ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"28" вересня 2021 р. Справа№ 910/10501/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дикунської С.Я.

суддів: Станіка С.Р.

Тищенко О.В.

розглянувши заяву Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» про відвід судді Станіка С.Р., подану при розгляді апеляційної скарги Міністерства юстиції України

на рішення Господарського суду міста Києва

від 21.07.2021 (повний текст складено 02.08.2021)

у справі № 910/10501/19 (суддя Баранов Д.О.)

за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрнафта»

до Міністерства юстиції України в особі Відділу примусового

виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби

Міністерства юстиції України

Головного управління Державної казначейської служби України у

місті Києві

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Медведєв Олександр В`ячеславович

про стягнення 1 777 866, 85 грн.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Укрнафта» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Міністерства юстиції України в особі Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України та Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві про стягнення 1 777 866,85 грн. шкоди, завданої незаконними діями Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Медведєва Олександра В`ячеславовича у виконавчому провадженні № 50366945.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 24.10.2019 у справі №910/10501/19, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 18.02.2020, у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Постановою Верховного Суду від 04.06.2020 у складі суддів Касаційного господарського суду касаційну постанову Північного апеляційного господарського суду від 18.02.2020 та рішення Господарського суду міста Києва від 24.10.2019 скасовано, справу направлено на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 21.07.2021 у справі № 910/10501/19 позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» задоволено. Стягнуто з Державного бюджету України на користь Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» матеріальну шкоду в розмірі 1 777 866, 85 грн. Стягнуто з Міністерства юстиції України в особі Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України в дохід Державного бюджету України судовий збір в розмірі 1 921,00 грн.

Не погоджуючись із згаданим рішенням, Міністерство юстиції України оскаржило його в апеляційному порядку, просило скасувати рішення та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову.

Відповідно до витягу з автоматизованого розподілу справ між суддями від 31.08.2021 справу № 910/10501/19 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Дикунська С.Я., судді Станік С.Р., Тищенко О.В.

31.08.2021 та 03.09.2021 на адресу Північного апеляційного господарського суду надійшли заперечення позивача проти відкриття апеляційного провадження, за текстом якого останній просив відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Міністерства юстиції України на рішення Господарського суду міста Києва від 21.07.2021 у справі № 910/10501/19.

03.09.2021 на адресу Північного апеляційного господарського суду надійшли пояснення апелянта, за текстом яких останній просив апеляційну скаргу Міністерства юстиції України на рішення Господарського суду міста Києва від 21.07.2021 у справі № 910/10501/19 прийняти до розгляду та відкрити апеляційне провадження. Рішення Господарського суду міста Києва від 21.07.2021 у справі № 910/10501/19 скасувати та прийняти нове, яким у задоволенні позову - відмовити. Відстрочити сплату судового збору на розумний строк або до ухвалення рішення у справі. Вирішити питання щодо розподілу судових витрат. Справу розглянути за участю уповноваженої особи Міністерства юстиції України.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.09.2021 апеляційну скаргу Міністерства юстиції України на рішення Господарського суду міста Києва від 21.07.2021 у справі № 910/10501/19 залишено без руху, надано скаржнику строк для усунення недоліків апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії даної ухвали, але не пізніше 24.09.2021, а саме, подання (надсилання) до Північного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали доказів на підтвердження сплати судового збору в передбаченому законом порядку та розмірі, а також доказів направлення апеляційної скарги та доданих до неї документів третій особі, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - головному державному виконавцю відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Медведєву Олександру В`ячеславовичу, листом з описом вкладення. Клопотання Міністерства юстиції України про відстрочення розміру сплати судового збору залишено без задоволення.

07.09.2021 на адресу Північного апеляційного господарського суду надійшли аналогічні пояснення апелянта що й від 03.09.2021, за текстом яких останній просив апеляційну скаргу Міністерства юстиції України на рішення Господарського суду міста Києва від 21.07.2021 у справі № 910/10501/19 прийняти до розгляду та відкрити апеляційне провадження. Рішення Господарського суду міста Києва від 21.07.2021 у справі № 910/10501/19 скасувати та прийняти нове, яким у задоволенні позову - відмовити. Відстрочити сплату судового збору на розумний строк або до ухвалення рішення у справі. Вирішити питання щодо розподілу судових витрат. Справу розглянути за участю уповноваженої особи Міністерства юстиції України.

07.09.2021 працівниками Північного апеляційного господарського суду складено акт №910/10501/19/09.1-26/622/21 про те, що під час розкриття конверта 924) не виявилося доказів направлення пояснення (для суду).

На виконання вищезгаданої ухвали, 15.09.2021 на адресу Північного апеляційного господарського суду надійшла заява про усунення недоліків та долучено платіжне доручення №473 від 13.09.2021 на суму 40 002, 00 грн. та докази направлення апеляційної скарги та доданих до неї документів третій особі, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - головному державному виконавцю відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Медведєву Олександру В`ячеславовичу, листом з описом вкладення.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.09.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Міністерства юстиції України на рішення Господарського суду міста Києва від 21.07.2021 у справі № 910/10501/19. Встановлено учасникам справи строк для подання оформленого відповідно до ст. 263 ГПК України відзиву на апеляційну скаргу протягом 10 діб з дня вручення даної ухвали, але не пізніше 01.10.2021.

27.09.2021 на адресу Північного апеляційного господарського суду надійшов відзив Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» на апеляційну скаргу, за текстом якого останнє просило апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Крім цього, 27.09.2021 до Північного апеляційного господарського суду надійшла заява Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» про відвід судді Станіка С.Р., мотивований тим, що ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.11.2020 у складі колегії судді: Станік С.Р., Дикунська С.Я., Тищенко О.В. задоволено заяву головуючого судді Станіка С.Р. про самовідвід у справі № 910/13862/15, яка є пов`язаною з даною справою № 910/10501/19, оскільки у цій справі ПАТ «Укрнафта» просило відшкодувати шкоду, завдану під час примусового виконання наказу, виданого у справі № 910/13862/15.

Розглянувши заяву Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» про відвід судді Станіка С.Р., апеляційний суд дійшов висновку, що така не підлягає задоволенню як безпідставна та необґрунтована.

За приписами ч.ч. 1-3 ст. 39 ГПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Питання про відвід на підставі п. п. 7, 11 ст. 39 ГПК України вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження. За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Право подавати заяву про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи. Положеннями ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950, ратифікованою Верховною Радою України (Закон України від 17.07.97 № 475/97-ВР), закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Бочан проти України» (Заява № 7577/02) від 3 травня 2007 року встановлено, що «безсторонність», в сенсі п. 1 статті 6, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

За рішенням у справі «Олександр Волков проти України» від 9 січня 2013 (104) як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (i) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (її) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (див., серед інших, рішення у справах «Фей проти Австрії», від 24 лютого 1993 року, Series A N 255, пп. 28 та 30, та «Веттштайн проти Швейцарії», заява N 33958/96, п. 42, ECHR 2000-XII). (105) Проте між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а й може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (див. рішення у справі «Кіпріану проти Кіпру», заява N 73797/01, п. 119, ECHR 2005-XIII). Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності (див. рішення від 10 червня 1996 року у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства», п. 32, Reports 1996-III). (106) У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (див. рішення від 26 жовтня 1984 року у справі «Де Куббер проти Бельгії», Series A, № 86). (107) Насамкінець, концепції незалежності та об`єктивної безсторонності тісно пов`язані між собою та залежно від обставин можуть вимагати спільного розгляду (див. рішення у справі «Сасілор-Лормін проти Франції», заява № 65411/01, п. 62, ECHR 2006-XIII).

Відвід - це процесуальний інститут, який містить умови, за яких особа не може брати участі у конкретній справі. Відвід судді в господарському процесі як правова категорія - це висловлена в письмовій формі недовіра колегії господарського суду на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі внаслідок виявлення будь-якої особистої прихильності чи упередженості, заявлена учасником розгляду конкретної справи.

За приписами ст. 35 ГПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу) у випадках, визначених ст.ст. 35, 36 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 38 ГПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Як вище згадувалось, відвід судді Станіка С.Р. мотивований заявленим цим суддею самовідводом у іншій справі, яка, на думку заявника, є пов`язаною з даною справою. Проте заявлення самовідводу в іншій справі за наявності відповідних обставин та задоволення цієї заяви ухвалою суду жодним чином не свідчить про необ`єктивність, упередженість, небезсторонність та якусь заінтересованість судді Станіка С.Р. у даній справі, відтак не є підставою в розумінні приписів ГПК України для його відводу.

За рішенням у справі «Білуха проти України» (Заява №33949/02) від 09.11.2006 «стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного».

Право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Водночас, згідно п. 1 ст. 43 ГПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Розглянувши заяву Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» за підписом адвоката Сєрова Є.І. про відвід судді Станіка С.Р., апеляційний суд не знайшов підстав для її задоволення, оскільки озвучені заявником доводи не можуть бути підставами в розумінні ст. ст. 35, 36 ГПК України для відводу цього судді, а наведені ним обставини щодо заявлення самовідводу у справі № 910/13862/15, яка, на думку заявника, є пов`язаною з даною справою № 910/10501/19, не виключають можливості його участі у розгляді даної справи. Заява про відвід не містить даних на підтвердження наявних обставин, які викликають сумнів в неупередженості або необ`єктивності вищевказаного судді.

Як вище згадувалось, за змістом ч. 3 ст. 39 ГПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку, що матеріали справи підлягають передачі для здійснення автоматизованою системою визначення складу судової колегії на підставі ст. 32 ГПК України для розгляду заяви Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» про відвід судді Станіка С.Р.

Керуючись ст.ст. 35, 36, 39, 234 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд

У Х В А Л И В:

Заяву Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» про відвід судді Станіка С.Р., подану при розгляді апеляційної скарги Міністерства юстиції України на рішення Господарського суду міста Києва від 21.07.2021 у справі № 910/10501/19, визнати необґрунтованою.

Матеріали справи № 910/10501/19 передати для здійснення автоматизованою системою визначення складу судової колегії для розгляду заяви Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» про відвід судді Станіка С.Р.

Головуючий суддя С.Я. Дикунська

Судді С.Р. Станік

О.В. Тищенко