ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.09.2021м. ДніпроСправа № 904/6748/21

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Манько Г.В. за участю секретаря судового засідання Фітісова Д.В.

за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "ЖИТОМИРСЬКІ ЛАСОЩІ"

до Товариство з обмеженою відповідальністю "АФІНА-ГРУП"

про стягнення вартості обладнання

Представники:

від позивача не з`явився

від відповідача Шпакова Т.С.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "ЖИТОМИРСЬКІ ЛАСОЩІ" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом та надало заяву про збільшення позовних вимог, та просить про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "АФІНА-ГРУП" орендну плату згідно Договору оренди обладнання №О/01-02/2 від 01.02.2019р. у розмірі 566 грн. 32 коп., неустойки у розмірі подвійної оплати за оренду обладнання за час прострочення у розмірі 1132 грн. 64 коп., вартості обладнання у розмірі 55 337, 52 грн. та судових витрат.

Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Надав клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідач проти позову заперечував, просив суд у позові відмовити у повному обсязі. Вважав за можливе розглянути справу по суті. Надав відзив на позов у якому зазначив, що даний спір, між тими самими сторонами, з того ж самого предмету, і з тих самих підстав, вже розглядався в Господарському суді м. Києва у справі №911/3017/20 та існує судове рішення, яке набрало законної сили. В межах розгляду справи (11/3017/20 Господарським судом м. Києва було розглянуто зустрічну позовну заяву ТОВ "ТД "Житомирські ласощі" до ТОВ "Афіна-Груп" про стягнення вартості обладнання в розмірі 55 337 грн. 52 коп. Вважає, що позивач та його представник вводить в оману суд та зловживає процесуальними правами, оскільки у провадженні іншого суду є справа із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, за якою вже винесено судове рішення, яке набрало законної сили. ТОВ» АФІНА-ГРУП» не підписувало акт приймання-передачі від 17.05.2019 року до Договору оренди №36 від 25.01.2019 року. ТОВ «АФША-ГРУП» не укладало договір №36 від 25.01.2019 року . Звертав увагу суду, що предметом даного позову позивач вказує договір №0/01-02/2 від 01.02.2019 року (копію договору долучає сам позивач), а наданий позивачем Акт стосується іншого договору. У судовому засіданні підтримав доводи, викладені у відзиві на позов.

У судовому засіданні на підставі ст. 240 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши наявні матеріали справи, дослідивши надані докази, заслухавши пояснення представника відповідача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва у справі №911/3017/20 від 18.05.2021р. за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Афіна-Груп" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Житомирські ласощі" про стягнення 59 306, 00 грн. та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Житомирські ласощі" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Афіна-Груп" про стягнення 55 337, 52 грн. встановлено, що 01.02.2019 Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Житомирські ласощі» (надалі - позивач за зустрічним позовом, орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «АФІНА-ГРУП» (надалі - відповідач за зустрічним позовом, орендар) підписано Договір оренди обладнання №0/01-02/2 (надалі - Договір), згідно пункту 1.1. якого орендодавець передає, а орендар приймає в тимчасове оплатне користування торгове обладнання та/або комплектуючі частини (надалі - обладнання), яке є об`єктом власності орендодавця або належить йому на праві користування згідно договору оренди. Сторони домовились про наступне: Пункт 1.2. Договору - найменування обладнання, яке передається орендарю за цим Договором, й комплектність, вартість, характеристики, адреса місця розташування (інші особливості в разі необхідності) зазначаються в Додатку №1 до Договору. Пункт 2.1. Договору - орендар гарантує використання у своїй господарській діяльності орендованого цим договором обладнання за призначенням виключно для розміщення продукції виготовленої для ТОВ «Торговий Дім «Житомирські ласощі». Пункт 3.1. Договору - при передачі орендарю обладнання за цим Договором сторони підписують акт прийому-передачі. Пункт 3.2. Договору - Акт прийому-передачі обладнання підписують уповноважені особи. Повноваження представника орендаря на підписання акту повинні бути засвідчені довіреністю його підприємства. Пункт 3.3. Договору - орендодавець передає орендарю обладнання в належному стані в попередньо обумовленому сторонами місці: на складі орендодавця за адресою 10003, м. Житомир, вул. Покровська, 67, або на складі орендаря, за вказаною ним адресою. Пункт 4.1. Договору - початок перебігу строку оренди обладнання, за який нараховується орендна плата, починається з моменту передачі обладнання від орендодавця орендарю згідно підписаного уповноваженими представниками сторін Акту. Пункт 5.1. Договору - орендар повинен повернути обладнання протягом 10 (десяти) робочих днів з дня закінчення строку оренди або з моменту розірвання Договору орендодавцем з законодавчо визначених підстав або з підстав, передбачених цим Договором. Пункт 6.1. Договору - орендар сплачує орендну плату на розрахунковий рахунок Орендодавця за весь строк користування орендованим обладнанням починаючи з дати підписання акту прийому-передачі обладнання в оренду і закінчуючи датою підписання акту повернення обладнання орендодавцю. Пункт 6.2. Договору - розмір орендної плати визначається згідно підписаної Специфікації до даного Договору. Пункт 6.3. Договору - Акт на послуги оренди підписується між сторонами щоквартально. Нарахування орендної плати проводиться 1 раз на квартал. Пункт 6.4. Договору - орендна плата сплачується орендарем шляхом перерахування відповідної суми коштів на поточний рахунок орендодавця один раз на рік до 20 січня року, наступного за розрахунковим. Пункт 9.4. Договору - в разі відмови орендаря від повернення орендованого обладнання та/або порушення строку його повернення більш ніж на 30 календарних днів, орендар зобов`язаний сплатити орендодавцю вартість обладнання, зазначену в Акті приймання-передачі підписаного сторонами, протягом 10 робочих днів від дати отримання відповідної вимоги від орендодавця. Пункт 11.1. Договору - цей Договір підлягає достроковому розірванню у випадках: 11.1.1. Орендар використовує обладнання з порушенням умов Договору. 11.1.2. Орендар порушує використання обладнання за призначенням і його зберігання. 11.1.3. Орендар не вносить орендну плату у розмірі та строк встановлені даним Договором. Пункт 11.3. Договору - якщо даний договір розірваний достроково у відповідності до вимог закону та вимог даного Договору, орендар повинен повернути обладнання орендодавцю протягом 10 (десяти) робочих днів з дня розірвання Договору. Дострокове розірвання Договору не звільняє орендаря від виконання зобов`язань по сплаті орендної плати за період фактичного користування обладнанням. Пункт 13.1. Договору - термін дії даного Договору становить один рік з дати його підписання уповноваженими представниками сторін. В разі, якщо жодна зі сторін не заявила про припинення цього Договору не пізніше ніж за 10 (десять) робочих днів до закінчення його дії, та у орендодавця відсутні будь-які претензії до орендаря щодо порядку використання орендованого обладнання, цей Договір вважається продовженим на 1 (один) календарний рік з можливістю наступного його продовження в такому ж порядку. Позивач за зустрічним позовом вказує, що ним згідно Акту приймання-передачі від 17.05.2019 передано, а орендарем (відповідачем за зустрічним позовом) прийнято в тимчасове оплатне користування наступне обладнання: 1) Стелаж L 520 у кількості 8 (вісім) штук вартістю 3 641, 64 грн кожен, загальною вартістю 29 133, 12 грн. 2) Стелаж L 960 у кількості 6 (шість) штук вартістю 4 367, 40 грн кожен, загальною вартістю 26 204, 40 грн. Предметом зустрічного позову у даній справі є вимоги позивача про стягнення з відповідача 55 337, 52 грн вартості не повернутого обладнання по Договору оренди обладнання №0/01-02/2, підписаного між сторонами. Матеріалами справи встановлено, що між сторонами 01.02.2019 укладений Договір оренди майна, а відтак, між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 58 Цивільного кодексу України, Глави 30 Господарського кодексу України. Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно ст. ст. 173, 174, 175, 283, 284, 285, 286 Господарського кодексу України, ст.ст. 11, 202, 509, 759, 793, 797 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами. Враховуючи відсутність в матеріалах справи доказів повідомлення однієї із сторін про припинення дії Договору не пізніше ніж за 10 робочих днів до закінчення його дії, суд дійшов висновку, що вказаний Договір був автоматично пролонгованим на 2020 та 2021 роки у відповідності до п. 13.1. Договору. Умовами Договору встановлено, що найменування обладнання, яке передається орендарю, його комплектність, вартість характеристики, адреса місця розташування зазначаються в Додатку №1 до Договору (п. 1.2.). При передачі орендарю обладнання сторони підписують акт прийому-передачі (п. 3.1. Договору). Відтак, суд дійшов висновку, що сторони підписують Акт прийому-передачі обладнання найменування, кількість та вартість якого обумовлена в додатку №1 до Договору. Долучений до заяви про усунення недоліків зустрічної позовної заяви (вих. №710) Додаток №1 до Договору не заповнений, та не підписаний сторонами, до того ж не містить посилання на спірний Договір, а відтак не є належним доказом у справі. При дослідженні доказів наявних в матеріалах справи, в суду виникли обґрунтовані сумніви з приводу реальності факту передання обладнання та відповідно користування ним відповідачем за зустрічним позовом в найменуванні, кількості та вартості як те вказує позивач за зустрічним позовом, оскільки, на підтвердження факту отримання ТОВ «АФІНА-ГРУП» обладнання позивач подає Акт приймання-передачі до Договору від 17.05.2019, який укладений в інший спосіб, а ніж передбачений Договором. Однак, позивачем за зустрічним позовом не долучено до позову належних та допустимих доказів на підтвердження встановлення розміру оренди (Специфікації згідно пункту 6.2. Договору), надання послуг оренди (Актів на послуги оренду згідно п. 6.3. Договору), доказів звернення з вимогою про сплату орендної плати (згідно підпункту 7.2.1. Договору). Суд також не вважає обґрунтованими твердження позивача за зустрічним позовом в частині того, що відповідач за зустрічним позовом є боржником з 30.06.2019, оскільки як вбачається з умов Договору (п. 6.4.) перша орендна плата по Договору повинна бути сплачена до 20.01.2020 за 2019 рік, відтак, у визначену позивачем дату строк оплати орендної плати не настав, а відповідач за зустрічним позовом не може вважатись таким, що прострочив виконання зобов`язання з оплати орендної плати. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивачем за зустрічним позовом не подано до суду належних та допустимих доказів, які були б достатніми для підтвердження факту користування обладнанням відповідачем з тими характеристиками, які визначені позивачем, а вимоги про сплату вартості переданого в користування обладнання є передчасними та такими, що суперечать умовам спірного Договору, у зв`язку з чим, суд оцінивши наявні в матеріалах справи докази, враховуючи стандарт вірогідності таких, дійшов висновку про безпідставність зустрічних позовних вимог та відмову в їх задоволенні.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно приписів ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно приписів ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмету спору, з власної ініціативи.

Згідно приписів ст.ст. 77, 78, 79, 80 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Згідно приписів ст. 210 Господарського процесуального кодексу України докази, що не були предметом дослідження в судовому засіданні не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення.

Згідно приписів ст. 232 Господарського процесуального кодексу України судовими рішеннями є: ухвали; рішення; постанови; судові накази.

Згідно ст. 226 ч. 1 п. 3 Господарського процесуального кодексу України суд залишає позов без розгляду, якщо у провадженні цього чи іншого суду є справа із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Позовні вимоги щодо стягнення 55 337 грн. 52 коп. підлягають залишенню без розгляду на підставі ст. 226 ч. 1 п. 3 Господарського процесуального кодексу України.

Статтею 180 Господарського кодексу України передбачено, що господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Згідно ст. 638 Цивільного кодексу України Договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Договір оренди обладнання № 0/01-02/2 від 01.02.2019р., на який позивач посилається як на підставу позовних вимог, містить обов`язкову умову щодо укладення сторонами Додатку № 1 до Договору (п. 1.2 Договору).

У якості доказу укладання Додатку №1 позивачем долучено до матеріалів справи Додаток № 1 який сторонами не підписаний та яким не визначено найменування та кількість обладнання, переданого в оренду, вартість обладнання, адреса місця розташування обладнання, інше (а.с. 12). Господарський суд вважає, що відсутні належні погодження сторонами Додатку № 1, який є істотною умовою Договору.

У розумінні приписів ст. 180 Господарського кодексу України передбачено та ст. 638 Цивільного кодексу України Договір оренди обладнання є неукладеним.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Приписами ст. ст. 11 Цивільного кодексу України не передбачено виникнення зобов`язання за неукладеним договором.

Вказане є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог в частині стягнення орендної плати та неустойки.

Згідно вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на сторони пропорційно задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 123, 129, 226 ч. 1 п. 3, 232, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги щодо стягнення 55 337 грн. 52 коп. залишити без розгляду.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили у відповідності до приписів ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена в порядку та строк, передбачений ст. ст. 254, 256 Господарського процесуального кодексу України .

Повне рішення складено 30.09.2021

Суддя Г.В. Манько