ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" вересня 2021 р. Справа№ 915/1044/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ткаченка Б.О.

суддів: Коротун О.М.

Суліма В.В.

за участі секретаря судового засідання Яценко І.В.

та представників сторін згідно протоколу судового засіданні від 21.09.2021

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплексний захист Миколаїв"

на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 19.05.2021

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтегровані Водні Технології» про ухвалення додаткового рішення у справі

у справі № 915/1044/20 (суддя - Зеленіна Н.І.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплексний Захист Миколаїв"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтегровані Водні Технології"

про стягнення 195 848, 50 грн,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

Товариство з обмеженою відповідальністю "Комплексний Захист Миколаїв" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтегровані Водні Технології" (далі - відповідач) про відшкодування витрат на усунення недоліків товару у розмірі 195 848,50 грн та 3 000,00 витрат на проведення експертизи.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач ухиляється від виконання гарантійних зобов`язань за договором поставки товару № 31 від 17.05.2018 та витрат на проведення технічної експертизи обладнання.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 30.03.2021 у справі № 915/1044/20 у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Комплексний Захист Миколаїв» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтегровані Водні Технології» про стягнення 195 848, 50 грн у справі № 915/1044/20 відмовлено повністю.

Суд першої інстанції дійшов висновку про те, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплексний Захист Миколаїв" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтегровані Водні Технології" задоволенню не підлягають з огляду на їх необґрунтованість та недоведеність.

30.03.2021 у судовому засіданні до закінчення судових дебатів від відповідача надійшла усна заява про покладення судових витрат на позивача.

16.04.2021 через відділ діловодства суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтегровані Водні Технології" надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, у якій відповідач просить суд стягнути з позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 12 000,00 грн.

Короткий зміст оскаржуваного рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 19.05.2021 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтегровані Водні Технології» про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу у справі №915/1044/20 - задоволено повністю.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Комплексний Захист Миколаїв» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтегровані Водні Технології» на професійну правничу допомогу в розмірі 12 000,00 грн.

Cуд першої інстанції дійшов висновку про те, що відповідач надав належні та допустимі докази на доведення понесених ним витрат на професійну правничу допомогу, пов`язаних з розглядом справи № 915/1044/20, і розмір таких витрат є обґрунтованим.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись з прийнятим додатковим рішенням, позивач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 19.05.2021 скасувати частково. Змінити додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 19.05.2021 у справі № 915/1044/20, зменшивши розмір відшкодування витрат на надання правничої професійної допомоги з Товариства з обмеженою відповідальністю «Комплексний Захист Миколаїв» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтегровані Водні Технології» до 1 000,00 грн.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що апелянт вважає додаткове рішення від 19.05.2021 таким, у якому визнано встановленими недоведені обставини, що мають значення для справи, ґрунтується на висновках суду, що не відповідають обставинам справи та суперечать чинним правовим позиціям Верховного Суду, у зв`язку з чим додаткове рішення є незаконним та підлягає зміні в резолютивній частині з задоволенням витрат на правову (правничу) допомогу на користь Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтегровані Водні Технології» у сумі 1 000,00 грн.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу)(складу суду) від 09.06.2021 апеляційна скарга передана на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді - Ткаченка Б.О., суддів - Шапрана В.В., Андрієнко В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.06.2021 відкрито апеляційне провадження у справі № 915/1044/20 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Комплексний Захист Миколаїв» на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 19.05.2021 у справі № 915/1044/20. Призначено справу № 915/1044/20 до розгляду у судовому засіданні на 03.08.2021.

03.08.2021 розгляду справи не відбулось у зв`язку з перебуванням головуючого судді Ткаченко Б.О. на лікарняному з 02.08.21 по 06.08.21 та перебуванням у відпустці з 09.08.21 по 28.08.21.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.08.2021, у зв`язку з перебуванням судді Шапрана В.В., Андрієнка В.В. у відпустці, для розгляду справи № 915/1044/20 сформовано колегію : головуючий суддя - Ткаченко Б.О., судді - Майданевич А.Г., Гаврилюк О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 31.08.2021 прийнято справу № 915/1044/20 до провадження колегію суддів у складі: головуючий суддя Ткаченко Б.О., судді: Майданевич А.Г., Гаврилюк О.М. Розгляд справи № 915/1044/20 призначено на 21.09.2021.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.09.2021, у зв`язку з перебуванням судді Майданевича А.Г., Гаврилюка О.М. у відпустці, для розгляду справи № 915/1044/20 сформовано колегію : головуючий суддя - Ткаченко Б.О., судді - Коротун О.М., Сулім В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.09.2021 прийнято справу № 915/1044/20 до провадження колегію суддів у складі: головуючий суддя Ткаченко Б.О., судді: Коротун О.М., Сулім В.В.

Стислий виклад позицій учасників справи (заяви по суті справи)

Товариство з обмеженою відповідальністю "Інтегровані Водні Технології" подало до суду відзив на апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплексний захист Миколаїв", у якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване додаткове рішення залишити без змін.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

16.04.2021 на адресу Господарського суду міста Києва від представника відповідача надійшла заява про відшкодування витрат на правову допомогу, в якій заявник просить суд ухвалити додаткове рішення по справі № 915/1044/20, яким стягнути з позивача на користь відповідача судові витрати, а саме: витрати на правову допомогу адвоката у сумі 12 000,00 грн.

На підтвердження понесених відповідачем судових витрат до матеріалів справи надано наступні докази: копію договору про надання правової (правничої) допомоги від 20.08.2020; додаткову угоду №06/10/20 від 06.10.2020 до договору про надання правової (правничої) допомоги від 20.08.2020; копію ордера АІ №1050967 від 20.08.2020; копію акту №1 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 22.02.2021; копію платіжного доручення №2064 від 23.02.2021.

Вищенаведені докази колегія суддів вважає достатніми для підтвердження факту надання адвокатських послуг відповідачу у справі № № 915/1044/20 у суді першої інстанції на суму у розмірі 12 000,00 грн.

Також, колегія суддів зауважує, що відповідачем надано копію платіжного доручення №2064 від 23.02.2021, в якості доказу, який підтверджує сплату коштів за надані послуги.

Як вбачається зі змісту Договору про надання правової (правничої) допомоги від 20.08.2020, укладеного між який укладено між відповідачем та Адвокатським об`єднанням "Свобода" (далі - Виконавець), предметом якого є надання виконавцем усіма законними методами та способами правової (правничої) допомоги клієнту у всіх справах, які пов`язані чи можуть бути пов`язані зі захистом та відновленням порушених, оспорюваних, невизнаних його прав та законних інтересів.

За умовами Додаткової угоди № 06/10/20 від 06.10.2020 до договору про надання правової (правничої) допомоги від 20.08.2020 (далі - Додаткова угода), виконавець бере на себе зобов`язання забезпечити захист прав та законних інтересів відповідача у справі № 915/1044/20, провадження у якій було відкрито Господарським судом міста Києва за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Комплексний захист Миколаїв» про стягнення 198 845,50 грн.

У п. 4.2. Додаткової угоди сторони узгодили, що винагорода (плата за послуги) виконавця по даній додатковій угоді встановлюється у розмірі 12 000, 00 грн, без ПДВ.

Відповідно до п. 9 Додаткової угоди, додаткова угода набирає чинності з моменту її підписання, укладена в двох примірниках однакової юридичної сили, по одному для кожної із сторін і становить невід`ємну частину Договору № б/н про надання правової (правничої) допомоги від 20.08.2020. Як свідчать матеріали справи, відповідно до акту №1 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 22.02.2021 вбачається, що надана професійна правнича допомога по справі №915/1044/20 на загальну суму 12 000,00 грн, включала в себе: опрацювання законодавчої бази, що регулює спірні відносини, формування правової позиції, опрацювання матеріалів справи та вивчення судової практики; підготовка відзиву на позову; підготовка клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, клопотання про призначення судової експертизи; підготовка і направлення адвокатських запитів; підготовка клопотання про витребування доказів; підготовка заперечень та представництво інтересів клієнта в суді.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення заяви відповідача про ухвалення додаткового судового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу у справі №915/1044/20, виходячи з наступного.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Статтею 123 ГПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

За приписами ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

В заяві про ухвалення додаткового рішення відповідач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 12 000,00 грн.

Відповідно до положень ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно зі ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

В силу вимог ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Відтак, розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має право його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду зазначає, що у розумінні положень ч. 5 ст. 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.

Зокрема, відповідно до ч. 5 ст. 126 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Наданими відповідачем доказами, а саме: копію договору про надання правової (правничої) допомоги від 20.08.2020; додаткову угоду №06/10/20 від 06.10.2020 до договору про надання правової (правничої) допомоги від 20.08.2020; копію ордера АІ №1050967 від 20.08.2020; копію акту №1 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 22.02.2021; копію платіжного доручення №2064 від 23.02.2021, підтверджується надання відповідачу професійної правничої допомоги у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, з чим погоджується колегія суддів, адвокатом Адвокатського об`єднання "СВОБОДА" Горбанем Р.О., що представляє інтереси відповідача на підставі ордеру про надання правничої допомоги серія АІ №1050967 від 20.08.2020, направлялися адвокатські запити в інтересах відповідача, здійснювалося представництво інтересів відповідача у судових засіданнях, підписувалися процесуальні клопотання; надавалася правова допомога щодо формування правової позиції, що включала в себе опрацювання матеріалів справи, вивчення судової практики, підготовки процесуальних документів.

Відтак, колегія суддів зазначає, що фактично, надані адвокатом послуги клієнту відповідають тим, що зафіксовані в актах виконаних робіт, підписаних між адвокатським об`єднанням та відповідачем.

Скаржник зазначає в апеляційній скарзі, що відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження того, що розмір витрат на професійну правничу допомогу відповідає умовам договору про надання правничої допомоги та вважає їх завищеними.

Окрім цього, позивач посилається на невідповідність вказаних витрат критеріям розумності та необхідності та вважає фактичний обсяг правничих послуг, наданий відповідачеві представниками адвокатського об`єднання «Свобода», не відповідає зазначеним в Акті від 22.02.2021 та спростовується матеріалами справи.

Колегія суддів зазначає наступне, згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 13.12.2018 у справі №816/2096/17, 16.05.2019 у справі №823/2638/18, 09.07.2019 у справі №923/726/18 та 26.02.2020 у справі №910/14371/18, від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконання робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою, але не доказів обґрунтування часу, витраченого фахівцем в галузі права.

Як було зазначено вище, позивач заперечує проти заявленого розміру судових витрат, вважає, що заявлений розмір судових витрат є необґрунтованим та таким, що не відповідає складності справи, а сума на правову допомогу є завищеною; позивач вважає, що справедливою сумою відшкодування витрат на правову допомогу є 1 000,00 грн.

Суд першої інстанції вірно не прийняв до уваги дане посилання позивача, з чим погоджується колегія суддів, оскільки у даному випадку сторони у договорі узгодили фіксований розмір гонорару за надану професійну правничу допомогу, який не залежить від об`єму наданих послуг та витраченого адвокатом часу, тому детальний перелік наданих послуг до суду надаватися не повинен.

Аналогічний висновок також вже був викладений у постанові Верховного Суду від 28 грудня 2020 року у справі № 640/18402/19.

Колегія суддів вважає, що акт №1 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 22.02.2021 підтверджує надання правової допомоги у повному обсязі. А платіжне доручення №2064 від 23.02.2021 на суму 12 000,00 грн підтверджує реальність понесення відповідачем відповідних витрат.

З огляду на викладене вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та вважає, що заявлена відповідачем сума витрат на правову допомогу в сумі 12 000,00 грн є співмірною з ціною позову, складністю справи та її значенням для відповідача. Таким чином, враховуючи відмову у задоволенні позову, дані витрати відповідача на професійну правничу допомогу необхідно покласти на позивача у повному обсязі, а, відтак, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність залишення апеляційної скарги у даній справі без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Таким чином, обставини, викладені позивачем в апеляційній скарзі, не знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду даної справи.

Згідно статті 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994р., серія A, №303-A, п.29).

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

Суд ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Згідно частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до частин 1, 2 статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги є безпідставними та не спростовують обґрунтованих висновків місцевого господарського суду, викладених у додатковому рішенні, яке відповідає фактичним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, тому підстави, передбачені ст. 277 ГПК України, для задоволення апеляційної скарги та скасування додаткового рішення Господарського суду міста Києва від 19.05.2021 у справі № 915/1044/20 відсутні.

Розподіл судових витрат у зв`язку з розглядом даної апеляційної скарги судом не здійснюється, оскільки відповідачем оскаржено додаткове рішення щодо вирішення питання про розподіл судових витрат. Натомість, сплата судового збору за подання апеляційної скарги на додаткове рішення Законом України «Про судовий збір» не передбачена.

Згідно з ч. 5 ст. 12 ГПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як передбачено ч. 3 ст. 287 ГПК України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 даної статті.

Вказана справа є малозначною, а тому прийнята постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 267 - 285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплексний захист Миколаїв" залишити без задоволення.

2. Додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 19.05.2021 у справі № 915/1044/20 залишити без змін.

3. Матеріали справи № 915/1044/20 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Головуючий суддя Б.О. Ткаченко

Судді О.М. Коротун

В.В. Сулім