ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" вересня 2021 р. Справа № 910/8489/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Демидової А.М.

суддів: Ходаківської І.П.

Владимиренко С.В.

розглянувши у письмовому провадженні без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Еталон"

на рішення Господарського суду міста Києва від 07.07.2021 (суддя Сівакова В.В.)

у справі № 910/8489/21 Господарського суду міста Києва

за позовом Акціонерного товариства "Страхова компанія "ІНГО"

до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Еталон"

про стягнення 66 253,10 грн,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

1. Акціонерне товариство "Страхова компанія "ІНГО" (далі - АТ "СК "ІНГО", позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Еталон" (далі - ПрАТ "СК "Еталон", відповідач) про стягнення страхового відшкодування у розмірі 66 253,10 грн.

2. Позовні вимоги АТ "СК "ІНГО" обґрунтовані тим, що ним на підставі договору страхування засобів наземного транспорту, цивільної відповідальності, водія та пасажирів № 870503614.19 від 30.11.2019 та адендуму № 1 від 21.01.2020 до відповідного договору, внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП) із застрахованим автомобілем марки JAGUAR І-РАСЕ, державний номер НОМЕР_1 , виплачено страхове відшкодування, а тому позивач відповідно до положень ст. 993 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та ст. 27 Закону України "Про страхування" отримав право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Відповідальність власника транспортного засобу - автомобіля марки BMW 318 і, державний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , яким скоєно ДТП, застрахована відповідачем на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс № АР/710082), а тому позивач вказує, що обов`язок з відшкодування шкоди покладається на відповідача.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.

3. Рішенням Господарського суду міста Києва від 07.07.2021 у справі № 910/8489/21 позов АТ "СК "ІНГО" задоволено повністю. Стягнуто з відповідача на користь позивача суму страхового відшкодування в розмірі 66 253,10 грн та 2 270,00 грн витрат по сплаті судового збору.

4. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що матеріалами справи підтверджено, що на підставі страхового акта № 2970984 від 28.10.2020, а також розрахованої суми страхового відшкодування, згідно з платіжним дорученням № 18019 від 09.11.2020 позивач перерахував на рахунок ТОВ "Віннер-Одеса" кошти в розмірі 81 119,36 грн. У зв`язку з виплатою страхового відшкодування страхувальнику, позивач набув право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток, відповідно до ст. 27 Закону України "Про страхування". Таким чином, до позивача перейшло в межах суми 81 119,36 грн право зворотної вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

5. За висновком місцевого господарського суду, оскільки цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу, яким скоєно ДТП, застрахована у відповідача згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, то відповідно до положень Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" обов`язок щодо відшкодування збитку, завданого внаслідок ДТП вищевказаним водієм власнику автотранспортного засобу, покладається на відповідача.

6. З огляду на те, що відповідач не довів факт того, що шкоду транспортному засобу автомобілю Jaguar, державний номер НОМЕР_3 , було завдано внаслідок непереборної сили або умислу його водія, та беручи до уваги те, що розмір збитків розраховується виходячи із вартості виплаченого відшкодування за вирахуванням франшизи, суд першої інстанції дійшов висновку, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача страхового відшкодування підлягають задоволенню повністю в розмірі 66 253,10 грн (68 835,10 грн оціненого збитку - 2 600,00 грн франшизи).

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

7. Не погоджуючись із рішенням Господарського суду міста Києва від 07.07.2021 у справі № 910/8489/21, ПрАТ "СК "Еталон" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вказане рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, відповідно до якого у позовних вимогах АТ "СК "ІНГО" до ПрАТ "СК "Еталон" відмовити.

8. Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, відповідач зазначає, що ПрАТ "СК "Еталон" не отримувало жодної заяви про регресні вимоги від АТ "СК "ІНГО". Таким чином, на думку скаржника, оскільки позивач не звертався до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування, то на момент звернення із позовом до суду відповідачем не були порушені права позивача, а строк виконання зобов`язання зі сплати страхового відшкодування не настав.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

9. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.07.2021 справу № 910/8489/21 передано колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: Демидова А.М. - головуючий, Ходаківська І.П., Владимиренко С.В.

10. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.07.2021 (колегія суддів у складі: Демидової А.М. - головуючого, Ходаківської І.П., Владимиренко С.В.) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ПрАТ "СК "Еталон" на рішення Господарського суду міста Києва від 07.07.2021 у справі № 910/8489/21; ухвалено розгляд апеляційної скарги здійснювати в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання); встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, пояснень, клопотань, заперечень - до 10.08.2021.

Позиції учасників справи.

11. АТ "СК "ІНГО" у відзиві на апеляційну скаргу, надісланому на адресу Північного апеляційного господарського суду 07.08.2021, проти апеляційної скарги ПрАТ "СК "Еталон" заперечує і просить суд залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

12. Позивач зазначає, що АТ "СК "ІНГО" направлялася на адресу ПрАТ "СК "Еталон" заява (претензія) від 11.11.2020 за вих. № 981/11/20 на виплату страхового відшкодування. Крім того, позивач зазначає, що відповідно до Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" не передбачено обов`язкового досудового порядку врегулювання питання з приводу виплати страхового відшкодування. І особа, яка вимагає такої виплати, за власним розсудом може звернутися із заявою безпосередньо до страховика чи звернутися безпосередньо до суду протягом річного року з моменту настання дорожньо-транспортної пригоди (відповідне положення міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.12.2019 у справі № 465/4287/15).

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.

13. Як встановлено місцевим господарським судом та вбачається з матеріалів справи, між ПрАТ "АСК "ІНГО Україна", яке перейменовано на АТ "СК "ІНГО" (страховик) та ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2 ) (страхувальник) був укладений договір страхування № 870503614.19 від 27.11.2019 та адендум № 1 від 20.01.2020 до нього, відповідно до яких були застраховані майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням наземним транспортним засобом JAGUAR I-PACE (кузов №: НОМЕР_4 ), державний номер НОМЕР_1 .

14. Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 23.11.2020 у справі № 522/19914/20, 3/522/12090/20 встановлено, що 22.10.2020 приблизно о 14 годині 55 хвилин ОСОБА_1 , керуючи автомобілем BMW 318 і, державний номер НОМЕР_2 в м. Одесі по вул. Генуезькій, зі сторони провулку Сонячного, у бік вулиці Теністої, не вибрав безпечну швидкість руху, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення із автомобілем JAGUAR I-PACE, державний номер НОМЕР_5 , яки й зупинився попереду у попутному напрямку, за кермом якого знаходилась водій ОСОБА_3 , чим порушив п.п. 12.1, 13.1, 2.3 "б" Правил дорожнього руху України.

15. Вищевказаною постановою визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340,00 грн на користь держави (а.с. 14).

16. Відповідно до звіту № 10-045 від 26.10.2020, складеного оцінювачем ОСОБА_4 , вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля марки JAGUAR I-PACE, державний номер НОМЕР_6 , становить 68 835,10 грн, а вартість відновлювального ремонту вказаного автомобіля склала 83 112,94 грн, за умови виконання ремонтних робіт на СТО ТОВ "Віннер-Одеса" (а.с. 17-23).

17. Згідно з рахунком на оплату ТОВ "Віннер-Одеса" № від 23.10.2020 загальна вартість ремонтних робіт автомобіля марки JAGUAR I-PACE, державний номер НОМЕР_6 , склала 81 119,36 грн (а.с. 16).

18. За страховим випадком позивачем складено страховий акт № 2970984 від 28.10.2020 (а.с. 35).

19. Вказаним страховим актом позивачем визнано подію страховою та вирішено виплатити страхове відшкодування в загальному розмірі 81 119,36 грн.

20. Кошти в розмірі 81 119,36 грн були перераховані страховиком (позивачем) на рахунок ТОВ ТОВ "Віннер-Одеса" згідно з платіжним дорученням № 18019 від 09.11.2020.

21. Відповідно до інформації, наданої Моторним (транспортним) страховим бюро, цивільна відповідальність автомобіля марки BMW 318 і, державний номер НОМЕР_2 , згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР/710082 застрахована у ПрАТ "СК "Еталон".

22. За умовами договору (полісу) № АР/710082 визначено ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, в розмірі 130 000,00 грн та франшизу в розмірі 2 600,00 грн.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

23. Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України "Про страхування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

24. Статтею 979 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що за договором страхування страховик зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

25. Здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком (ч. 1 ст. 25 Закону України "Про страхування").

26. Згідно з положеннями ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

27. Отже, виплативши страхове відшкодування відповідно до умов договору добровільного страхування наземного транспорту, позивач в силу приписів ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування" набув право вимоги до відповідача у межах фактичних затрат.

28. Таким чином, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що до позивача перейшло в межах суми 81 119,36 грн право зворотної вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

29. Оскільки, цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу BMW 318 і, державний номер НОМЕР_2 , яким скоєно ДТП, застрахована у відповідача згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР/710082, то відповідно до положень Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" обов`язок щодо відшкодування збитку, завданого внаслідок ДТП вищевказаним водієм власнику автотранспортного засобу, покладається на відповідача.

30. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок виконання обов`язку боржника третьою особою.

31. Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

32. Таким законом, зокрема, є норми ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 ЦК України, відповідно до яких до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

33. Тобто у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов`язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого у деліктному зобов`язанні.

34. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Новий кредитор набуває прав та обов`язків свого попередника.

35. Відповідно, заміною кредитора деліктне зобов`язання не припиняється, оскільки відповідальна за спричинену шкоду особа свій обов`язок із відшкодування шкоди не виконала.

36. Таким чином, страхувальник, який зазнав майнової шкоди в деліктному правовідношенні, набув право вимоги відшкодування до заподіювача. У зв`язку з виплатою страхового відшкодування до страховика перейшло право вимоги (права кредитора, яким у деліктному зобов`язанні є потерпілий) до заподіювача у межах фактичних витрат.

37. Якщо дії третьої особи, якими страхувальнику спричинені збитки, є страховим випадком, то у такого потерпілого (страхувальника за договором страхування) є дві можливості відшкодування шкоди: за рахунок безпосереднього заподіювача шкоди; за рахунок страховика шляхом отримання страхового відшкодування. Право вибору належить самому потерпілому.

38. Перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика називається суброгацією. При суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає - відбувається заміна кредитора: потерпілий (а ним є страхувальник або вигодонабувач) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Внаслідок цього страховик виступає замість потерпілого.

39. Враховуючи викладене, правовідносини, що виникли між сторонами у даній справі, є суброгацією.

40. Частинами першою та другою статті 1187 ЦК України встановлено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

41. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

42. Таким чином, за змістом вказаної норми, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 07.02.2018 у справі № 910/18319/16.

43. Вина особи, яка керувала транспортним засобом - автомобілем марки BMW 318 і, державний номер НОМЕР_2 , встановлена у судовому порядку.

44. Згідно з положеннями ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

45. Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

46. Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

47. Статтею 29 вказаного Закону передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

48. Згідно з п. 12.1 ст. 12 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

49. Як визначено ст. 9 Закону України "Про страхування", франшиза - це частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

50. Оскільки умовами полісу № АР/710082 розмір франшизи встановлено в сумі 2 600,00 грн, страхове відшкодування було зменшено позивачем при зверненні до суду з позовом на її розмір.

51. Згідно з п. 36.1 ст. 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку.

52. Відповідно до рішення Конституційного Суду України № 15-рп/2002 від 09.07.2002 положення частини другої статті 124 Конституції України треба розглядати у системному зв`язку з іншими положеннями Основного Закону України, які передбачають захист судом прав і свобод людини і громадянина, а також прав юридичної особи, встановлюють юридичні гарантії їх реалізації, надаючи можливість кожному захищати права і свободи будь-якими не забороненими законом засобами (частина п`ята статті 55 Конституції України Тобто кожна особа має право вільно обирати не заборонений законом засіб захисту прав і свобод, у тому числі судовий захист. Можливість судового захисту не може бути поставлена законом, іншими нормативно-правовими актами у залежність від використання суб`єктом правовідносин інших засобів правового захисту, у тому числі досудового врегулювання спору. Можливість використання суб`єктами правовідносин досудового врегулювання спорів може бути додатковим засобом правового захисту, який держава надає учасникам певних правовідносин, що не суперечить принципу здійснення правосуддя виключно судом. Обрання певного засобу правового захисту, у тому числі і досудового врегулювання спору, є правом, а не обов`язком особи, яка добровільно, виходячи з власних інтересів, його використовує. Встановлення законом обов`язкового досудового врегулювання спору обмежує можливість реалізації права на судовий захист.

53. Відповідно до приписів ч.ч. 3, 4 ст. 13 та ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

54. Згідно з ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

55. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч.ч. 1, 2 ст. 86 ГПК України).

56. За таких обставин, враховуючи, що відповідач не довів факт того, що шкоду транспортному засобу автомобіля Jaguar, державний номер НОМЕР_3 , було завдано внаслідок непереборної сили або умислу його водія, і не спростував обставин, на які посилався позивач в обґрунтування позовних вимог, беручи до уваги те, що розмір збитків розраховується виходячи із вартості виплаченого відшкодування за вирахуванням франшизи, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог АТ "СК "ІНГО" про стягнення з відповідача страхового відшкодування в розмірі 66 253,10 грн (68 835,10 грн оціненого збитку - 2 600,00 грн франшизи) та правомірно задовольнив позов повністю.

57. Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції враховує висновки Європейського суду з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006), в якому зазначено, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

58. У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

59. У даній справі скаржнику було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин згідно з нормами матеріального та процесуального права.

60. За таких обставин, підстави для задоволення апеляційної скарги ПрАТ "СК "Еталон" відсутні.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

61. Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

62. Нормою ст. 276 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

63. З огляду на викладені обставини, висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення Господарського суду міста Києва від 07.07.2021 у справі № 910/8489/21 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування не вбачається.

Судові витрати.

64. У зв`язку з відсутністю підстав для задоволення апеляційної скарги судові витрати за розгляд апеляційної скарги відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 270, 275, 276, 281, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Еталон" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 07.07.2021 у справі № 910/8489/21 залишити без змін.

3. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.

4. Матеріали даної справи повернути до місцевого господарського суду.

5. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строки, передбачені ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя А.М. Демидова

Судді І.П. Ходаківська

С.В. Владимиренко