ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.09.2021 справа № 914/1485/21

Господарський суд Львівської області у складі судді Долінської О.З., за участю секретаря судового засідання Куцик І.М., розглянувши матеріали справи

за позовом: Комунального підприємства Полігон Володимир-Волинської міської ради, м. Володимир-Волинський, Волинська область

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Кондор Логістик, м. Львів

про стягнення заборгованості в розмірі 27 985,00 грн.

Представники сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

ВСТАНОВИВ:

28.05.2021р. Комунальне підприємство Полігон Володимир-Волинської міської ради звернулось до Господарського суду Львівської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Кондор Логістик про стягнення заборгованості в розмірі 27 985,00 грн.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 01.06.2021 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Судом постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження. Розгляд справи по суті призначено на 30.06.2021 р.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 30.06.2021 р. розгляд справи по суті відкладено на 26.07.2021 р.

23.07.2021 р. відповідачем подано на електронну адресу суду відзив на позовну заяву за вх. № 17252/21 та клопотання про поновлення строку на подання відзиву за вх. № 3084/21.

23.07.2021 р. відповідачем направлено на адресу Господарського суду Львівської області аналогічний відзив на позовну заяву, який зареєстрований відділом автоматизованого документообігу та обробки інформації за вх. № 17252/21 від 23.07.2021 р. Відповідно до поданого відзиву, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову повністю з підстав, викладених у відзиві.

Крім того, відповідачем разом з відзивом на позовну заяву 23.07.2021 р. направлено на адресу суду аналогічне клопотання про поновлення строку на подання відзиву.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 26.07.2021 р. судом постановлено перейти від спрощеного позовного провадження до розгляду справи № 914/1485/21 за правилами загального позовного провадження за ініціативою суду, розгляд справи почати зі стадії відкриття провадження у справі. Підготовче засідання у даній справі призначено на 11.08.2021 р.

10.08.2021 р. позивачем подано на адресу суду відповідь на відзив за вх. № 18546/21, відповідно до якої позивач просить врахувати суд обставини та доводи, які викладені позивачем у вказаній відповіді на відзив. Вказана відповідь на відзив за вх. № 18546/21 від 10.08.2021 р. долучена судом до матеріалів справи.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 11.08.2021 р. судом постановлено задоволити клопотання відповідача за вх. № 3084/21 від 23.07.2021 р. про поновлення строку на подання відзиву. Поновлено строк відповідачу для подання відзиву у справі № 914/1485/21 та долучено відзив до матеріалів справи. Закрито підготовче провадження та призначено справу № 914/1485/21 до судового розгляду по суті в судовому засіданні на 22.09.2021 р.

22.09.2021 р. представник позивача в судове засідання з розгляду справи по суті не з`явився, хоча належно був повідомлений про час, дату та місце судового засідання (докази містяться в матеріалах справи).

22.09.2021 р. представник відповідача в судове засідання з розгляду справи по суті не з`явився, хоча належно був повідомлений про час, дату та місце судового засідання (докази містяться в матеріалах справи).

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Враховуючи ч.3 ст.222 ГПК України, відповідно до якої, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Відтак, фіксування судового процесу під час судового засідання 22.09.2021 р. не здійснюється.

Стаття 43 ГПК України зобов`язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Згідно ч.1 ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищенаведене, судом, згідно вимог ГПК України, надавалась в повному обсязі можливість учасникам справи щодо обґрунтування їх правової позиції по суті справи та подання доказів.

Враховуючи те, що норми ст. 81 ГПК України щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом учасників справи подавати докази, а п.4 ч.3 ст.129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства - свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, господарським судом створені належні умови для надання сторонами доказів в обґрунтування своєї правової позиції у справі.

Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 74 ГПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Отже, судом було забезпечено принцип змагальності сторін, рівність сторін, що полягає у наданні їм однакових можливостей для реалізації ними своїх процесуальних прав, з огляду на сплив строків для подання доказів, з метою дотримання прав позивача на своєчасне вирішення спору.

В силу приписів ст. 2 ГПК України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Одним із основних принципів (засад) господарського судочинства є, зокрема, розумність строків розгляду справи.

Крім того, суд враховує, що пунктом 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справ упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Порушення права на розгляд справи упродовж розумного строку було неодноразово предметом розгляду Європейського суду з прав людини у справах проти України.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 згаданої Конвенції (рішення Європейського суд з прав людини від 08.11.2005 у справі Смірнова проти України).

Водночас, необґрунтоване відкладення розгляду справи призводить до затягування строків її розгляду і перебування в стані невизначеності учасників процесу, що може призвести до порушення положень ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка покладає на національні суди обов`язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справ упродовж розумного строку.

Враховуючи те, що подані сторонами у цій справі докази дозволяють суду встановити та оцінити конкретні обставини (факти), якими учасники справи обґрунтовують свої позовні вимоги та заперечення позовних вимог і які мають суттєве значення для вирішення цього спору, а отже, розглянути та вирішити спір й здійснити розподіл судових витрат у цій справі, що в свою чергу, вказує на можливість виконання завдань господарського судочинства та з урахуванням необхідності дотримання розумних строків розгляду справи і те, що явка учасників справи не визнавалась судом обов`язковою ухвалою суду від 11.08.2021 р., суд вважає, що в матеріалах справи доказів достатньо для з`ясування обставин справи і прийняття судового рішення у справі № 914/1485/21.

В судовому засіданні 22.09.2021 р., відповідно до ч. 1 ст. 240 ГПК України, проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Позиція позивача.

18.02.2020 р. між КП Полігон Володимир-Волинської міської ради (позивач у справі) та ТзОВ Кондор Логістик (відповідач у справі) було укладено Договір про закупівлю товарів № 18/02/01 за результатами проведення електронних відкритих торгів. Позовні вимоги позивача обґрунтовані невиконанням відповідачем умов укладеного договору про закупівлю товарів № 18/02/01 від 18.02.2020 р. Позивач посилається на те, що Сторонами договору погоджено, що відпуск Товару здійснюватиметься паливними картками. Зокрема, на наданих Позивачу паливних картках № 761336 та № 295441 визначено літраж пального, отримати який Позивач не має можливості. Згідно підписаного сторонами акту звіряння палива станом на 01.03.2021 р. залишок палива становить: 990 л дизельного палива на суму 22 077,00 грн.; 280 л бензину А-92 на суму 5 908,00 грн. У зв`язку з неможливістю отримати Товар Позивачем на адресу відповідача надіслано лист № 01-03/18 від 19.01.2021 р.

Згідно відповіді за вих. № 715 від 26.01.2021 р. Відповідач повідомив позивача, що причинами невиконання господарських зобов`язань є технічні несправності на сервері, що здійснює зв`язок, облік та видачу палива на АЗС, що спричинило відмову у реалізації пального.

Враховуючи подальше невиконання Відповідачем зобов`язань, Позивачем надіслано відповідачу претензію № 01-03/1 від 29.01.2021 р.

Згідно відповіді на претензію за вих. № 953 від 02.02.2021 р., Відповідачем повідомлено про проведення технічних робіт.

У зв`язку з неотриманням товару та порушення умов Договору, Позивачем 25.02.2021 р. надіслано Відповідачу лист про повернення коштів, який залишено відповідачем без задоволення.

На підставі наведеного, позивач просить суд стягнути з відповідача 27 985,00 грн. заборгованості. Також позивач просить суд судові витрати зі сплати судового збору покласти на відповідача.

Позиція відповідача.

У поданому на адресу суду відзиві на позовну заяву за вх. № 17252/21 від 23.07.2021 р. відповідач посилається на те, що 18 лютого 2020 року між Комунальним підприємством «ПОЛІГОН» Володимир-Волинської міської ради (Покупець) та ТОВ «КОНДОР ЛОГІСТИК» (Продавець) було укладено Договір про закупівлю товарів №18/02/01 (далі - Договір), де пунктом 1.2 передбачено, що в порядку та на умовах визначених цим Договором Продавець зобов`язується передавати у власність і відпускати Покупцеві Дизельне паливо та бензин по відомостях (далі іменується Товар), у асортименті, кількості та за цінами, що вказуються у специфікації, яка є невід`ємною частиною Договору, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити Товар згідно умов Договору.

Відповідач посилається на те, що у позовній заяві позивач зазначив, що на наданих Позивачу картках №761336 та №295441 визначено літраж пального, отримати який Позивач не має можливості.

Зважаючи на зазначене твердження позивача щодо неможливості використання відпускних облікових карток-талонів, відповідач звертає увагу суду на те, що в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували вказане. Згідно норм чинного законодавства, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Як стверджує відповідач, позивачем не надано жодного достовірного доказу, який би безпосередньо вказував на відмову в реалізації паливних карток на АЗС, на приналежність талонів ТОВ «КОНДОР ЛОГІСТИК» чи будь-яких інших фактичних обставин, за допомогою яких можна було б встановити наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги позивача, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. На думку відповідача, саме по собі зазначення позивачем не може підтверджувати наявність заявлених Комунальним підприємством «ПОЛІГОН» Володимир-Волинської міської ради обставин, оскільки відсутні буд-які документи, які містили б інформацію про відмову у відпуску палива, найменування Відповідача чи будь-якого іншого ідентифікуючого елемента, на підставі якого можна зробити висновок, що Товар не було отримано за довірчими документами, наданими ТОВ «КОНДОР ЛОГІСТИК» позивачу. На підставі наведеного, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову повністю.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані суду докази, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, сукупно оцінивши докази, які мають значення для справи, здійснивши огляд документів, суд встановив наступне.

18.02.2020 р. між КП Полігон Володимир-Волинської міської ради (за договором покупець, позивач у справі) та ТзОВ Кондор Логістик (продавець за договором, відповідач у справі) було укладено Договір про закупівлю товарів № 18/02/01 (надалі Договір про закупівлю товарів) за результатами проведення електронних відкритих торгів відповідно до Закону України «Про публічні закупівлі».

Відповідно до п. 1.2 Договору про закупівлю товарів Продавець зобов`язався передавати у власність, відпускати Покупцеві дизельне паливо та бензин по відомостях (надалі - товар) у асортименті, кількості та за цінами, що вказуються у специфікації, яка є невід`ємною частиною Договору, а Покупець зобов`язується прийняти та оплати товар згідно умов Договору.

Згідно п. 3.1. Договору про закупівлю товарів Продавець передає Покупцю Товар за цінами, які зазначені у накладній.

Відповідно до п. 3.3. Договору Товар відпускається по ціні: дизельне пальне по - 21,20 грн./1 л., у тому числі ПДВ 3,533333 грн.; бензин по - 19,256 грн./1 л. у тому числі ПДВ 3,209333 грн.

У пункті 5.1 Договору про закупівлю товарів сторони передбачили, що Продавець зобов`язується передавати, а покупець по мірі приймати товар по даному Договору в роздріб згідно з відомості.

З моменту надходження оплати і до моменту передачі Товару Покупцеві, Продавець зобов`язується забезпечувати збереження Товару, що є власністю Покупця (п. 5.2 Договору про закупівлю товарів).

Відпуск Товару, що постачається Покупцю, здійснюється на підставі відомостей згідно з кількістю вказаних в них літрів (п. 5.4 Договору про закупівлю товарів).

Відповідно до додаткової угоди № 5 до Договору від 18.02.2020 р. продовжено строк дії договору до 31.03.2021 р. та щодо фінансових зобов`язань до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

У відповідності до умов Договору про закупівлю товарів, згідно платіжного доручення № 1636 від 13.01.2021 р., Позивачем було сплачено грошові кошти в сумі 33 090,00 грн. на розрахунковий рахунок відповідача. Позивачем також було сплачено грошові кошти в розмірі 26 760,00 грн. за товар згідно платіжного доручення № 1646 від 15.01.2021 р. на розрахунковий рахунок відповідача. Вказані платіжні доручення долучені позивачем до матеріалів справи.

Сторонами договору погоджено, що відпуск Товару здійснюватиметься паливними картками.

Зокрема, на наданих Позивачу паливних картках № 761336 та № 295441 визначено літраж пального, отримати який Позивач не має можливості.

Згідно підписаного сторонами акту звіряння палива станом на 01.03.2021 р. залишок палива становить: 990 л дизельного палива на суму 22 077,00 грн.; 280 л бензину А-92 на суму 5 908,00 грн.

У зв`язку з неможливістю отримати Товар Позивачем на адресу відповідача надіслано лист № 01-03/18 від 19.01.2021 р.

Згідно відповіді за вих. № 715 від 26.01.2021 р. Відповідачем повідомлено, що причинами невиконання господарських зобов`язань є технічні несправності на сервері, що здійснює зв`язок, облік та видачу палива на АЗС, що спричинило відмову у реалізації пального.

Враховуючи подальше невиконання Відповідачем зобов`язань, Позивачем надіслано відповідачу претензію № 01-03/1 від 29.01.2021 р.

Згідно відповіді на претензію за вих. № 953 від 02.02.2021 р., Відповідачем повідомлено про проведення технічних робіт.

У зв`язку з неотриманням товару та порушення умов Договору, Позивачем 25.02.2021 р. надіслано Відповідачу лист про повернення коштів, який залишено відповідачем без задоволення.

Враховуючи неналежне виконання відповідачем свого обов`язку щодо поставки оплаченого позивачем товару, неповернення сплачених позивачем коштів, позивач звернувся до суду із позовом про стягнення з відповідача коштів у розмірі 27 985,00 грн.

Позиція суду

Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Статтею 174 Господарського Кодексу України визначено, що господарські зобов`язання виникають, зокрема, безпосередньо з господарського договору, інших угод, передбачених законом, але таких, які йому не суперечать, а також внаслідок подій, з якими закон пов`язує настання правових наслідків у сфері господарювання.

Господарські зобов`язання між сторонами виникли на підставі укладеного між сторонами договору про закупівлю товарів № 18/02/01 від 18.02.2020 р.

Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до частин 1, 2 статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (стаття 655 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 664 ЦК України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент:

1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар;

2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар. Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування.

Пунктом 5.3 договору про закупівлю товарів № 18/02/01 від 18.02.2020 р. передбачено, що передача (відпуск) товару проводиться на будь-якій АЗС Волинська область, Володимир-Волинський район, м. Володимир-Волинський, вул. Луцька, 192 в мережі АЗС по всій території України.

У пункті 5.4. даного договору про закупівлю товарів сторони передбачили, що відпуск товару, що постачається покупцю, здійснюється на підставі відомостей згідно з кількістю вказаних в них літрів.

У п. 5.5 цього договору сторони узгодили, що товар приймається по кількості та якості в момент прийому-передачі товару, підтверджується накладною, підписами уповноважених осіб з кожної сторони.

Позивачем долучено до матеріалів справи платіжні доручення про сплату позивачем відповідачу коштів відповідно до умов укладеного договору про закупівлю товарів № 18/02/01 від 18.02.2020 р., а саме: платіжне доручення № 1636 від 13.01.2021 р. на суму 33 090 грн., платіжне доручення № 1646 від 15.01.2021 р. на суму 26 760,00 грн.

Суд відзначає, що факт підписання сторонами видаткових накладних не свідчить про факт передачі відповідачем товару позивачу, а лише підтверджував факт передачі талонів, які надавали позивачу право на отримання відповідної кількості товару у майбутньому.

Картка являє собою емітований Покупцем документ встановленого зразку та форми, одноразового використання, що посвідчує право Покупця та/або уповноваженого ним користувача на одержання певної кількості та певної марки нафтопродукту на АЗС Постачальника.

За умовами укладеного договору про закупівлю товарів № 18/02/01 від 18.02.2020 р., який ґрунтується на оголошеному тендері закупівель паливно-мастильних матеріалів, тендерній пропозиції, документах та гарантіях, наданими відповідачем, прийнято безумовне зобов`язання із забезпечення позивачу можливості використання талонів та заправки автомобілів бензином та дизельним паливом.

Водночас таку можливість має бути гарантовано відповідачем шляхом заправляння паливом у мережі АЗС.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем у повному обсязі виконано прийняті на себе зобов`язання із своєчасної та повної оплати за товар, який мав бути використаний позивачем шляхом обміну у мережах АЗС оплачених талонів.

Згідно підписаного сторонами акту звіряння палива станом на 01.03.2021 р., залишок невикористаного палива становить: 990 л дизельного палива на суму 22 077,00 грн.; 280 л бензину А-92 на суму 5 908,00 грн. Вказаний акт звіряння палива станом на 01.03.2021 р. підписаний повноважними представниками сторін, підписи засвідчені печатками юридичних осіб та долучений позивачем до матеріалів справи.

Водночас, як зазначено позивачем, підтверджується матеріалами справи, не спростовано відповідачем, останнім не передано позивачу замовлений та оплачений товар на загальну суму 27 985,00 грн.

Відповідач доказів належного виконання зобов`язань за договором про закупівлю товарів № 18/02/01 від 18.02.2020 р. не подав.

Суд звертає увагу, що із листування сторін вбачається, що відповідач не заперечив факту неналежного виконання своїх зобов`язань перед позивачем. Крім того, інших доказів, ніж ті, що є в матеріалах справи, які б спростовували зазначені позивачем обставини, відповідач за час даного судового провадження не подав.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України, ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 Цивільного кодексу України).

Згідно ч. 2 ст. 693 ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Щодо тверджень відповідача стосовно відсутності доказів неможливості позивачем використати талони (паливні картки), то такі спростовуються наявними в матеріалах відповідями самого відповідача на претензії позивача.

Як передбачено ст. 79 Господарського процесуального кодексу України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно з позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 11.09.2020 року у справі № 910/16505/19, тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були. Стандарт доказування "вірогідності доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Аналізуючи твердження та подані на їх підтвердження докази позивачем і ненадання жодних доказів на спростування позиції позивача відповідачем, керуючись наведеним критерієм доказування, суд доходить висновку, що зазначені вище докази, надані позивачем, відповідають критеріям належності та вірогідності, тому вважаються такими, що підтверджують обставини щодо неможливості фактичного отримання позивачем товару, придбаного у відповідача у формі паливних карток, вартістю 27 985,00 грн.

Відтак, обставину неможливості реалізувати паливні картки, придбані у відповідача, суд визнає доведеною. Встановлена поведінка відповідача не відповідає умовам зобов`язань, що виникли між сторонами, адже, здійснюючи повну оплату товару палива при придбанні карток, сторона (позивач) розраховує на відпуск відповідного пального у відповідних АЗС у спосіб пред`явлення паливних карток, обов`язок забезпечення здійснення якого покладається на відповідача.

Таким чином, неможливість використання талонів у повній кількості доводить не виконання відповідачем зобов`язання з поставки товарів у обсязі та в кількості, погодженій сторонами у договорі про закупівлю товарів № 18/02/01 від 18.02.2020 р.

За таких обставин, суд дійшов висновку про прострочення виконання зобов`язання боржником, що в свою чергу є підставою для стягнення з відповідача суми сплачених позивачем коштів в сумі 27 985,00 грн.

Станом на момент розгляду справи, заборгованість відповідача перед позивачем в розмірі 27 985,00 грн. не погашена, доказів протилежного суду не надано.

Станом на момент прийняття рішення у справі, у матеріалах справи відсутні та відповідачем суду не подані докази, які б спростували позовні вимоги або свідчили про добровільне погашення відповідачем боргу в сумі 27 985,00 грн.

У суду відсутні докази визнання договору про закупівлю товарів № 18/02/01 від 18.02.2020 р. недійсним чи неукладеним.

Відповідач не надав суду належних та допустимих доказів про наявність інших обставин ніж ті, які досліджені в ході судового розгляду.

Враховуючи те, що позивачем подано суду достатньо доказів на обгрунтування позовних вимог, а відповідачем не подано жодних доказів, які б спростовували позовні вимоги або свідчили про добровільне їх погашення, позовні вимоги є такими, що підлягають до задоволення в заявленій сумі, а саме в сумі 27 985,00 грн.

Відповідно до вимог ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, враховуючи зазначене, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, суд дійшов висновку, що сума основної заборгованості відповідача перед позивачем в розмірі 27 985,00 грн. є обґрунтованою і підлягає стягненню з відповідача на час ухвалення рішення у даній справі.

У зв`язку з викладеним, враховуючи вищенаведені положення норм чинного законодавства України, приймаючи до уваги встановлені фактичні обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними належними, допустимими, достовірними, вірогідними доказами, не спростовані відповідачем і таким чином позовні вимоги підлягають до задоволення повністю.

Судові витрати.

Представником позивача при зверненні до суду з даним позовом, сплачено судовий збір в розмірі 2 270,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1986 від 18.05.2021 р. на суму 2 270,00 грн.

Судовий збір в розмірі 2 270,00 грн., відповідно до ст. 129 ГПК України, покладається на відповідача, так як спір виник з його вини і ним не погашено суму заборгованості на час ухвалення рішення у справі.

Докази про сплату учасниками справи інших судових витрат чи докази судових витрат, які сторона має сплатити у зв`язку з розглядом даної справи, суду не надано, і такі в матеріалах справи відсутні.

Керуючись ст. ст. 2, 13, 43, 46, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 123, 129, ч. 1, ч. 3 ст. 202, ч. 3 ст. 222, ст.ст. 236-241, 327 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Кондор Логістик (79044, м. Львів, вул. Єфремова, буд. 84, кв. 1Б; код ЄДРПОУ № 39046990) на користь позивача: Комунального підприємства Полігон Володимир-Волинської міської ради (44700, Волинська область, м. Володимир-Волинський, вул. В. Великого, 3; код ЄДРПОУ №32598072) 27 985,00 грн. основної заборгованості та 2 270,00 грн. понесених витрат на сплату судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили відповідно до ст. 327 ГПК України.

4. Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду в порядку і строки, передбачені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст рішення складено 29.09.2021 р.

Суддя О.З. Долінська