УХВАЛА

м. Київ

27.09.2021Справа № 910/15230/21

Суддя Борисенко І.І., розглянувши

позовну заяву ОСОБА_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРИНЦИП АЙ ТІ" Шевченківської районної в місті Києві державної адміністраціі (відділ з питань державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців)

про про визнання недійсним рішення, скасування державної реєстрації

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява позивача до відповідачів з наступними вимогами:

визнати недійсним Рішення єдиного учасника ТОВ «ПРИНЦИП АЙ ТІ» від 16.12.2019 (ідентифікаційний код 39911753) в цілому;

скасувати державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осію, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРИНЦИП АЙ ТІ» (ідентифікаційний код 39911753), внесених приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лігун А.І. під реєстраційним номером 5065814 від 10.01.2020.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов до висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви, зважаючи на наступне.

Відповідно до п.1 ч. 5 ст. 174 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи, якщо заяву подано особою, яка не має процесуальної дієзднатості, не підписано, або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою посадове становище якої не встановлено.

Відповідно до частини першої статті 56 ГПК України Сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Відповідно до частини першої статті 58 ГПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Згідно із частиною четвертою статті 60 ГПК України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданими відповідно до Закону України від 5 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI).

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 20 Закону № 5076-VI під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема: представляти і захищати права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб у суді, органах державної влади та органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності, громадських об`єднаннях, перед громадянами, посадовими і службовими особами, до повноважень яких належить вирішення відповідних питань в Україні та за її межами.

Таким чином, судові органи чітко відокремлені від інших органів державної влади.

Згідно з підпунктом 15.4 пункту 15 Положення про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 17 грудня 2012 року № 36, ордер має містити назву органу, у якому надається правова допомога адвокатом, із зазначенням за необхідності виду адвокатської діяльності відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що законодавець чітко відокремив судові органи як такі, що повинні бути окремо зазначені в ордері на надання правової допомоги, зокрема в графі «Назва органу, в якому надається правова допомога».

Отже, в ордері на надання правової допомоги має бути зазначено не абстрактний орган державної влади, а конкретна назва такого органу, зокрема суду.

Судом встановлено, що позовна заява підписана адвокатом - Кароєвим Андрієм Володимировичем. На підтвердження повноважень адвоката Кароєва А.В. щодо представництва інтересів ОСОБА_1 додано оригінал Ордера Серія ВН №138326.

У наданому до позовної заяви ордері зазначено: «у всіх судових інстанціях України всіх рівнів».

Ураховуючи наведене, Господарський суд міста Києва дійшов висновку, що позивачем до позовної заяви не додано документу, який підтверджує повноваження адвоката Карова А.В. на представництво інтересів ОСОБА_1 в Господарському суді міста Києва, такого як довіреність або ордер, виданий відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

Аналогічна правова позиція визначена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 05.06.2019 по справі №9901/847/18 та Верховним Судом у постановах від 11.12.2019 по справі № 345/2054/18, від 21.04.2020 у справі №910/10156/17.

При цьому суддею враховано позицію Верховного Суду, зазначену в постанові від 17 серпня 2020 року по справі № 911/2636/19, в якій зазначено, що на сьогодні існує дві постанови, в яких Велика Палата Верховного Суду сформулювала висновок, що в разі надання адвокатом правової допомоги в суді в ордері має бути зазначено не абстрактний орган державної влади, а конкретна назва такого органу, зокрема суду. При цьому, Велика Палата Верховного Суду не визнає ордер документом, що посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги, якщо в графі "Назва органу, в якому надається правова допомога" зазначено, що адвокат надає правову допомогу: 1) в органах державної влади та органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності і підпорядкування (справа № 990/847/18), 2) у всіх органах, установах, організаціях та підприємствах, а також судах у всіх без винятку справах (справа № 9901/939/18). Крім того, вказано, що Велика Палата Верховного Суду не відступала від висновку, викладеного у постанові від 03.07.2019 у справі № 9901/939/18. Також, зазначено, що правова позиція, що сформульована Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 14.11.2019 у справі № 910/1669/19, не застосовується у цій справі, оскільки в ній суд не посилався на постанову Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 9901/939/18, висновки якої враховуються при перегляді цієї справи. Верховним Судом вказано, що визначення підстави для повернення апеляційної скарги - відсутність в ордері назви конкретного суду є правильним.

Суд звертає увагу, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З огляду на викладене, суддя приходить до висновку про наявність правових підстав, визначених п.1 ч. 5 ст. 174 ГПК України для повернення позовної заяви.

При цьому слід зазначити, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом, що передбачено ч. 8 ст. 174 ГПК України.

На підставі викладеного та керуючись п.1 ч. 5 ст. 174 ГПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

1. Позовну заяву повернути позивачу.

2. Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до господарського суду в порядку, встановленому законом, та з дотриманням вимог процесуального законодавства, наведених в ухвалі суду.

3. Копію ухвали разом з позовною заявою і доданими до неї документами надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Суддя І.І. Борисенко