнуто із ОСОБА_1 на користь Банку у рахунок погашення кредитного договору № 0807/67 від 31.07.2008 грошові кошти у розмірі 323 104.23 грн. (що згідно мотивувальної частини рішення становить 33 364, 73 Євро - 200 грн.) та 71 014,52 грн. (7 349,28 Євро - 200 грн.) у рахунок погашення кредитного договору №0808/39 від 20.08.2008, а також солідарно із Боржника та поручителя ТОВ -Українське фінансове агентство "Верус" стягнуто на користь Банку 400 грн. Таким чином, арбітражний керуючий пояснює, що у мотивувальній частині вказаного рішення судом встановлено наявність заборгованості ОСОБА_1 перед АТ КБ "ПриватБанк": 33364,73 Євро за кредитним договором № 0807/67 від 3 1.07.2008; 7 349,28 Євро за кредитним договором №0808/39 від 20.08.2008.

В силу приписів статті 1 Кодексу України з процедур банкрутства, забезпечені кредитори це кредитори, вимоги яких до боржника або іншої особи забезпечені заставою майна боржника, а конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника.

Частиною 1 статті 526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із частиною 1 статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно із частиною першою статті 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зокрема, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 "Позика. Кредит. Банківський вклад" ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

У межах кредитного договору позичальник отримує позичені кошти у своє тимчасове користування на умовах повернення, платності і строковості.

Щодо вимог кредитора до боржника з процентів, суд зазначає про наступне.

За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.

Враховуючи викладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Вказана правова позиція викладена у постанові Великої палати Верховного суду від 31.10.2018 у справі № 202/4494/16-ц.

Зважаючи на те, що поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма частини першої статті 1048 ЦК України й охоронна норма частини другої статті 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно. Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та частини першої статті 1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до частини другої статті 625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання.

Такий висновок сформульовано у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.02.2020 у справі № 912/1120/16.

Таким чином, кредитор втратив право нараховувати, зокрема, проценти поза строком дії кредитного договору.

Щодо нарахованої пені суд зауважує таке.

Відповідно до статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. При цьому у частині першій статті 261 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давностї починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до ст. 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Тому, враховуючи приписи ч.3 ст.267 Цивільного кодексу України, суд застосовує позовну давність до грошових вимог по кредитному договору № 0807/67 від 31.07.2008 щодо нарахованих відсотків із 31.07.2008 по 29.11.2013, пені - із 30.01.2009 по 17.03.2015, по кредитному договору №0808/39 від 20.08.2008 щодо нарахованих відсотків із 20.08.2008 по 29.11.2013; пені - із 22.01.2000 по 17.03.2015. та відхиляє ці вимоги у зв"язку із пропуском строку позовної давності.

Відповідно до ч.4 ст.75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, визнаються грошові вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк до ОСОБА_1 у розмірі суми, встановленої рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26.01.2011 у справі 2-5878/11, за яким було стягнуто із ОСОБА_1 на користь Банку у рахунок погашення кредитного договору № 0807/67 від 31.07.2008 грошові кошти у розмірі 323 104.23 грн. (що згідно мотивувальної частини рішення становить 33364, 73 Євро - 200 грн.) та 71 014,52 грн. (7 349,28 Євро - 200 грн.) у рахунок погашення кредитного договору №0808/39 від 20.08.2008, а також солідарно із Боржника та поручителя ТОВ -Українське фінансове агентство "Верус" стягнуто на користь Банку 400 грн. У мотивувальній частині вказаного рішення судом встановлено наявність заборгованості ОСОБА_1 перед АТ КБ "ПриватБанк": 33364,73 Євро за кредитним договором № 0807/67 від 3 1.07.2008; 7 349,28 Євро за кредитним договором №0808/39 від 20.08.2008, що за курсом НБУ на дату подання заяви з грошовими вимогами до боржника (28.07.2021) становить 1 293 948,24 грн.

Вказані вимоги Банку є забезпеченими заставою майна боржника у повному обсязі, з огляду на правову позицію, викладену у постанові судової палати з розгляду справ про банкрутство КГС у складі ВС від 04.02.2021 у справі № 904/1360/19.

Також підлягають визнанню грошові вимоги АТ КБ "ПриватБанк" в розмірі 1950,00 грн. судові витрати згідно рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 26.08.2010р. у справі №2-451/10, та 984,68 грн. судові витрати згідно рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 12.10.2010 у справі № 2-489).

Відхиляються заявлені Банком грошові вимоги у розмірі 2220,00 грн. судові витрати згідно рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26.01.2011 у справі 2-5878/11, оскільки вказані витрати були стягнуті рішенням суду на користь держави.

Згідно з нормами статті 133 Кодексу України з процедур банкрутства, для задоволення вимог кредиторів кошти від продажу майна боржника вносяться на окремий банківський рахунок, відкритий керуючим реалізацією.

Вимоги кредиторів за зобов`язаннями боржника, забезпеченими заставою майна фізичної особи, задовольняються за рахунок такого майна.

Вимоги кредиторів, включені до реєстру вимог кредиторів, задовольняються у такій черговості:

1) у першу чергу задовольняються вимоги до боржника щодо сплати аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування;

2) у другу чергу задовольняються вимоги щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів) та проводяться розрахунки з іншими кредиторами;

3) у третю чергу сплачуються неустойки (штраф, пеня), внесені до реєстру вимог кредиторів.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне визнати вимоги кредитора Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" частково, в розмірі 2 934,68 грн. (черговість задоволення вимог - друга), 1 293 948,24 грн. - вимоги забезпечені заставою майна боржника.

У визнанні решти грошових вимог Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до фізичної особи ОСОБА_1 належить відмовити.

Згідно з нормами частини 2 статті 133 Кодексу України з процедур банкрутства, витрати, пов`язані з провадженням у справі про неплатоспроможність (витрати на оплату судового збору, сплату винагороди і відшкодування витрат арбітражного керуючого, пов`язаних з виконанням ним своїх повноважень, оплату послуг спеціалістів для проведення оцінки майнових об`єктів, що підлягають продажу, а також витрати на проведення аукціону), відшкодовуються у повному обсязі до задоволення вимог кредиторів.

Суд також встановив, що АТ КБ "ПриватБанк" понесено витрати, пов`язані з провадженням у справі про неплатоспроможність в розмірі 4 540,00 грн. судового збору.

Щодо грошових вимог Головного управління ДПС у Рівненській області.

30 липня 2021 року (відмітка Укрпошти на конверті) поштовим зв`язком було надіслано (02 серпня 2021 року надійшла до канцелярії) до Господарського суду Рівненської області заяву Головного управління ДПС у Рівненській області з вимогами до боржника на суму 14 088,66 грн.

Датою звернення до суду є дата зазначена Укрпоштою на конверті, адресованому суду .

Судом встановлено, що заявник звернувся до суду у строк встановлений ч. 1 ст. 45 Кодексу.

Загальна сума заборгованості по податках та зборах боржника ОСОБА_1 станом на 21.07.2020 р. складає 14 088,66 грн. в т.ч., заборгованість по орендній платі з фізичних осіб (код платежу 18010900) основний платіж в сумі 14088,66 грн. Вказана заборгованість виникла на підставі узгодженого податкового повідомлення-рішення. Борг також відображений у інтегрованих картках платника податків станом на 21.07.2021 р.

Згідно пп.16.1.4. п.16.1. ст. 16 ПКУ платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності (підпункт 14.1.39. пункту 14.1. статті 14 Податкового кодексу України).

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нараховано у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до пункту 95.1 статті 95 Податкового кодексу орган державно податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Відповідно до п. 41.1. ст.41 ПКУ контролюючими органами є органи доходів і зборів - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, його територіальні органи.

Згідно п. 41.2. ст. 41 ПКУ визначено, що органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень.

20 вересня 2021 року керуючий реструктуризацією за результатом розгляду заяви з грошовими вимогами Головного управління ДПС у Рівненській області подав пояснення, в яких останній зазначив про визнання грошових вимог згаданого кредитора до ОСОБА_1 .

У попередньому засіданні боржник також визнав грошові вимоги заявника.

В силу приписів статті 1 Кодексу України з процедур банкрутства, забезпечені кредитори це кредитори, вимоги яких до боржника або іншої особи забезпечені заставою майна боржника, а конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника.

Суд встановив, що від кредитора чи боржника до суду не надходили пояснення з доказами щодо забезпечення заявлених вимог, а отже суд робить висновок, що заявлені кредиторські вимоги є конкурсними.

Згідно з нормами статті 133 Кодексу України з процедур банкрутства, для задоволення вимог кредиторів кошти від продажу майна боржника вносяться на окремий банківський рахунок, відкритий керуючим реалізацією.

Вимоги кредиторів, включені до реєстру вимог кредиторів, задовольняються у такій черговості:

1) у першу чергу задовольняються вимоги до боржника щодо сплати аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування;

2) у другу чергу задовольняються вимоги щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів) та проводяться розрахунки з іншими кредиторами;

3) у третю чергу сплачуються неустойки (штраф, пеня), внесені до реєстру вимог кредиторів.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне визнати вимоги кредитора Головного управління ДПС у Рівненській області в розмірі в розмірі 14 088,66 грн. (черговість задоволення вимог - друга).

Згідно з нормами частини 2 статті 133 Кодексу України з процедур банкрутства, витрати, пов`язані з провадженням у справі про неплатоспроможність (витрати на оплату судового збору, сплату винагороди і відшкодування витрат арбітражного керуючого, пов`язаних з виконанням ним своїх повноважень, оплату послуг спеціалістів для проведення оцінки майнових об`єктів, що підлягають продажу, а також витрати на проведення аукціону), відшкодовуються у повному обсязі до задоволення вимог кредиторів.

Суд також встановив, що Головним управлінням ДПС у Рівненській області понесено витрати, пов`язані з провадженням у справі про неплатоспроможність в розмірі 4540,00 грн. судового збору.

Згідно з положеннями статті 122 Кодексу України з процедур банкрутства, подання кредиторами грошових вимог до боржника та їх розгляд керуючим реструктуризацією здійснюються в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб.

Попереднє засідання суду проводиться не пізніше 60 днів з дня відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

В ухвалі за результатами попереднього засідання суду, зокрема, зазначаються:

1) обов`язок керуючого реструктуризацією провести збори кредиторів, які мають відбутися не пізніше 14 днів з дня постановлення такої ухвали;

2) дата засідання господарського суду, яке має відбутися не пізніше 60 днів з дня постановлення такої ухвали, на якому буде розглянуто погоджений кредиторами план реструктуризації боргів або прийнято рішення про перехід до процедури погашення боргів чи про закриття провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 45, 47, 122, 133 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" про визнання грошових вимог до фізичної особи ОСОБА_1 задовольнити частково.

2. Визнати вимоги кредитора Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" (01001, м.Київ, вул.Грушевського, 1Д, ) в розмірі 2 934,68 грн. (черговість задоволення вимог - друга), 1 293 948,24 грн. - вимоги забезпечені заставою майна боржника.

3. У визнанні решти грошових вимог Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до фізичної особи ОСОБА_1 відмовити.

4. Визнати вимоги кредитора Головного управління ДПС у Рівненській області (33023, м.Рівне, вул.Відінська, 12, ) в розмірі 14 088,66 грн. (черговість задоволення вимог - друга).

3. Включити до витрат, пов`язаних з провадженням у справі про неплатоспроможність витрати на оплату судового збору Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" у розмірі 4 540,00 грн. та витрати на оплату судового збору Головного управління ДПС у Рівненській області у розмірі 4 540,00 грн.

4. Зобов`язати керуючого реструктуризацією провести збори кредиторів, які мають відбутися не пізніше 13 жовтня 2021 року.

5. Зобов`язати керуючого реструктуризацією надати суду до 27 жовтня 2021 року: реєстр вимог кредиторів боржника; докази організації та проведення зборів кредиторів.

6. Призначити судове засідання, на якому буде розглянуто погоджений кредиторами план реструктуризації боргів або прийнято рішення про перехід до процедури погашення боргів чи про закриття провадження у справі на "17" листопада 2021 р. на 13:00 год.

7. Засідання відбудеться в приміщенні Господарського суду Рівненської області за адресою: м. Рівне, вул. Набережна, 26-А, в залі судових засідань №09.

8. Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили 29 вересня 2021 року та може бути оскаржена у десятиденний строк до Північно-західного апеляційного господарського суду за правилами ст.ст.254/259 ГПК України.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://rv.arbitr.gov.ua/sud5019/.

Суддя Бережнюк В.В.