ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2021 року Справа № 925/803/21

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Васяновича А.В.,

секретар судового засідання Пріхно Л.А.,

за участі представників сторін:

від позивача Білобров І.О. адвокат,

від відповідача представник не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Термінал-МК,

м. Кременчук, Полтавської області

до товариства з обмеженою відповідальністю ГЛАВШЛЯХБУД,

м. Черкаси

про стягнення 688 762 грн. 67 коп.,

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Черкаської області з позовом звернулося товариство з обмеженою відповідальністю Термінал-МК до товариства з обмеженою відповідальністю ГЛАВШЛЯХБУД про стягнення з відповідача 688 762 грн. 67 коп. заборгованості, а саме: 578 776 грн. 62 коп. основного боргу, 39 110 грн. 64 коп. пені, 12 368 грн. 06 коп. 3% річних, 58 507 грн. 35 коп. інфляційних втрат, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки нафтопродуктів №332-06/10/20 від 06 жовтня 2020 року.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 23 червня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 10 год. 00 хв. 20 липня 2021 року.

В судовому засіданні, яке відбулося 20 липня 2021 року суд відклав розгляд справи в підготовчому засіданні на 10 год. 00 хв. 10 серпня 2021 року.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 10 серпня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Розгляд справи по суті призначено на 30 вересня 2021 року.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд позов задовольнити повністю.

Відповідач відзиву суду не надав, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч.3 ст.120 ГПК України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Копії ухвал суду від 23 червня 2021 року, від 20 липня 2021 року та від 10 серпня 2021 року відповідачу було направлено за адресою вказаною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: вул. Смілянська,44/1, оф. 411, м. Черкаси, 18000.

Однак копія ухвали суду від 10 серпня 2021 року повернулися до суду 19 серпня 2021 року, у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою.

Згідно п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Таким чином вважається, що відповідач отримав ухвалу суду від 10 серпня 2021 року 18 серпня 2021 року (день проставлення у поштовому повідомленні відповідної відмітки).

Оскільки відповідач не був позбавлений права надати суду відзив на позов, а також необхідні докази, що обґрунтовують свої заперечення по суті позовних вимог, про дату, час та місце проведення судового засідання сторони повідомлені належним чином, та оскільки явка учасників судового провадження в судове засідання обов`язковою не визнавалась, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами в порядку ч. 9 ст. 165 ГПК України.

В судовому засіданні, яке відбулося 30 вересня 2021 року згідно ч. 1 ст. 240 ГПК України було оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення зі справи №925/803/21.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково, виходячи з наступного:

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач в обґрунтування своїх вимог зазначав, що на підставі договору поставки нафтопродуктів №332-06/10/20 від 06 жовтня 2020 року передав відповідачу товар на умовах визначених цим договором, проте зобов`язання щодо оплати придбаного товару відповідач не виконав повністю, у зв`язку з чим позивач просив суд стягнути з відповідача 578 776 грн. 62 коп. боргу.

Також позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України 12 368 грн. 06 коп. 3% річних та 58 507 грн. 35 коп. інфляційних втрат.

Крім того з урахуванням вимог п. 7.4. договору позивач просить стягнути з відповідача 39 110 грн. 64 коп. пені.

З матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що 06 жовтня 2020 року між товариством з обмеженою відповідальністю Термінал-МК (постачальник) та товариством з обмеженою відповідальністю ГЛАВШЛЯХБУД (покупець) було укладено договір поставки нафтопродуктів №332-06/10/20.

Відповідно до п. 1.1. вищевказаного договору постачальник зобов`язався передати у власність покупця (поставити), а покупець в порядку та на умовах, визначених цим договором, зобов`язався прийняти у свою власність й оплатити нафтопродукти (надалі - товар), у відповідності до умов договору та додаткових угод до нього.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 ЦК України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно зі статтею 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Згідно п. 1.2. договору поставка товару відбувається на підставі додаткових угод до цього договору, які підписуються повноваженими представниками сторін і скріплюються печатками сторін та є невід`ємною частиною цього договору, в яких сторонами узгоджується ціна та загальна вартість, кількість, асортимент, умови поставки, терміни відправлення, терміни поставки та оплати товару й інші умови поставки.

29, 31 жовтня, 03 та 07 листопада 2020 року між сторонами було укладено додаткові угоди за №№7-11 до договору поставки, умовами яких сторони визначили кількість, асортимент та ціну товару, який повинен поставити позивач.

Позивач свої зобов`язання за договором (з урахуванням наведених вище додаткових угод) виконав повністю та поставив відповідачу бітум дорожній марки 70/100 на загальну суму 1 852 541 грн. 26 коп., що підтверджується копіями видаткових накладних:

- №3971 від 29 жовтня 2020 року на суму 375 784 грн. 38 коп.;

- №3972 від 29 жовтня 2020 року на суму 380 980 грн. 26 коп.;

- №4013 від 31 жовтня 2020 року на суму 367 226 грн. 46 коп.;

- №4105 від 03 листопада 2020 року на суму 375 623 грн. 90 коп.;

- №4188 від 07 листопада 2020 року на суму 352 926 грн. 26 коп.

Водночас відповідач свій обов`язок щодо оплати вартості прийнятого товару виконав частково.

Всього відповідачем було сплачено позивачу 1 273 764 грн. 64 коп.

Позивач просить суд стягнути з відповідача 578 776 грн. 62 коп. основного боргу за поставлений товар.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Пунктом 1.6. додаткових угод №№ 7, 8, 9 сторонами було визначено умови оплати: шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок продавця на умовах оплати: по факту поставки з моменту отримання товару покупцем (у т.ч. транспортні послуги).

Додатковою угодою №10 визначено умови оплати поставленого товару: відстрочка платежу 3 календарних дня з моменту отримання товару покупцем (у т.ч. транспортні послуги), а додатковою угодою №11 надано відстрочку щодо оплати товару 7 календарних днів.

Таким чином з урахуванням умов п. 1.6. додаткових угод відповідач повинен був розрахуватися з позивачем за поставлений товар 29 та 31 жовтня 2020 року в день поставки товару.

За поставлений позивачем товар 03 листопада 2020 року 06 листопада 2020 року, а за поставлений товар 07 листопада 2020 року 14 листопада 2020 року.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно зі ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідачем всупереч ч. 1 ст. 74, ст. ст. 76, 77 ГПК України не було доведено факту своєчасного здійснення, на підставі умов договору поставки, розрахунку з позивачем за поставлений товар в повному обсязі.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Таким чином з відповідача підлягає стягненню 578 776 грн. 62 коп. боргу за поставлений товар.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 625 ЦК України позивачем заявлено вимогу про стягнення 12 368 грн. 06 коп. 3% річних та 58 507 грн. 35 коп. інфляційних втрат (розрахунок міститься в матеріалах справи (а.с.6-11)).

Здійснивши перевірку правильності нарахування інфляційних та річних за допомогою калькулятора підрахунку заборгованості та штрафних санкцій ЛЗ ПІДПРИЄМСТВО 9.5.3. судом встановлено, що розмір інфляційних та річних нараховано в меншому розмірі, однак позивач самостійно визначив зміст своїх вимог, а тому позов в цій частині також підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 та ст. 549 ЦК України виконання зобов`язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов`язання. Сплата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобов`язання (п. 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України).

Згідно п. 7.4. договору в разі не оплати, несвоєчасної або неповної оплати товару, покупець оплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період прострочки, від суми невиконаних обов`язків за кожен день прострочення платежу за весь період прострочки.

Позивачем на підставі п. 7.4. договору заявлено вимогу про стягнення з відповідача 39 110 грн. 64 коп. пені нарахованої за період з 15 грудня 2020 року по 15 червня 2021 року.

Проте, позивачем при нарахуванні пені не враховано вимоги ч. 6 ст. 232 ГК України, згідно якої нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

При цьому судом враховано, що п. 7.4. договору не містив умови нарахування пені понад строки, що встановлені ч. 6 ст. 232 ГК України.

Слід вказати, що нарахування пені за період з 15 грудня 2020 року по 29 грудня 2020 року здійснено вірно.

Водночас розмір пені нарахований на суму боргу 578 776 грн. 62 коп. (217 226 грн. 46 коп. (залишок боргу за товар поставлений 31 жовтня 2021 року) + 8 623 грн. 90 коп. (залишок боргу за товар поставлений 03 листопада 2020 року) + 352 926 грн. 26 коп. (борг за товар поставлений 07 листопада 2020 року)) за період з 30 грудня 2020 року по 01 травня 2021 року (30 квітня 2021 року закінчується шестимісячний строк нарахування пені за товар поставлений 31 жовтня 2020 року) складає 24 819 грн. 94 коп.;

розмір пені нарахований за період з 02 травня 2021 року по 07 травня 2021 року (06 травня 2021 року закінчується шестимісячний строк нарахування пені за товар поставлений 03 листопада 2020 року) на суму боргу 361 550 грн. 16 коп. (578 776 грн. 62 коп. - 217 226 грн. 46 коп.) складає 89 грн. 15 коп.;

розмір пені нарахований за період з 08 травня 2021 року по 15 травня 2021 року (14 травня 2021 року закінчується шестимісячний строк нарахування пені за товар поставлений 07 листопада 2020 року) на суму боргу 352 926 грн. 26 коп. (361 550 грн. 16 коп. - 8 623 грн. 90 коп.) складає 1 160 грн. 31 коп.

Всього за вищевказаний період розмір пені складає 29 069 грн. 40 коп.

Розмір пені нарахований позивачем за період з 15 грудня 2020 року по 29 грудня 2020 року складає 3 575 грн. 36 коп.

Таким чином, з урахуванням наведеного вище, з відповідача підлягає стягненню 32 644 грн. 76 коп. пені.

Судові витрати підлягають розподілу між сторонами відповідно до вимог ст. 129 ГПК України.

Позивач також просив суд стягнути з відповідача 10 331 грн. 44 коп. понесених витрат, пов`язаних з правничою допомогою.

Згідно ч. 2 ст. 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат враховується наступне:

розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Пунктом 5.1. договору про надання професійної правничої допомоги адвоката у господарській справі від 11 червня 2021 року №11-06/21 укладеного між позивачем та адвокатом Білобровим Ігорем Олександровичем визначено, що за правову допомогу, передбачену в п. 1.1. даного договору клієнт сплачує адвокату винагороду (гонорар) в розмірі 10 331 грн. 44 коп.

Факт надання правничих послуг підтверджується актом виконаних робіт від 14 червня 2021 року, в якому також наведено їх перелік.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем було сплачено адвокату Білоброву Ігорю Олександровичу 14 червня 2021 року 10 331 грн. 45 коп. витрат на професійну правничу допомогу, що підтверджується копією платіжного доручення №А42UA4656 від 14 червня 2021 року.

Згідно ч.ч. 4-6 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Від відповідача не надходило до суду клопотань про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката позивача, а тому вказані витрати підлягають розподілу між сторонами в порядку ч.4 ст.129 ГПК України.

З урахуванням розміру задоволених позовних вимог, з відповідача підлягає стягненню 10 234 грн. 32 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 129, 237, 238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю ГЛАВШЛЯХБУД, вул. Смілянська, 44/1, оф. 411, м. Черкаси, ідентифікаційний код 39699671 на користь товариства з обмеженою відповідальністю Термінал-МК, вул. Генерала Жадова, 10, оф. 1, м. Кременчук, Полтавської області, ідентифікаційний код 37748433 578 776 грн. 62 коп. основного боргу, 32 644 грн. 76 коп. пені, 12 368 грн. 06 коп. 3% річних, 58 507 грн. 35 коп. інфляційних втрат, 10 234 грн. 32 коп. судового збору та 10 234 грн. 32 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

3. В решті вимог в позові відмовити.

Видати відповідний наказ після набрання рішення законної сили.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строк визначені ст. 241 ГПК України.

Рішення суду може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в порядку та строки передбачені розділом ІV ГПК України.

Повне рішення складено 30 вересня 2021 року.

Суддя А.В.Васянович