Господарський суд
Житомирської області
______________________________________________________________________
_____________________________________________________________________________
УХВАЛА

"16" вересня 2021 р. Справа № 906/1500/20.

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Вельмакіної Т.М.,

розглядаючи матеріали скарги ТОВ "Малин Енергоінвест" на дії та рішення приватного виконавця у справі

за позовом: Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія " Нафтогаз України"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Малин Енергоінвест"

про стягнення 1286974,79 грн

за участю представників сторін:

від стягувача: Конопліцький І.В. - адвокат (довіреність №14-190 від 26.10.2020);

від боржника (скаржника): Корнійчук О.М. - адвокат (довіреність від 19.08.2021),

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду від 02.03.2021 у справі №906/1500/20, залишеним без змін постановою Північно-Західного апеляційного господарського суду від 19.05.2021, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Малин Енергоінвест" на користь Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" 1090000,00 грн основного боргу; 53264,46 грн пені; 53868,43 грн 3% річних; 36577,45 грн. інфляційних; 19304,62 грн судового збору.

На виконання вказаного рішення 06.04.2021 судом видано наказ №906/1500/20.

06.09.2021 на адресу суду від ТОВ "Малин Енергоінвест" надійшла скарга на дії та рішення приватного виконавця, в якій боржник просить зняти арешт з наступних рахунків, арештованих на підставі постанови Приватного виконавця Байрамова Т.Р. від 05.07.2021:

UА7435331; UА7435332;

UА7435316;UА7435334;

UА7435323;UА7435340;

UА7435327;UА7435333;

UА7435336;UА7435335;

UА7435320;UА7435330;

UА7435318;UА7435303;

UА7435344;UА7435346;

UА7435345;UА7435343;

UА7435301;UА7435324;

UА7435313;UА7435302;

UА7435347;UА7435325;

UА7435314;UА7435348;

UА7435337;UА7435326;

UА7435315;UА7435304;

UА7435350;UА7435349;

UА7435338;UА7435305;

UА7435340;UА7435339;

UА7435328;UА7435317;

UА7435306;UА7435341;

UА7435329;UА7435310;

UА7435309;UА7435329;

UА7435322;UА7435311;

UА7435312;UА7435321;

UА7435308;UА7435342;

UА7435307;UА7435342;

UА7435319.

Згідно бази даних автоматизованої системи "Діловодства спеціалізованого суду", справа №906/1500/20 перебувала в провадженні судді Сікорської Н.А., яка згідно табеля обліку робочого часу з 02.09.2021 по 17.09.2021 перебуває у відпустці.

Відповідно до вимог п.19.4 ч.1 Розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК України, керуючись п.2.3.47. Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України в редакції від 15.09.2019 та п.5.2 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду, затверджених зборами суддів від 20.04.2016 (із змінами), здійснено повторний автоматизований розподіл скарги на дії приватного виконавця у справі №906/1500/20, в результаті якого вказану заяву передано для розгляду судді Вельмакіній Т.М.

Ухвалою від 07.09.2021 скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Малин Енергоінвест" на дії та рішення приватного виконавця прийнято до розгляду, судове засідання для розгляду скарги призначено на 16.09.2021.

13.09.2021 до суду від стягувача надійшов відзив №39/36079-21 від 13.09.2021 (а.с.151-154), згідно якого останній звертає увагу на пропуск скаржником строку звернення зі скаргою, оскільки вважає, що боржник, зважаючи на отримання 08.07.2021 листа від приватного виконавця із постановою про відкриття виконавчого провадження разом з ідентифікатором доступу до виконавчого провадження, мав змогу ознайомитися із матеріалами, а також йому мало бути відомо про існування постанови від 05.07.2021 про арешт коштів на рахунках. Також звернув увагу суду на те, що боржник не скористався своїми процесуальними правами та не заявив клопотання про поновлення строку на оскарження постанови про арешт коштів від 05.07.2021. За вказаних обставин, стягувач вважає, що подана боржником скарга має бути залишена судом без розгляду. Крім того, зсилаючись на ст. 129-1 Конституції України, ст. 18 ГПК України, ч. 2 ст. 13 ЗУ "Про судоустрій і статус суддів", ст. 1, ч.1 ст.5, п. 7 ч. 3 чт. 18, ст. 34, 48, 52, 56, 59 "ЗУ "Про виконавче провадження", вказав, що виконуючи рішення суду, виконавець самостійно може зняти арешт з коштів на рахунках боржника в банківських установах, у разі отримання документального підтвердження того, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

16.09.2021 електронною поштою від приватного виконавця Байрамова Т.Р. надійшов відзив з матеріалами виконавчого провадження (а.с.158-215). Згідно поданого відзиву, приватний виконавець вказує, що наведені у скарзі рахунки не є рахунками із спеціальним режимом використання, на які законом заборонено накладати арешт. Звернув увагу на пропуск скаржником строку звернення зі скаргою.

Суд враховує, що звертаючись зі скаргою на дії приватного виконавця, скаржник вказує, що:

- про відкриття виконавчого провадження №6597579 йому стало відомо після арешту банківських рахунків, однак жодної постанови Приватного виконавця боржник не отримував до того моменту;

- 06.07.2021 адвокатом боржника було направлено адвокатський запит до приватного виконавця щодо надання всіх документів по вказаному виконавчому провадженню;

- 08.07.2021 адвокатом боржника, на електронну пошту, було отримано лист від 07.07.2021 Приватного виконавця з постановою від 05.07.2021 про відкриття виконавчого провадження. У вказаній постанові від 05.07.2021 було зазначено ідентифікатор доступу: 5439Е5В7Б99Е;

- 21.07.2021 звернувся до господарського суду зі скаргою на дії приватного виконавця Байрамова Т.Р. з посиланням на те, що виконавчий округ Байрамова Т.Р. не поширюється на боржника, а також те, що боржник є підприємством комунальної форми власності, тобто таким, стягнення з якого не може вчиняти приватний виконавець;

- 25.08.2021 Господарський суд Житомирської області прийняв рішення про відмову у задоволенні такої скарги, посилаючись на судову практику Верховного суду України.

З огляду на викладене, боржник вважає, що датою, коли він дізнався про порушення свого права є 25.08.2021, адже до дня винесення рішення судом, боржник не міг вчиняти інших дій, подавати скарги, оскільки не знав правову позицію суду до дій приватного виконавця. Відтак, скаржник вважає, що останнім днем для можливого оскарження постанови про арешт коштів боржника від 05.07.2021 є 03.09.2021.

Заявляючи вимогу зняти арешт з рахунків, арештованих на підставі постанови приватного виконавця Байрасова Т.Р. від 05.07.2021, боржник вказує, що такі рахунки були відкриті виключно для отримання коштів боржником від споживачів послуг з управління багатоквартирними будинками, управителем в яких, згідно протоколу загальних зборів, обрано боржника. Тобто, як вказує скаржник, приватним виконавцем накладений арешт на рахунки, що належать співвласникам будинків, управління якими здійснює ТОВ "Малин Енергоінвест", тобто, кошти не належать скаржнику. Вказане скаржник підтверджує Договором №7/1 від 25.10.2017 про надання послуг з управління будинком, укладеного між ТОВ "Малиненергоінвест", як Управителем, і співвласниками багатоквартирного будинку за адресою: м. Малин, вул. Чорновола, 40 (а.с. 9-13, т.4) та копіями витягів з реєстру та виписками АТ "Укрсиббанк" (а.с .20-105, т.4).

Також скаржник стверджує, що кошти з вищевказаних рахунків, які є власністю співвласників будинків, використовуються виключно за цільовим призначенням. Зауважив, що ціна послуг на управління багатоквартирним будинком включає винагороду управителя, котра в свою чергу є складовою та джерелом виплат заробітної плати працівників боржника. Тому на даний час боржник позбавлений можливості надавати належним чином послуги з управління багатоквартирними будинками, а це в свою чергу включає звичайне прибирання прилеглих територій, дезинфекцію східцевих клітин, перил сходів, дверей, виплати заробітної плати працівникам, на яких покладено такі обов`язки, інших заходів під час виконання таких послуг, які вкрай важливі під час СОVID-19.

Обґрунтовуючи вимоги скарги, боржник зсилається на п. 2 ч. 2 ст. 5, ст. 24 ЗУ "Про виконавче провадження", ч. 2 ст. 25 ЗУ "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів", пп. "а" ч. 1 ст. 341 ГПК України.

В судовому засіданні 16.09.2021 представник скаржника вимоги скарги підтримав. Вважає, що ним не пропущено строк звернення з даною скаргою, оскільки про порушення свого права боржник дізнався з ухвали господарського суду Житомирської області від 25.08.2021, про що зазначив у поданій скарзі.

Представник стягувача просив суд залишити скаргу без розгляду, у зв`язку із пропуском скаржником строку звернення з нею до суду.

Приватний виконавець Байрамов Т.Р. в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Враховуючи наведене у скарзі обґрунтування підстав скарги, заявлену згідно скарги вимогу про зняття арешту з коштів на рахунках, а також надані в судовому засіданні пояснення представника боржника, враховуючи приписи ч.1 ст. 59 ЗУ "Про виконавче провадження", суд уточнив у представника боржника обсяг його повноважень, з урахуванням укладеного стягувачем договору та чиї інтереси він представляє за поданою скаргою.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 ЗУ № 1404-VIII, особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Однак, враховуючи, що в даній справі ТОВ "Малин Енергоінвест" звернулося зі скаргою в межах виконавчого провадження №6597579, у якому ТОВ виступає як боржник з примусового виконання рішення суду від 02.03.2021 у справі №906/1500/20, суд встановив, що приписи вищевказаної статті при розгляді скарги застосуванню не підлягають.

Суд також встановив, що:

- на виконання рішення суду від 02.03.2021 у справі №906/1500/20 видано наказ від 06.04.2021 (т.1, а.с.262);

- на підставі вказаного наказу та заяви стягувача про примусове виконання рішення, приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Байрамовим Талятом Рефатовичем 05.07.2021 відкрито виконавче провадження №65975579 (т.3, а.с.135-160);

- 05.07.2021 приватним виконавцем винесено постанови про арешт майна боржника, розшук майна боржника, про стягнення з боржника основної суми винагороди, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження (т.3, а.с.162-173).

- постановою від 05.07.2021 накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику ТОВ "Малин Енергоінвест", в межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 1379016,45 грн (а.с .6,7, т.4).

Матеріалами справи також підтверджено, що боржник 21.07.2021 звернувся до господарського суду зі скаргою на дії приватного виконавця Байрамова Т.Р. з посиланням на те, що виконавчий округ Байрамова Т.Р. не поширюється на боржника, а також те, що боржник є підприємством комунальної форми власності, тобто таким, стягнення з якого не може вчиняти приватний виконавець.

При цьому, згідно поданої скарги, боржник просив визнати протиправними дії приватного виконавця Байрамова Т.Р. з прийняття до примусового виконання наказу господарського суду Житомирської області від 06.04.2021 №906/1500/20; визнати протиправними та скасувати постанови приватного виконавця від 05.07.2021, зокрема і про арешт коштів боржника.

Тобто, станом на дату звернення до суду зі скаргою від 16.07.2021, боржник був обізнаний про винесення приватним виконавцем постанови про арешт коштів боржника від 05.07.2021, тому не був позбавлений права та можливості зазначити вказані у даній скарзі обставини, як окремі підстави в обґрунтування скарги від 16.07.2021 в частині скасування постанов.

За вказаного, зсилання скаржника на рішення Господарського суду Житомирської області від 25.08.2021, як на підставу для здійснення відліку строку звернення до суду зі скаргою на дії приватного виконавця, не розцінюються судом як обґрунтовані, оскільки оскарження дій приватного виконавця в цілому не є перешкодою для одночасного зазначення додаткових підстав їх протиправності.

Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд (стаття 129-1 Конституції України).

Відповідно до частини другої статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Положеннями ч. 1 статті 18 ГПК України також визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

За змістом статей 1, 5 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VII (далі - ЗУ № 1404-VII), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких установлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Судове рішення за своєю суттю охороняє права, свободи та законні інтереси фізичних та юридичних осіб, а виконання судового рішення є завершальною стадією судового провадження, яким досягається кінцева мета правосуддя - захист інтересів фізичних та юридичних осіб і реальне поновлення їхніх порушених прав.

Гарантією прав фізичних і юридичних осіб у виконавчому провадженні є можливість оскарження дій або бездіяльності виконавців та посадових осіб органів державної виконавчої служби.

Відповідно до ст.339 Господарського процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Згідно ст.341 Господарського процесуального кодексу України скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Частиною 5 ст.74 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Рішення виконавця про відкладення проведення виконавчих дій може бути оскаржене протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2019 у справі № 920/149/18, під час оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС або приватного виконавця, на виконанні яких перебуває виконавчий документ господарського суду, слід дотримуватися відповідних положень ГПК України, вміщених у розділі VI "Судовий контроль за виконанням судових рішень", зокрема щодо права на звернення зі скаргою у строк десять календарних днів, визначений пунктом "а" частини першої статті 341 цього Кодексу.

Враховуючи вищевказане, суд вважає помилковими твердження скаржника про те, що строк розгляду скарги необхідно обчислювати з 25.08.2021, оскільки, як зазначає сам боржник, 08.07.2021 його адвокатом було отримано постанову про відкриття провадження у справі з ідентифікатором доступу до виконавчого провадження. Про обізнаність боржника з постановою про арешт коштів боржника свідчить скарга на дії та рішення приватного виконавця від 16.07.2021(а.с. 3-7, т.3).

Отже, станом на час подання даної скарги на дії та рішення приватного виконавця (06.09.2021), скаржником пропущено встановлений ст. 341 ГПК України, строк.

Заяв про поновлення строку для подання скарги на дії та рішення приватного виконавця стягувачем до суду не подано.

Відповідно до ст. 118 ГПК України, право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи вищевикладене, оскільки скаргу на дії та рішення приватного виконавця подано Товариством з обмеженою відповідальністю "Малин Енергоінвест" після закінчення встановленого п. "а" ч. 1 ст. 341 ГПК України процесуального строку, вказана скарга підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись статтями 118, 119, 341, 233-235 ГПК України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Залишити скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Малин Енергоінвест" на дії та рішення приватного виконавця від 31.01.2021 без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена.

Повний текс ухвали складено 21.09.2021

Суддя Вельмакіна Т.М.

1- у справу;

2,3 - сторонам (рек.);

4 - державному виконавцю (рек.)