ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

22.09.2021м. СумиСправа № 920/1189/17

Господарський суд Сумської області у складі судді Соп`яненко О.Ю., за участю секретаря судового засідання Осокіної А.М., розглянувши в порядку загального позовного провадження справу № 920/1189/17

за позовом: Комунального підприємства "Міськводоканал" Сумської міської ради, м.Суми

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Махатило Олени Анатоліївни, м. Суми,

про стягнення 2678 грн. 14 коп. заборгованості за об`єми скинутих понаднормативно забруднених стічних вод

За участю представників сторін:

Від позивача: Тиченко М.П.;

Від відповідача: не з`явився;

Відповідно до ухвали суду від 14.12.2017 порушено провадження у справі № 920/1189/17.

Відповідно до ухвали господарського суду Сумської області від 12.04.2018 провадження у справі №920/1189/17 зупинено до вирішення по суті в касаційній інстанції справ К/800/38084, № К/800/38086/17, К/800/38709/17.

Ухвалою суду від 11.08.2021 провадження у справі № 920/1189/17 поновлено; призначено підготовче засідання на 30.08.2021.

Згідно ухвали суду від 30.08.2021 підготовче провадження у справі закрито, призначено розгляд справи по суті на 22.09.2021.

ВСТАНОВИВ:

Позивач, згідно вимог позовної заяви, просить суд стягнути з відповідача на свою користь 2678 грн. 14 коп., з яких: 2334 грн. 73 коп. заборгованості за об`єми скинутих понаднормативно забруднених стічних вод, 208 грн. 69 коп. пені, 26 грн. 36 коп. - 3% річних, 108 грн. 36 коп. інфляційних збитків, а також судові витрати по справі в розмірі 1600 грн. 00 коп.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що ним при здійсненні контролю за скидом забруднюючих речовин виявлено факт скиду споживачем в міську каналізацію стічних вод з перевищенням вмісту рівня забруднюючих речовин порівняно з встановленими місцевими правилами. Рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради від 06.09.2011 № 596 внесено зміни до додатку до рішення виконавчого комітету Сумської міської ради від 10.12.2007 № 596 "Про затвердження Правил приймання стічних вод в систему каналізації м. Суми", а саме викладено його в новій редакції. На підставі зазначеного рішення відповідачу було нараховано суму додаткової плати. Позивач звертався до відповідача з претензіями, однак відповідач кошти не сплатив. Тому позивач звернувся до суду з даним позовом.

Від відповідача надійшов письмовий відзив на позов від 02.02.2018, в якому він заперечує проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що Правила приймання стічних вод в систему каналізації м. Суми, на які посилається позивач у позовній заяві, підлягають скасуванню і не можуть бути застосовані в правовідносинах між позивачем і відповідачем, тому штрафні санкції нараховані позивачем безпідставно.

Позивачем подано відповідь на відзив №22/1057 від 13.02.2018 , в якому він зазначив, що рішення виконавчого комітету Сумської міської ради від 06.09.2011 №539 "Про внесення змін та доповнень до рішення виконавчого комітету Сумської міської ради від 10.12.20107 р. №596 "Про затвердження Правил приймання стічних вод в системи каналізації м. Суми" на сьогоднішній день є чинними та не скасовані, поширюють свою дію на всі підприємства, установи та організації, юридичні та фізичні особи, що зареєстровані як суб`єкти підприємницької діяльності, які скидають свої стічні води в систему каналізації.

Враховуючи достатність часу, наданого сторонам для подачі доказів в обґрунтування своєї позиції по справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, господарським судом, в межах наданих йому повноважень, сторонам створені усі належні умови для надання доказів.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив:

Як вбачається з матеріалів справи, 20.12.2010 між сторонами у справі був укладений договір на водопостачання та прийом стічних вод № 1983 (надалі - Договір). Відповідно до п. 1.1. Договору позивач (Виробник) взяв на себе зобов`язання забезпечувати відповідача (Споживача) питною водою та приймати стічні води згідно межі розподілу, а відповідач зобов`язався своєчасно оплачувати надані йому послуги з водопостачання та водовідведення за встановленими тарифами у строки та на умовах, передбачених договором.

Згідно з п. 5.1. Договору відповідач несе відповідальність за каналізаційні мережі, які знаходяться у нього на балансі. В каналізаційну мережу забороняється скидати сміття, попіл, грунт, ганчірки, лід, токсичні речовини і т.п., а також грунтові води і води промислових підприємств з перевищенням гранично-допустимих концентрацій забруднюючих речовин. Виробник контролює скиди забруднюючих речовин кожного місяця. При виявленні порушень розрахунки виконуються за поточний місяць.

Відповідно до п. 5.2. Договору, скидання відповідачем стоків з перевищенням ГДК сплачується згідно з "Правилами приймання стічних вод у систему каналізації м.Суми", затверджених рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради від 10.12.2007 № 596.

Відповідно до ст. 75 ГПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню.

Факт укладення Договору у заявах сторін по суті визнається, а тому є таким, що встановлений судом.

11.10.2016, 07.02.2017, 10.04.2017, 18.05.2017, 20.06.2017 позивачем під час перевірок якості стічних вод на каналізаційному випуску на виході з контрольного колодязя, за адресою: вул. Курська, 22, м. Суми відібрано проби стічних вод по об`єкту ФОП Махатило О.А. та зафіксовано скид споживачем в міську каналізацію стічних вод з перевищенням гранично-допустимих концентрацій забруднюючих речовин, про що складені акти, які підписані відповідачем без зауважень.

Позивачем до матеріалів справи наданий розрахунок суми заборгованості за понаднормативний скид забруднень, нарахованої пені, 3% річних та інфляційних втрат. Відповідно до якого, за понаднормативний скид забруднень, нараховано відповідачу до сплати 2334,73 грн, 208,69 грн пені, 26,36 грн 3% річних, 108,36 грн інфляційних нарахувань.

Позивач звертався до відповідача з рахунками на оплату, а також претензіями. Оскільки відповідач заборгованість не сплатив, то позивач звернувся до суду з даним позовом.

Позивач в позові вказує, що порядок приймання стічних вод визначений "Правилами приймання стічних вод у систему каналізації м. Суми", затвердженими рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради від 06.09.2011 року № 539 (нова редакція Правил, затверджених рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради від 10.12.2007 № 596).

Відповідно до п. 2.2.1 Правил № 539 виробник (позивач) контролює якість, кількість та режим скиду стічних вод споживача кожного місяця. При виявленні порушень розрахунки виконуються за поточний місяць.

Контрольні колодязі, а також колодязі, які встановлені на мережі абонента або на мережі міської каналізації, що проходить через територію абонента, повинні завжди бути доступні для огляду, вільні від завалів грунтом, будівельним сміттям та ін. (п. 3.25 Правил № 539).

Пунктом 2.3.12 Правил № 539 передбачено обов`язок абонента забезпечити безперешкодну можливість проведення службами водоканалу у будь-який час доби обстеження системи водовідведення абонента, у т.ч. роботи локальних очисних споруд, умов та якості скиду стічних вод у міську каналізацію, включаючи надання відповідного експлуатаційного персоналу та необхідних документів, обумовлених цими Правилами.

У відповідності до пункту 6.7. зазначеного Порядку місцем відбору проб стічних вод Абонента при плановому контролі складу і властивостей стічних вод є контрольний колодязь (камера) на випуску стічних вод Абонента до системи міської каналізації.

З метою контролю якості стічних вод Абонента Водоканал здійснює відбір разових проб. Виявлені в цих пробах перевищення ДК забруднюючих речовин у стічних водах є підставою для нарахування плати за скидання понаднормативних забруднень. Відбір контрольних проб стічних вод Абонентів виконується уповноваженими представниками Водоканалу, що фіксується у Акті відбору проб у двох примірниках, які підписують як працівники Водоканалу, так і представник Абонента. У разі неявки уповноваженого представника Абонента або при його відмові підписати акт, останній підписується представниками Водоканалу із зазначенням прізвища представника Абонента, який відмовився підписати Акт (п.6.5. Правил).

При встановленні факту одночасного скидання в міську каналізацію декількох забруднюючих речовин у концентраціях, що перевищують ДК, Кк визначається по формулі: Кк=?((Сф-ДК)/ДК)

де : Сфi - фактична концентрація в стічних водах Абонента i- ї речовини, мг/ л;

ДКi - допустима концентрація i -ї речовини, що встановлена Договором для даного Абонента, мг/ л.

Загальний коефіцієнт кратності з урахуванням перевищення допустимої концентрації кількох речовин та інших порушень не може бути більше 10(п7.7. Правил 539).

Відповідно до п. п. 5.1, 5.5 Договору відповідач несе відповідальність за належну експлуатацію водопровідних і каналізаційних мереж, що знаходяться на його балансі.

Вміст забруднень у межах допустимих концентрацій, об`єм скинутих понаднормативно забруднених стічних вод та коефіцієнт кратності, який враховує рівень небезпеки скинутих забруднень для технологічних процесів очищення стічних вод, є основою для розрахунку плати за перевищення тимчасово допустимих концентрацій забруднюючих речовин у стічних водах, стягнення якої є предметом розгляду даної справи.

Згідно з ст. 526, ст. 530 ЦК України та ст. 193 ГК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться.

Положеннями ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно ст.ст. 230, 231 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ст.ст. 73, 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами.

Щодо правомірности застосування позивачем до відносин з відповідачем Правил № 539 суд зазначає наступне.

Предметом розгляду в адміністративній справі № 591/1519/15-а було визнання незаконними з моменту прийняття та скасування: рішення Сумської міської ради від 06 вересня 2011 року № 539 "Про внесення змін та доповнень до рішення виконавчого комітету Сумської міської ради від 10 грудня 2007 року № 596 "Про затвердження Правил приймання стічних вод у системи каналізації м. Суми"; накази Комунального підприємства "Міськводоканал" Сумської міської ради № 36 від 22 лютого 2012 року "Про затвердження нормативу плати за скид понаднормативних забруднень в систему каналізації м. Суми на 2012 рік", № 35 від 01 лютого 2013 року "Про затвердження нормативу плати за скид понаднормативних забруднень в систему каналізації м. Суми на 2013 рік", № 45 від 18 лютого 2014 року "Про затвердження нормативу плати за скид понаднормативних забруднень в систему каналізації м. Суми на 2014 рік"; визнання незаконними рішення виконкому Сумської міськради від 10 грудня 2007 року № 596 "Про затвердження Правил приймання стічних вод у системи каналізації м. Суми" та від 06 вересня 2011 року № 539 "Про внесення змін та доповнень до рішення виконавчого комітету Сумської міської ради від 10 грудня 2007 року № 596 "Про затвердження Правил приймання стічних вод у системи каналізації м. Суми".

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 17 травня 2017 року провадження у справі № 591/1519/15-а за адміністративним позовом ПАТ "Укрхімпроект" до Комунального підприємства "Міськводоканал" про визнання незаконними та скасування наказів, закрито у зв`язку з тим, що спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

За наслідками апеляційного перегляду, ухвала Зарічного районного суду м. Суми від 17 травня 2017 року про закриття провадження у справі в частині вимог щодо оскарження наказів КП "Міськводоканал" Сумської міськради від 22 лютого 2012 року № 36 "Про затвердження нормативу плати за скид понаднормативних забруднень в систему каналізації м. Суми на 2012 рік", від 01 лютого 2013 року № 35 "Про затвердження нормативу плати за скид понаднормативних забруднень в систему каналізації м. Суми на 2013 рік", від 18 лютого 2014 року № 45 "Про затвердження нормативу плати за скид понаднормативних забруднень в систему каналізації м. Суми на 2014 рік" - скасована, а справа в цій частині спрямована на новий розгляд.

Постановою Зарічного районного суду м. Суми від 17 травня 2017 року визнано незаконним та скасовано рішення виконавчого комітету Сумської міської ради від 10 грудня 2007 року № 596 "Про затвердження Правил приймання стічних вод у системи каналізації м. Суми"; визнано незаконним з моменту прийняття та скасовано рішення виконавчого комітету Сумської міської ради від 06 вересня 2011 року № 539 "Про внесення змін та доповнень до рішення виконавчого комітету Сумської міської ради від 10 грудня 2007 року № 596 "Про затвердження Правил приймання стічних вод у системи каналізації м. Суми".

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 18 жовтня 2017 року постанову Зарічного районного суду м. Суми від 17 травня 2017 року скасовано та прийнято ухвалу, якою адміністративний позов залишено без розгляду.

Залишаючи адміністративні позови без розгляду, суд апеляційної інстанції виходив з того, що позивачами пропущено встановлений статтею 99 КАС України строк звернення до адміністративного суду.

Постановами Верховного суду у складі Касаційного адміністративного суду 24.10.2019 у справі № 591/1519/15-а ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 18 жовтня 2017 року залишено без змін.

Позивач стверджує, що відсутнє рішення суду про визнання протиправним рішення Сумської міської ради від 10.12.2007 № 596 "Про затвердження Правил приймання стічних вод в систему каналізації м. Суми", а тому воно діяло до прийняття рішення Сумської міської ради № 4 від 16.01.2019 "Про затвердження Правил приймання стічних вод до системи централізованого водовідведення м.Суми". Отже нарахування на підставі Правил № 539 є правомірним.

Позивач також вказує, що на час здійснення перевірок, Правила № 596 та Правила № 539 були чинними, жодним органом не скасовані і місцеві Правила приймання стічних вод регулювали правовідносини між сторонами щодо скиду стічних вод.

В той же час, постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 26.05.2020 у справі № 480/3156/19 визнано протиправним рішення виконавчого комітету Сумської міської ради "Про внесення змін та доповнень до рішення виконавчого комітету Сумської міської ради від 10.12.2007 № 596 "Про затвердження Правил приймання стічних вод в системі каналізації м. Суми" від 06.09.2011 № 539" з моменту його прийняття.

Ухвалою Верховного Суду від 08.09.2020 касаційну скаргу на вищезазначену постанову було повернуто без розгляду Комунальному підприємству "Міськводоканал" Сумської міської ради.

Суд дослідив текст вказаної постанови та звертає увагу, що у тексті постанови апеляційної інстанції (аркуш рішення 10, 8 абзац) зазначено, що визнання протиправним у судовому порядку рішення виконавчого комітету Сумської міської ради від 06.09.2011 № 539 унеможливлює його застосування саме з моменту його прийняття. Застосування до фізичних/юридичних осіб нормативно-правових актів, які є протиправними, у будь-якому випадку є незаконним.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, на думку суду, до даних правовідносин не можуть бути застосовані Правила № 539, на підставі яких позивачем здійснено нарахування спірної суми плати за скид понаднормативних забруднень і визначався коефіцієнт кратності та застосовувалися для розрахунку формули. Саме порушення зазначених Правил № 539 та Договору позивач визначає підставою позову.

Оскільки позивачем не доведено перед судом належними та допустимими доказами правомірності нарахування плати за скид понаднормативних забруднень, то вимога позивача про стягнення заборгованості за об`єми скинутих понаднормативно забруднених стічних вод, а також пені, 3% річних та інфляційних втрат, які нараховані виходячи із суми боргу, правомірність нарахування якої не доведена, є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, тому на позивача покладаються витрати із сплати судового збору.

Керуючись ст. ст.123, 129, 130, 185, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ :

1. В задоволенні позову Комунального підприємства "Міськводоканал" Сумської міської ради (вул. Білопільський шлях, 9, м. Суми, 40009, ) до фізичної особи - підприємця Махатило Олени Анатоліївни ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення 2678 грн 14 коп - відмовити.

Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 29.09.2021.

Суддя О.Ю. Соп`яненко