СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" вересня 2021 р. Харків Справа № 5023/5567/12 (922/3714/20)

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Плахов О.В., суддя Крестьянінов О.О. , суддя Мартюхіна Н.О.

за участю секретаря судового засідання Голозубової О.І.,

за участю:

позивача - Ворожбянов А.М. - посвідчення № 1808 до 31.12.2025р.;

1-го відповідача - арбітражний керуючий Безпалий С.О. - на підставі посвідчення №341 від 26.02.2013р.;

2-го відповідача (апелянта) - Анікіна К.С. - на підставі Ордеру Серії ПТ №126112 від 15.09.2021р.;

3-го відповідача - не з`явився;

третьої особи - не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 , с.Довжик Золочівського району Харківської області, (вх.№2058 Х/2) на рішення господарського суду Харківської області від 25.05.2021р. у справі №5023/5567/12 (922/3714/20) (суддя Яризько В.О., ухвалене в м.Харків, дата складення повного тексту - 04.06.2021р.)

за позовом: Харківської міської ради, м.Харків,

до 1-го відповідача: Фізичної особи - підприємця Адікайбе Крістіантус Онебучі, м.Харків,

до 2-го відповідача: ОСОБА_1 , с.Довжик Золочівського району Харківської області,

до 3-го відповідача: ОСОБА_2 , м.Харків,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - ОСОБА_3 , с.Лісне Дергачівського району Харківської області,

в межах розгляду справи про банкрутство №5023/5567/12 за заявою фізичної особи - підприємця Адікайбе Крістіантус Онебучі, м.Харків,

про визнання банкрутом,

ВСТАНОВИВ:

Харківська міська рада звернулась до господарського суду Харківської області з позовною заявою до відповідачів: Фізичної особи - підприємця Адікайбе Крістіантус Онебучі, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в якій просила суд :

- скасувати державну реєстрацію права власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 за фізичною особою - підприємцем Адікайбе Крістіанусом Онебучі з одночасним припиненням речових прав (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, запис про право власності № 23827349);

- визнати недійсними результати відкритих торгів (аукціону), проведеного 07.02.2018р. та оформленого протоколом проведення аукціону № 1 від 07.02.2018 з продажу 1/2 частки житлового будинку по АДРЕСА_1 ;

- визнати недійсними результати відкритих торгів (аукціону), проведеного 07.02.2018 та оформленого протоколом проведення аукціону № 2 від 07.02.2018 з продажу 1/2 частки житлового будинку по АДРЕСА_1 ;

- визнати недійсним договір купівлі-продажу, укладений між фізичною особою - підприємцем Адікайбе Крістіанус Онебучі та ОСОБА_1 щодо відчуження 1/2 частки житлового будинку по АДРЕСА_1 , укладений за результатами аукціону № 1 від 07.02.2020р.;

- визнати недійсним договір купівлі-продажу, укладений між фізичною особою - підприємцем Адікайбе Крістіанус Онебучі та ОСОБА_1 щодо відчуження 1/2 частки житлового будинку по АДРЕСА_1 , укладений за результатами аукціону № 2 від 07.02.2020р.;

- скасувати державну реєстрацію права власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 з одночасним припиненням речових прав (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, запис про право власності № 25509114);

- скасувати державну реєстрацію права власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 з одночасним припиненням речових прав (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, запис про право власності № 25570744);

- визнати недійсними та скасувати договір дарування №118 від 18.03.2019р., зареєстрований приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Непочатих В.В., укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ;

- скасувати державну реєстрацію права власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 з одночасним припиненням речових прав (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, запис про право власності № 30744740);

- судові витрати покласти на відповідачів.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що Департаментом територіального контролю Харківської міської ради під час здійснення заходів самоврядного контролю було виявлено факт самовільного розміщення дерев`яної споруди біля будівлі по АДРЕСА_1 в м. Харкові.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності на житловий будинок (реєстраційний № 101, площею 67,9 кв.м., розташований по АДРЕСА_1 зареєстровано за ФОП Адікайбе Крістіантусом Онебучі, підставою для державної реєстрації права власності на вказаний об`єкт нерухомого майна є ухвала господарського суду Харківської області від 28.11.2017р. у справі №5023/5567/12 про банкрутство ФОП Адікайбе К.О.

В межах ліквідаційної процедури у справі №5023/5567/12 ліквідатором боржника арбітражним керуючим Безпалим С.О. будо включено вказане майно до складу ліквідаційної маси та в подальшому реалізовано його з метою задоволення вимог кредиторів.

Зокрема, на підставі протоколів про проведення аукціону № 1 та № 2 від 07.02.2018р., актів про передання права власності на нерухоме майно від 30.03.3018р. та 03.04.2018р., було укладено два договори купівлі-продажу нерухомого майна по Ѕ частки, на підставі яких ОСОБА_1 - переможець аукціону стала власником спірного об`єкту нерухомого майна.

30.03.2018р. приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Ємцем І.О. внесено запис (індексний номер рішення 40402016 від 30.03.2018р.) про державну реєстрацію прав власності житлового будинку (реєстраційний номер 101) на Ѕ частину за ОСОБА_1. на підставі свідоцтва №1581 від 30.03.2018р.

В подальшому, 03.04.2018р. тим самим нотаріусом - Ємцем І.О. було внесено запис (індексний номер рішення 40467511 від 03.04.2018р.) про державну реєстрацію права власності житлового будинку (реєстраційний номер 101) на іншу 1/2 частину за ОСОБА_1. на підставі свідоцтва №1667 від 03.04.2018р.

18.03.2019р. знову відбувся перехід прав власності третім особам, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відповідно до якої ОСОБА_4. відчужила житловий будинок загальною площею 67,9 кв.м. по АДРЕСА_1 ОСОБА_2 на підставі договору дарування №118 від 18.03.2019р., посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Непочатих В.В.

Разом з тим, 12.05.2020р. Східним апеляційним господарським судом було ухвалено постанову, якою було скасовано ухвалу господарського суду Харківської області від 28.11.2017р. у справі №5023/5567/12 та відмовлено в задоволенні заяви ліквідатора про визнання права власності на житловий будинок літ. "А1", що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , за банкрутом - Адікайбе Крістіантус Онебучі.

Судом, зокрема, було встановлено, що ФОП Адікайбе К.О. самочинно побудував житловий будинок літ. "А-1" по АДРЕСА_1 без дозвільних документів та за відсутністю речових прав на земельну ділянку під цим об`єктом, отже жодних правових підстав для визнання права власності на спірне майно за ФОП Адікайбе К.О. у суду першої інстанції не було.

З огляду на викладені факти, судом апеляційної інстанції скасовано підставу набуття права власності на спірний об`єкт нерухомості за вказаною вище адресою за ФОП Адікайбе Крістіантус Онебучі, а тому подальші укладені ним правочини також не відповідають приписам чинного законодавства, оскільки судом встановлена самочинність будівництва вказаного об 'єкту.

03.02.2021р. позивачем подано до господарського суду Харківської області заяву щодо уточнення позовних вимог, яка фактично є заявою про виправлення описки в даті проведення аукціонів, а саме замість 07.02.2020р. вірною датою вважати 07.02.2018р.

18.02.2021р. позивачем подано до господарського суду Харківської області заяву щодо уточнення позовних вимог, а саме щодо дати та номеру спірних договорів купівлі-продажу, яка фактично є заявою про виправлення описки в прохальній частині позову, а саме позивач просив суд визнати недійсними договір купівлі-продажу № 1577 від 30.03.2018р. та договір купівлі-продажу №1663 від 03.04.2018р.

Рішенням господарського суду Харківської області від 25.05.2021р. у справі №5023/5567/12 (922/3714/20) позовні вимоги задоволено; скасовано державну реєстрацію права власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 за фізичною особою підприємцем Адікайбе Крістіанусом Онебучі з одночасним припиненням речових прав (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, запис про право власності № 23827349); визнано недійсними результати відкритих торгів (аукціону), проведеного 07.02.2018 та оформленого протоколом проведення аукціону № 1 від 07.02.2018 з продажу 1/2 частки житлового будинку по АДРЕСА_1 ; визнано недійсними результати відкритих торгів (аукціону), проведеного 07.02.2018 та оформленого протоколом проведення аукціону № 2 від 07.02.2018 з продажу 1/2 частки житлового будинку по АДРЕСА_1 ; визнано недійсним договір купівлі-продажу № 1577 від 30.03.2018, укладений між фізичною особою - підприємцем Адікайбе Крістіанус Онебучі та ОСОБА_1 щодо відчуження 1/2 частки житлового будинку по АДРЕСА_1 , укладений за результатами аукціону № 1 від 07.02.2018; визнано недійсним договір купівлі-продажу № 1663 від 03.04.2018, укладений між фізичною особою - підприємцем Адікайбе Крістіанус Онебучі та ОСОБА_1 щодо відчуження 1/2 частки житлового будинку по АДРЕСА_1 , укладений за результатами аукціону № 2 від 07.02.2018; скасовано державну реєстрацію права власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 з одночасним припиненням речових прав (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, запис про право власності № 25509114); скасовано державну реєстрацію права власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 з одночасним припиненням речових прав (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, запис про право власності № 25570744); визнано недійсним договір дарування № 118 від 18.03.2019, зареєстрований приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Непочатих В.В., укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ; скасовано державну реєстрацію права власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 з одночасним припиненням речових прав (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, запис про право власності № 30744740); стягнуто з фізичної особи - підприємця Адікайбе Крістіантуса Онебучі на користь Харківської міської ради витрати по сплаті судового збору в сумі 6306,00грн.; стягнуто з ОСОБА_1 на користь Харківської міської ради витрати по сплаті судового збору в сумі 6306,00грн.; стягнуто з ОСОБА_2 на користь Харківської міської ради витрати по сплаті судового збору в сумі 6306,00грн.

Відповідні висновки місцевого господарського суду в частині задоволення позовних вимог про скасування державної реєстрації права власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 за фізичною особою підприємцем Адікайбе Крістіанусом Онебучі з одночасним припиненням речових прав з посиланням на положення статей 13, 14, 41 Конституції України, статей 83, 116, 125, 126, Земельного кодексу України, статей 331, 328, 373 Цивільного кодексу України мотивовані тим, що право власності або користування земельною ділянкою із земель державної або комунальної власності виникає лише за наявності рішення зазначених органів і тільки в межах, вказаних в цих рішеннях.

Проте, жоден з відповідачів не звертався до Харківської міської ради в установленому порядку щодо надання земельної ділянки в користування, відповідного рішення Харківською міською радою не приймалось, документи, що посвідчують право користування земельною ділянкою під спірним житловим будинком, не реєструвались.

Крім того, житловий будинок розташований по АДРЕСА_1, у м. Харкові, не було введено в експлуатацію у встановленому чинним законодавством порядку, що встановлено в постанові Східного апеляційного господарського суду від 12.05.2021 у справі № 5023/5567/12, проте, в Державному реєстрі речових прав на майно міститься запис 23827349 про реєстрацію права власності на житловий будинок (реєстраційний № 101) площею 67,9 кв.м, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , за ФОП Адікайбе Крістіантусом Онебучі на підставі ухвали Господарського суду Харківської області у справі № 5023/5567/12 від 28.11.2017р., яка була скасована, а інші документи, на підставі яких можливо провести таку реєстрацію в матеріалах справи відсутні.

Отже, за наведених обставин, враховуючи той факт, що підстава для реєстрації за ФОП Адікайбе Крістіантусом Онебучі права власності на житловий будинок, розташований за адресою : АДРЕСА_1 , відсутня, при цьому, відповідний запис наявний, господарський суд першої інстанції дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог про скасування державної реєстрації права власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 за фізичною особою підприємцем Адікайбе Крістіанусом Онебучі з одночасним припиненням речових прав.

В частині задоволення позовних вимог про визнання недійсними результатів торгів (аукціону), проведеного 07.02.2018р., укладених за їх наслідками договорів купівлі - продажу та договору дарування, місцевий господарський суд керуючись положеннями статті 55 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", статей 203,215,216, 375,376,655,657,658,717,718 Цивільного кодексу України, статей 207, 208 Господарського кодексу України зазначив про те, що об`єкт нерухомості, за спірною адресою збудовано на земельній ділянці, що не була належним чином відведена 1-му відповідачу для цієї мети, а також без дозвільних документів, які надають право виконувати будівельні роботи, без належно затвердженого проекту, без введення в експлуатацію спірного об`єкту нерухомості, а тому в силу частини 2 статті 376 Цивільного кодексу України право власності у 1-го відповідача або інших осіб не виникло.

Отже, неіснуюче право щодо об`єкта нерухомості не породжує й прав власника щодо розпорядження майном, зокрема, продажу третім особам, відповідно, спірний житловий будинок, який є об`єктом самочинного будівництва, не міг бути реалізований на аукціоні, відносно нього не могли бути укладені договори купівлі-продажу та дарування.

Враховуючи положення статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та визнання недійсними договорів купівлі-продажу та дарування житлового будинку, господарський суд першої інстанції також дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог щодо скасування державної реєстрації права власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 з одночасним припиненням речових прав (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, запис про право власності № 25509114); державної реєстрації права власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 з одночасним припиненням речових прав (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, запис про право власності № 25570744); державної реєстрації права власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 з одночасним припиненням речових прав (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, запис про право власності № 30744740).

ОСОБА_1 з рішенням суду першої інстанції не погодилась та звернулась до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Харківської області від 25.05.2021р. у справі №5023/5567/12 (922/3714/20) та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на те, що при ухваленні оскаржуваного рішення місцевим господарським судом не було надано належної правової оцінки всім обставинами справи, а також наданим сторонам доводам та доказам, що призвело до передчасного висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Зокрема, апелянт звертає увагу суду на те, що з урахуванням правової позиції, наведеної у постанові Верховного Суду від 30.10.2018р. у справі №44/474-46/501-6, до предмету доказування недійсності результатів аукціону входять встановлення обставин недотримання ліквідатором та організатором аукціону вимог, які ставляться Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" до його проведення, зокрема, щодо порядку отримання згоди заставного кредитора на продаж майна банкрута, що є предметом забезпечення (стаття 42 Закону); щодо особливостей укладення договору на аукціоні (стаття 50 Закону); щодо порядку оприлюднення оголошення про проведення аукціону певного змісту, письмового повідомлення про проведення аукціону власника майна, замовника та інших осіб, визначених замовником (статті 58, 59 Закону); допуску до участі в аукціоні (стаття 61 Закону); допуску до місця проведення аукціону (стаття 63 Закону); порядку проведення аукціону (статті 64-68 Закону).

Проте, місцевим господарським судом першої інстанції не було встановлено недотримання ліквідатором та організатором аукціону вимог, які ставляться Законом України "Про відновлений платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", чинним на час проведення аукціону.

Отже, викладені в рішенні суду мотиви визнання недійсними результатів відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколами проведення аукціону № 1 та № 2 від 07.02.2018р., не відповідають положенням Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", яким регулювались спірні правовідносини на час проведення спірних торгів.

Окрім викладеного, апелянт також зазначає, що спір про визнання недійсним договору дарування № 118 від 18.03.2019р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не може розглядатись в межах справи про банкрутство фізичної особи - підприємця Адікайбе Крістіануса Онебучі оскільки вказана особа не є стороною договору дарування № 118 від 18.03.2019р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 12.07.2021р. залишено апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення господарського суду Харківської області від 23.06.2021р. у справі №922/3634/20 без руху в порядку статті 260 Господарського процесуального кодексу України, з тих підстав, що апелянтом не надано суду доказів сплати судового збору у встановленому законом розмірі.

28.07.2021р. апелянтом подано до апеляційного господарського суду документи на підтвердження усунення недоліків, що стали підставою для залишення апеляційної скарги без руху, а саме: платіжне доручення на підтвердження сплати судового збору (вх.№8662).

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 29.07.2021р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення господарського суду Харківської області від 25.05.2021р. у справі №5023/5567/12 (922/3714/20); встановлено сторонам у справі строк до 20.08.2021р. для подання відзиву на апеляційну скаргу з доказами його надсилання та призначено справу до розгляду на 15.09.2021р.

18.08.2021р. Харківською міською радою подано до апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу (вх.№9586), в якому просить суд відмовити в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 , рішення господарського суду Харківської області від 23.06.2021р. у справі №922/3634/20 залишити без змін.

15.09.2021р. 1-им відповідачем подано до апеляційного господарського суду клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату (вх.№10707).

У судовому засіданні Східного апеляційного господарського суду 29.09.2021р. представник апелянта підтримав вимоги апеляційної скарги, просив її задовольнити, з підстав викладених в апеляційній скарзі, скасувати рішення господарського суду Харківської області від 25.05.2021р. у справі №5023/5567/12 (922/3714/20) та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Представник позивача заперечив проти вимог апеляційної скарги, просив відмовити в її задоволенні, рішення господарського суду Харківської області від 25.05.2021р. у справі №5023/5567/12 (922/3714/20) залишити без змін.

Представник 1-го відповідача підтримав вимоги апеляційної скарги, просив її задовольнити, скасувати рішення господарського суду Харківської області від 25.05.2021р. у справі №5023/5567/12 (922/3714/20) та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Враховуючи, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи по суті, представники сторін з`явились в судове засідання та надалі пояснення в обґрунтування своїх вимог та заперечень, колегія суддів вважає за можливе розглянути скарги в даному судовому засіданні за наявними у матеріалах справи доказами.

Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційних скаргах доводи апелянта, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Постановою господарського суду Харківської області від 17.12.2012р. Фізичну особу - підприємця Адікайбе К.О. визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру; призначено ліквідатором арбітражного керуючого Запорожця І.С. (т.1 справи №5023/5567/12 а.с.86-92).

Ухвалою господарського суду Харківської області від 11.03.2014р. задоволено скаргу ПАТ "Укрсоцбанк" на дії ліквідатора; усунуто арбітражного керуючого Запорожця І.С. від виконання обов`язків ліквідатора банкрута; призначено ліквідатором ФОП Адікайбе К.О. арбітражного керуючого Татіщева О.Є. (т.2 справи №5023/5567/12 а.с.110-113).

Ухвалою господарського суду Харківської області від 03.07.2014р. задоволено клопотання Татіщева О.Є. про припинення його обов`язків ліквідатора у даній справі; звільнено арбітражного керуючого Татіщева О.Є. від виконання обов`язків ліквідатора банкрута; призначено ліквідатором ФОП Адікайбе К.О. арбітражного керуючого Михайлову М.М. (т.2 справи №5023/5567/12 а.с.177-179).

Ухвалою господарського суду Харківської області від 22.12.2015 р. задоволено клопотання Михайлової М.М. про звільнення її від обов`язків ліквідатора; звільнено Михайлову М.М. від виконання обов`язків ліквідатора ФОП Адікайбе К.О.; призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Безпалого С.О. (т.3 справи №5023/5567/12 а.с.214-216).

26.10.2017р. ліквідатором боржника було подано до господарського суду Харківської області клопотання про визнання права власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_2 за боржником ФОП Адікайбе К.О., в порядку статті 331 Цивільного кодексу України (т. 5 справи №5023/5567/12 а.с.135 -153).

В обґрунтування поданого клопотання ліквідатор посилався на те, що йому стало відомо про належність банкруту на праві приватної власності житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , про що свідчать копія технічного паспорту на громадський будинок АДРЕСА_1 у м. Харкові; договір будівельного підряду №17/2011 від 03.03.2011 року; додаток № 1 до Договору - Основні параметри об`єкта будівництва; додаток № 2 до Договору - Кошторис; додаток № 3 до Договору - Календарний графік виконання робіт; акт № 17 прийому-передачі виконаних робіт від 05.03.2012 року.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 28.11.2017р. визнано за фізичною особою-підприємцем Адікайбе Крістіанус Онебучі право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 ; доручено ліквідатору фізичної особи-підприємця Адікайбе Крістіанус Онебучі арбітражному керуючому Безпалому Сергій Олександровичу звернутися до суб`єкта державної реєстрації прав щодо внесення відомостей про право власності на нерухоме майно (т.5 справи №5023/5567/12 а.с.184-187).

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна право власності на житловий будинок (реєстраційний № 101) площею 67,9 кв.м, розташований по АДРЕСА_1, в м. Харкові було зареєстровано за ФО П Адікайбе Крістіантусом Онебучі. Державна реєстрація прав проведена державним реєстратором філії комунального підприємства "Добробут" Литвинівської сільської ради у м. Чугуєві Харківської області Неженською Г.В. 08.12.2017 на підставі ухвали господарського суду Харківської області від 28.11.2017 у справі 5023/5567/12 (т.1 справи №5023/5567/12 (922/3714/20) а.с.25-28).

Вказаний житловий будинок було включено до ліквідаційної маси та реалізовано на торгах (аукціоні) в межах справи про банкрутство ФОП Адікайбе К.О., продаж здійснювався двома лотами по 1/2 частки у праві власності.

Відповідно до протоколу про проведення аукціону № 1 від 07.02.2018р. до продажу запропоновано майно: 1/2 частка у праві власності на житловий будинок загальною площею 67,9 кв. м. в літ. "А" за адресою: АДРЕСА_1 , переможцем аукціону стала ОСОБА_1 (т.1 справи №5023/5567/12 (922/3714/20) а.с. 131).

На підставі вказаного протоколу 13.03.2018р. між ліквідатором фізичної особи - підприємця Адікайбе Крістіантуса Онебучі арбітражним керуючим Безпалим С.О. та ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу 1/2 частки у праві власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 67,9 кв. м, житловою площею 45,7 кв.м. Договір посвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Ємцем І.О. та зареєстровано в реєстрі за №1577 (т. 1 справи №5023/5567/12 (922/3714/20) а.с. 128-129).

30.03.2018р. приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Ємцем І.О. внесено запис (індексний номер рішення 40402016 від 30.03.2018р.) про державну реєстрацію прав власності житлового будинку (реєстраційний номер 101) на 1/2 частину за ОСОБА_1. на підставі свідоцтва № 1581 від 30.03.2018р.

Відповідно до протоколу про проведення аукціону № 2 від 07.02.2018р. до продажу запропоновано майно: 1/2 частка у праві власності на житловий будинок загальною площею 67,9 кв.м. в літ. "А" за адресою: АДРЕСА_1 , переможцем аукціону стала ОСОБА_1 (т. 1 справи №5023/5567/12 (922/3714/20) а.с. 85).

На підставі вказаного протоколу, 03.04.2018р. між ліквідатором фізичної особи - підприємця Адікайбе Крістіантуса Онебучі арбітражним керуючим Безпалим С.О. та ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу 1/2 частки у праві власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 67,9 кв. м, житловою площею 45,7 кв.м. Договір посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Ємцем І.О. та зареєстровано в реєстрі за № 1663. (т.1 справи №5023/5567/12 (922/3714/20) а.с.82-83).

03.04.2018р. приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Ємцем І.О. внесено запис (індексний номер рішення 40467511 від 03.04.2018р.) про державну реєстрацію прав власності житлового будинку (реєстраційний номер 101) на 1/2 частину за ОСОБА_1 на підставі свідоцтва №1667 від 03.04.2018р.

В подальшому, 18.03.2019р. ОСОБА_1 згідно договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Непочатих В.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 118, передала у власність в якості дару, а ОСОБА_2 прийняв у власність в якості дару, належний ОСОБА_1 житловий будинок АДРЕСА_1 будинок розташований на земельній ділянці кадастровий номер :07:018:0063 (т.1 справи №5023/5567/12 (922/3714/20) а.с.232).

Згідно даних інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (далі - Реєстр) право власності на житловий будинок площею 67,9 кв.м, розташований по АДРЕСА_1 на теперішній час зареєстровано за ОСОБА_2 .

Разом з тим, постановою Східного апеляційного господарського суду від 12.05.2020р. скасовано ухвалу господарського суду Харківської області від 28.11.2017р. у справі № 5023/5567/12, відмовлено в задоволенні заяви ліквідатора про визнання права власності на житловий будинок літ. "А1", що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , за банкрутом - Адікайбе Крістіантус Онебучі ( АДРЕСА_3 , ІПН НОМЕР_1 ).

Отже, як зазначав в позовній заяві позивач, судом апеляційної інстанції було скасовано підставу набуття права власності на спірний об`єкт нерухомості за вказаною вище адресою за ФОП Адікайбе Крістіантус Онебучі, а тому подальші укладені ним правочини також не відповідають приписам чинного законодавства, оскільки судом встановлена самочинність будівництва цього об`єкту.

Крім того, як зазначав позивач, право власності або користування земельною ділянкою із земель державної або комунальної власності виникає лише за наявності рішення зазначених органів і тільки в межах, вказаних в цих рішеннях, проте, жоден з відповідачів не звертався до Харківської міської ради в установленому порядку щодо надання земельної ділянки в користування, відповідного рішення Харківською міською радою не приймалось, документи, що посвідчують право користування земельною ділянкою під спірним житловим будинком, не реєструвались.

Харківська міська рада, вважаючи порушеними свої права, як розпорядника спірної земельної ділянки, звернулась 18.11.2020р. до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Фізичної особи - підприємця Адікайбе Крістіантус Онебучі, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в якій просила суд:

- скасувати державну реєстрацію права власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 за фізичною особою - підприємцем Адікайбе Крістіанусом Онебучі з одночасним припиненням речових прав (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, запис про право власності № 23827349);

- визнати недійсними результати відкритих торгів (аукціону), проведеного 07.02.2018р. та оформленого протоколом проведення аукціону № 1 від 07.02.2018р. з продажу 1/2 частки житлового будинку по АДРЕСА_1 ;

- визнати недійсними результати відкритих торгів (аукціону), проведеного 07.02.2018р. та оформленого протоколом проведення аукціону № 2 від 07.02.2018р. з продажу 1/2 частки житлового будинку по АДРЕСА_1 ;

- визнати недійсним договір купівлі-продажу, укладений між фізичною особою - підприємцем Адікайбе Крістіанус Онебучі та ОСОБА_1 щодо відчуження 1/2 частки житлового будинку по АДРЕСА_1 , укладений за результатами аукціону № 1 від 07.02.2020р.;

- визнати недійсним договір купівлі-продажу, укладений між фізичною особою - підприємцем Адікайбе Крістіанус Онебучі та ОСОБА_1 щодо відчуження 1/2 частки житлового будинку по АДРЕСА_1 , укладений за результатами аукціону № 2 від 07.02.2020р.;

- скасувати державну реєстрацію права власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 з одночасним припиненням речових прав (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, запис про право власності № 25509114);

- скасувати державну реєстрацію права власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 з одночасним припиненням речових прав (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, запис про право власності № 25570744);

- визнати недійсними та скасувати договір дарування №118 від 18.03.2019р., зареєстрований приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Непочатих В.В., укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ;

- скасувати державну реєстрацію права власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 з одночасним припиненням речових прав (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, запис про право власності № 30744740) (т.1 а.с.1-58).

03.02.2021р. позивачем подано до господарського суду Харківської області заяву щодо уточнення позовних вимог, яка фактично є заявою про виправлення описки в даті проведення аукціонів, а саме замість 07.02.2020р. вірною датою вважати 07.02.2018р. (т.1 справи №5023/5567/12 (922/3714/20) а.с.234-236).

18.02.2021р. позивачем подано до господарського суду Харківської області надав заяву щодо уточнення позовних вимог, а саме щодо дати та номеру спірних договорів купівлі-продажу, яка фактично є заявою про виправлення описки в прохальній частині позову, а саме позивач просить визнати недійсними договір купівлі-продажу № 1577 від 30.03.2018р. та договір купівлі-продажу № 1663 від 03.04.2018р. (т.2 справи №5023/5567/12 (922/3714/20) а.с.7-8).

Рішенням господарського суду Харківської області від 25.05.2021р. у справі №5023/5567/12 (922/3714/20) позовні вимоги задоволено, з підстав викладених вище (т.2 справи №5023/5567/12 (922/3714/20) а.с.88-97).

Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційні скарзі доводи апелянта, колегія суддів, зазначає наступне.

Статтею 55 Конституції України встановлено право кожного на захист своїх прав і свобод у судовому порядку.

Реалізуючи конституційне право, передбачене статтею 55 Конституції України, на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

Згідно з частиною 1 статті 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

У відповідності до приписів статті 4 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно з статтею 5 Господарського процесуального кодексу України визначено, що здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Тобто, порушення або оспорювання прав та інтересів особи, яка звертається до суду за їх захистом, є обов`язковими.

Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а відповідно до статті 13 Конвенції (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. При цьому, під ефективним способом слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

В свою чергу, під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною. Спосіб захисту може бути визначений як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату. Спосіб захисту втілює безпосередньо мету, якої прагне досягнути суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинене порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 05.12.2018р. у справі № 910/16039/16.

Стаття 15 Цивільного кодексу України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Зі змісту наведених норм вбачається, що право на позов в особи виникає лише тоді, коли її право, свобода чи інтерес або порушені, або невизнані, або оспорюються.

Отже, навіть у разі обґрунтованого і підставного позову, але у разі, коли жодне право особи, яке звернулася із позовом непорушене і не оспорюється, то правових підстав для задоволення такого позову немає.

Встановивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, про захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і відповідно ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу у захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові.

Під порушенням права слід розуміти такий стан суб`єктивного права, при якому воно зазнавало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок якого суб`єктивне право уповноваженої особи зазнало зменшення або ліквідації як такого. Порушення права пов`язане з позбавленням його носія можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 03.02.2020р. у справі №910/16236/18.

За вимогами частин 1 та 3 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Частиною 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

За положеннями частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до частини 2 статті 76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Таким чином, нормами Господарського процесуального кодексу встановлений обов`язок для особи, яка звернулась до суду доказування і подання доказів та визначені критерії належності та допустимості доказів.

Виходячи із змісту статей 15 та 16 Цивільного кодексу України, статті 20 Господарського кодексу України та Господарського процесуального кодексу України, застосування певного способу судового захисту вимагає доведеності належними доказами сукупності таких умов: наявності у позивача певного (інтересу); порушення (невизнання або оспорювання) такого права (інтересу) з боку відповідача; належності обраного способу судового захисту (адекватність наявному порушенню та придатність до застосування як передбаченого законодавством), і відсутність (недоведеність) будь-якої з означених умов унеможливлює задоволення позову.

Враховуючи викладене вище, підставою для звернення до суду є наявність порушеного права (охоронюваного законом інтересу), і таке звернення здійснюється особою, якій це право належить, і саме з метою його захисту. Відсутність обставин, які б підтверджували наявність порушення права особи, за захистом якого вона звернулася, чи охоронюваного законом інтересу, є підставою для відмови у задоволенні такого позову.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 25.06.2019р. у справі №904/3169/18, від 28.01.2020р. у справі №916/495/19.

В свою чергу, охоронюваний законом інтерес - це прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, який зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони для задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності та іншим загально-правовим засадам (Рішення Конституційного Суду України від 01 грудня 2004 року №1-10/2004).

Так, предметом позову у даній справі є, зокрема, визнання недійсними результатів проведених торгів (аукціонів) з продажу майна 1-го відповідача - Фізичної особи - підприємця Адікайбе Крістіантус Онебучі (в межах розгляду справи про банкрутство №5023/5567/12), укладених за їх наслідками договорів та скасування державної реєстрації права власності.

Відповідно до частини 1 статті 3 Господарського процесуального кодексу України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

З 21 жовтня 2019 року введено в дію Кодекс України з процедур банкрутства, частиною 2 Прикінцевих та перехідних положень якого визначено, що з дня введення в дію цього Кодексу визнано такими, що втратили чинність Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (Відомості Верховної Ради України, 1992 р., № 31, ст. 440 із наступними змінами); Постанову Верховної Ради України "Про введення в дію Закону України "Про банкрутство" (Відомості Верховної Ради України, 1992 р., № 31, ст. 441).

Згідно частини 4 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.

Частиною 1 статті 2 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Відповідно до частини 1 статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Закріплення названого принципу на конституційному рівні є гарантією стабільності суспільних відносин, у тому числі відносин між державою і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього закону чи іншого нормативно-правового акта. (рішення Конституційного Суду України про офіційне тлумачення статей 58, 78, 79, 81 Конституції України та статей 243-21, 243-22, 243-25 Цивільного процесуального кодексу України (у справі щодо несумісності депутатського мандата) від 13.05.1997р. №1-зп/1997).

Принцип, закріплений у частині 1 статті 58 Конституції України треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце (рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої ст. 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів від 09.02.1999р. №1-рп/1999).

Як було зазначено вище, постановою господарського суду від 17.12.2012р. у справі №5023/5567/12 Фізичну особу - підприємця Адікайбе К.О. визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру в порядку статей 47-49 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції від 22.12.2011р. № 4212-VІ.

В силу пункту 1-1 Прикінцевих положень Закону про банкрутство в редакції від 22.12.2011р. №4212-VІ (який набрав чинності 19.01.2013р.), положення цього Закону застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких порушено після набрання чинності цим Законом. Положення цього Закону, що регулюють продаж майна в провадженні у справі про банкрутство, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до пункту 40 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 28.03.2013р. № 01-06/606/2013 "Про Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції від 22.12.2011р. № 4212-VІ), положення Закону, що регулюють продаж майна в провадженні у справі про банкрутство (оцінка майна, яке підлягає продажу; передання активів боржника, які залишаються не проданими на час закінчення ліквідаційної процедури тощо), застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких порушено до набрання чинності, тобто до 19.01.2013р. При цьому розпочата до набрання чинності Законом процедура продажу майна боржника повинна бути завершена в порядку, передбаченому у попередній редакції Закону, в разі якщо станом на 19.01.2013р. здійснено публікацію оголошення про продаж майна або комітетом кредиторів встановлено порядок реалізації майна боржника".

Отже, якщо процедура продажу майна боржника розпочата до набрання чинності Законом, то вона повинна бути завершена в порядку, передбаченому у попередній редакції Закону.

Таким чином, враховуючи дату проведення спірних торгів (аукціонів) (07.02.2018р.), до позовної заяви Харківської міської ради, за принципом, закріпленим в статті 58 Конституції України, судом застосовуються положення Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції від 22.12.2011р. № 4212-VІ.

У відповідності до приписів статті 44 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" визначено, що після проведення інвентаризації та оцінки майна ліквідатор здійснює продаж майна банкрута такими способами: проведення аукціону; продаж безпосередньо юридичній або фізичній особі.

Ліквідатор організовує проведення аукціону з продажу активів банкрута з урахуванням вимог цього Закону.

Ліквідатор має право самостійно проводити торги на аукціоні відповідно до законодавства або залучити на підставі договору організатора аукціону - юридичну особу, яка відповідно до установчих документів має право проводити торги. Організатор аукціону не може бути заінтересованою особою стосовно кредитора чи боржника.

Ліквідатор здійснює продаж майна боржника у вигляді цілісного майнового комплексу. У разі якщо продати майно боржника у вигляді цілісного майнового комплексу не вдалося, ліквідатор здійснює продаж майна боржника частинами.

Спори, які виникають при проведенні та виконанні результатів аукціонів, у тому числі про визнання недійсними договорів купівлі-продажу майна, розглядаються в межах провадження у справі про банкрутство.

Приписами частини 3 статті 55 Закону про банкрутство встановлено, що результати аукціону, проведеного з порушенням вимог закону, можуть бути визнані в судовому порядку недійсними, а визнання результатів аукціону недійсними тягне за собою визнання недійсним укладеного з переможцем договору купівлі-продажу, тобто відновлення прав боржника на реалізоване з торгів майно та в подальшому організацію нового аукціону, за результатами якого майно буде продане за найвищою ціною.

До предмету доказування недійсності результатів аукціону входять встановлення обставин недотримання ліквідатором та організатором аукціону вимог, які ставляться Законом до його проведення, зокрема, щодо порядку отримання згоди заставного кредитора на продаж майна банкрута, що є предметом забезпечення (стаття 43 Закону); щодо особливостей укладення договору на аукціоні (стаття 50 Закону); щодо порядку оприлюднення оголошення про проведення аукціону певного змісту, письмового повідомлення про проведення аукціону власника майна, замовника та інших осіб, визначених замовником (статті 58, 59 Закону); допуску до участі в аукціоні (стаття 61 Закону); допуску до місця проведення аукціону (стаття 63 Закону); порядку проведення аукціону (статті 64-68 Закону).

Виходячи з положень наведеної норми, підставами для визнання результатів аукціону недійсними є недодержання ліквідатором або організатором аукціону вимог Закону про банкрутство щодо його проведення, зокрема, порядку визначення початкової вартості майна, яке підлягає реалізації в ліквідаційній процедурі, проведення конкурсу та визначення організатора аукціону, порядку допуску до участі в аукціоні, дотримання строків та часу проведення аукціону, оприлюднення оголошення про проведення аукціону та вимог до його змісту, порядку проведення аукціону (повторного, другого повторного аукціонів).

Порушення порядку організації будь-якого з вказаних елементів доказування, а саме: правил, які визначають процедуру підготовки та проведення аукціону; правил, які регулюють сам порядок проведення аукціону; правил, які стосуються оформлення кінцевих результатів аукціону, є підставою для визнання результатів аукціону недійсними в цілому.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 26.02.2019р. у справі №911/3132/17, від 31.07.2019р. у справі №5004/1537/12, від 21.11.2019р. у справі №20/5007/1475-Б/12.

Згідно усталеної практики Верховного Суду при вирішенні спору про визнання недійсними результатів торгів (аукціону) необхідним є встановлення чи мало місце порушення вимог законодавства при його проведенні; чи вплинули ці порушення на результати аукціону; чи мало місце порушення прав і законних інтересів особи, яка оспорює результати аукціону.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 13.03.2018р. у справі №911/494/17, від 25.04.2018р. у справі №910/16955/17, від 11.06.2019р. у справі № 920/1316/14, від 26.09.2019р. у справі у справі № 11/19.

З матеріалів справи вбачається, що звертаючись з відповідним позовом до господарського суду першої інстанції про визнання недійсними результатів аукціону з продажу майна боржника, позивач обмежився лише посиланням на порушення його прав, як розпорядника земельною ділянкою, на якій розташовано майно, що було продано на спірному аукціоні, зокрема, з тих підстав, що жоден з відповідачів не звертався до Харківської міської ради у встановленому законодавством порядку щодо надання земельної ділянки в користування, відповідного рішення Харківською міською радою не приймалось, документи, що посвідчують право користування земельною ділянкою під спірним житловим будинком, не реєструвались.

Крім того, як зазначав позивач, постановою Східного апеляційного господарського суду від 12.05.2020р. було скасовано ухвалу господарського суду Харківської області від 28.11.2017р. у справі № 5023/5567/12 та відмовлено в задоволенні заяви ліквідатора про визнання права власності на житловий будинок літ. "А1", що розташований за адресою: АДРЕСА_1, за банкрутом - Адікайбе Крістіантус Онебучі ( АДРЕСА_3 , ІПН НОМЕР_1 ).

Отже, судом апеляційної інстанції було скасовано підставу набуття права власності на спірний об`єкт нерухомості за вказаною вище адресою за ФОП Адікайбе Крістіантус Онебучі, а тому подальші укладені ним правочини також не відповідають приписам чинного законодавства, оскільки судом встановлена самочинність будівництва цього об`єкту.

Разом з тим, судова колегія повторно наголошує, що згідно усталеної практики Верховного Суду при вирішенні спору про визнання недійсними результатів торгів (аукціону) необхідним є встановлення чи мало місце порушення вимог законодавства при його проведенні; чи вплинули ці порушення на результати аукціону; чи мало місце порушення прав і законних інтересів особи, яка оспорює результати аукціону.

Проте, позивачем не було наведено жодних обґрунтованих доводів, з посиланням на відповідні докази, які б свідчили про те, що під час проведення оскаржуваних аукціонів з продажу майна боржника мало місце порушення його прав і законних інтересів.

За змістом позовної заяви позивач не ставив під сумнів дотримання процедури продажу майна банкрута, як то обрання організатора торгів, належності процедур організації продажу спірного майна, дотримання процедури продажу спірного майна.

При ухваленні оскаржуваного рішення місцевим господарським судом також не було надано жодної правової оцінки вказаним обставинам та не було встановлено недотримання ліквідатором та організатором аукціону вимог, які ставляться Законом України "Про відновлений платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", чинним на час проведення аукціону.

Отже, викладені в рішенні суду мотиви визнання недійсними результатів відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколами проведення аукціону №1 та №2 від 07.02.2018р., не відповідають положенням Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", яким регулювались спірні правовідносини на час проведення спірних торгів.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає заявлені позовні вимоги необґрунтованими, що в свою чергу є підставою для відмови в задоволенні позову.

Крім того, судова колегія зазначає, що позовні вимоги щодо визнання недійсними договорів укладених за наслідками оспорюваних відкритих торгів (аукціону) та скасування їх державної реєстрації, визнання недійсним та скасування договору дарування №118 від 18.03.2019р., укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є похідними від основних позовних вимог про визнання недійсними результатів відкритих торгів (аукціону) та не розглядаються судом, з огляду на встановленні вище обставини.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до пункту 31 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських судів про якість судових рішень, щоб мати ознаки високої якості, судове рішення повинно сприйматися сторонами по справі та суспільством у цілому як результат правильного застосування юридичних норм, справедливого судового процесу та належної оцінці фактів, а також як таке, що може бути ефективно виконаним. Лише в цьому випадку сторони будуть упевнені, що їхню справу розглянуто й вирішено належним чином, а громадськість сприйме ухвалене рішення як фактор відновлення суспільної злагоди.

Пунктом 38 Висновку визначено, що при викладені мотивів прийняття рішення слід відповісти на аргументи сторін, тобто окремий пункт вимог та аргументи захисту. Це є важливою гарантією, яка дає можливість сторонам переконатись в тому, що їхні доводи були вивчені, а отже, суддя взяв їх до уваги.

Отже, з матеріалів справи вбачається, що господарським судом першої інстанції при розгляді даної справи та ухваленні оскаржуваного рішення не було прийнято до уваги та не надано належної правової оцінки всім доказам у справі в їх сукупності, що, враховуючи суть даного спору, свідчить про не з`ясування судом всіх обставин, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

За приписами процесуального законодавства рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши всі обставини справи, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

З огляду на вищевикладене, оскільки місцевий господарський суд не забезпечив дотримання вимог чинного законодавства щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження усіх фактичних обставин, враховуючи, що апеляційний господарський суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а рішення господарського суду Харківської області від 25.05.2021р. у справі №5023/5567/12 (922/3714/20) підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 254, 269, 270, 273, п. 2 ч. 1 ст. 275, п. 3 ч. 1 ст. 277, ст. 282 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення господарського суду Харківської області від 25.05.2021р. у справі №5023/5567/12 (922/3714/20) скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Стягнути з Харківської міської ради (61003, м. Харків, м-н Конституції, 7, код 04059243) на користь ОСОБА_1 (62250, Харківська область, Золочівський район, с. Довжик, РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 28377,00грн.

Доручити господарському суду Харківської області видати відповідний судовий наказ.

Повний текст постанови складено 04 жовтня 2021р.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуючий суддя О.В. Плахов

Суддя О.О. Крестьянінов

Суддя Н.О. Мартюхіна