Господарський суд
Житомирської області
________________________________________________________________________
_______________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" вересня 2021 р. Справа № 906/778/21

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Тимошенка О.М.

секретар судового засідання: Шмойлова Л.А.

за участю представників сторін:

від позивача: Аврамчук А.П. (довіреність №18-0009/49994 від 13.06.16)

від відповідача: Корнійчук О.М. (довіреність від 19.08.21)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Національного банку України

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Малин Енергоінвест"

про стягнення 1924436,26 грн.

Позивачем пред`явлено позов про стягнення на його користь з відповідача 1924436,26грн., з яких: 1826897,39грн. боргу за надані послуги по договору №ф/20-81-77 від 11.03.20; 58108,87грн. пені; 11766,94грн. 3% річних; 27663,06грн. інфляційних.

13.09.21 представник відповідача у судовому засіданні подав клопотання про зменшення розміру пені, 3% річних та інфляційних посилаючись на арешт приватним виконавцем майна та коштів у всіх відкритих банківських рахунках відповідача (а.с.46).

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві. Заявив, що відповдіч відзив не надав, отже фактично визнав позов. Зазначив, що помилково направив відповідачу та до суду інші акти, тоді як має підписані відповідачем акти за спірні місяці.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав з тих підстав, що Акти надання послуг, які подані до суду, не підписані відповідачем, тому вони не є доказом надання послуг.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

29.01.2021 між Національним банком України (Позивач/Виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Малин Енергоінвест" (Відповідач/ Замовник) укладено договір №21-81-18 про надання послуг (а.с.10).

Відповідно до пункту 1.1 договору Виконавець зобов`язується надавати послуги каналізаційні (90420000-7 за ДК 021:2015), а саме приймання і очищення стічних вод Замовника на очисних спорудах Виконавця за адресою вул. Чорновола, 44а, м. Малин, в об`ємі (орієнтовно) 1500 тис. м3 протягом дії цього договору, а Замовник зобов`язується оплатити надані йому послуги на умовах, передбачених цим договором.

Відповідно до пункту 5.1 договору розрахунковим періодом є календарний місяць.

Відповідно до пункту 6.1 договору розрахунки по договору здійснюються або шляхом перерахування коштів згідно рахунку виконавця протягом п`яти банківських днів після його отримання, або зарахуванням зустрічних однорідних вимог, що виникають між Сторонами, та оформляються відповідним Актом, що підписується уповноваженими особами обох Сторін.

Позивач посилається на те, що на виконання умов договору, протягом січня-березня 2021 року, Виконавець надав Замовнику послуги у кількості 265302, 0 м3 на загальну суму 4 313 810, 52 грн з ПДВ.

Однак, станом на 01.07.2021 заборгованість Замовника перед Виконавцем за оплату, наданих за договором послуг, складає 1826897,39 грн., з яких:

-за січень 2021 - 25 390, 02 грн;

-за лютий 2021 - 526 492, 51 грн;

-за березень 2021 - 1 275 014, 86 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Приписами ст. 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Як передбачено умовами п.6.1 договору, позивач направляв відповідачу для оплати наданих послуг по договору №21-81-18 рахунки № від 31.01.21 на суму 1680779,94грн., № від 28.02.21 на суму 1251109,44грн., № від 31.03.21 на суму 1381921,14грн. (а.с.17-19).

В якості доказів виконання умов договору позивач подав до суду акти про кількість наданих послуг за січень - березень 2021 року, в яких відображена кількість стічних вод (а.с.14-16). Однак вказані акти не підписані з боку відповідача, тому не можуть підтверджувати факт надання послуг за договором.

Разом з тим 01.03.21 та 01.04.21 сторони підписали Акти №1 та №2 про зарахування зустрічних однорідних вимог. Акти містять посилання на договір №21-81-18 від 29.01.2021 та вказують на заборгованість відповідача перед позивачем за цим договором за січень 2021 року - 25390,02грн., за лютий 2021 року - 526492,51грн., за березень 2021 року - 1275014,86грн. (а.с.20, 21).

Суд вважає вказані акти належним доказом позовних вимог.

Відповідач контррозрахунку суми боргу не надав.

Таким чином, суд вважає позовні вимоги позивача в частині стягнення основного боргу в сумі 1826897,39 грн. обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

За несвоєчасне виконання грошових зобов`язань, позивач на підставі п.7.3 договору просить стягнути з відповідача пеню, що згідно розрахунку позивача становить 58108,87 грн. (а.с.6).

За нормами статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до пункту 7.3 договору Виконавець має право нараховувати у разі несвоєчасного внесення Замовником плати за надані послуги пеню у розмірі облікової ставки Національного банку України від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

Суд, перевіривши розрахунок пені, вважає його правильним, тому вимога про стягнення пені підлягає задоволенню в заявленому розмірі.

Відповідно до ст. ст.625 ч.2 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми, розмір яких згідно розрахунку позивача становить: 27663,06грн. інфляційних та 11766,94 грн. 3% річних .

Суд, перевіривши наданий позивачем розрахунок інфляційних і 3% річних приходить до висновку, що він складений правильно і тому задовольняє позов у цій частині в заявленому розмірі.

За ст.ст.627,629 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У відповідності до статей 525, 526 Цивільного кодексу України, 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідач відзиву на позов та докази сплати боргу не надав, однак подав клопотання про зменшення розміру пені, 3% річних та інфляційних посилаючись на те, що приватним виконавцем накладено арешт на рахунки та на все майно відповідача на підставі наказу суду, на підтвердження чого надав Постанови приватного виконавця від 05.07.21.

Стаття 233 ГК України передбачає зменшення розміру штрафних санкцій. У разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Суд вважає, що факт існування заборгованості за виконавчими документами та арешт майна та коштів відповідача не є підставою для зменшення санкцій.

Відповідно до ст. ст. 13,73,74,77 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи викладене, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги обгрунтовані, заявлені у відповідності до вимог чинного законодавства, підтверджуються матеріалами справи і підлягають задоволенню.

Судовий збір відповідно до ст. 129 ГПК України покладається судом на відповідача.

Керуючись статтями 129, 236 ,237, 238 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Малин Енергоінвест" (11601, Житомирська область, м.Малин, вул.Українських повстанців,25А; код 37555721) на користь Національного банку України (01008, м.Київ, вул.Інститутська, 9; код 00032106) :

- 1 826 897,39 грн. основного боргу;

- 58 1087,87 грн. пені;

- 11766,94 грн. річних;

- 27663,06 грн. інфляційних;

- 28 866,54 грн. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 24.09.21

Суддя Тимошенко О. М.

Віддрукувати:

1 - в справу

2,3 - сторонам (рек. з повідом.)