ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

29 вересня 2021 року м. ХарківСправа № 922/3325/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Чистякової І.О.

за участю секретаря судового засідання Деркач П. О.

розглянувши заяву Вовчанського підприємства теплових мереж про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню (вх. №21932 від 20.09.2021) у справі

за позовом Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ
до Вовчанського підприємства теплових мереж, місто Вовчанськ
про стягнення 288 928,60 грн
за участю представників:

стягувача - адвоката Конопліцького І.В., довіреність № 14-190 від 26.10.2020;

боржника - не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство Національна акціонерна компанія Нафтогаз України звернулось до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Вовчанського підприємства теплових мереж, м. Вовчанськ, Харківська область про стягнення 82 929,60 грн. - 3 % річних, 287 466,84 грн. - інфляційних втрат та 144 887,02 грн.- пені, а всього 515 283,46 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на неналежне виконання відповідачем умов укладеного між ними договору постачання природного газу від 09.09.2016 №2372/1617-ТЕ-32, в частині своєчасної та повної оплати поставленого природного газу за період з жовтня 2016 року по квітень 2017 року.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 28.01.2020, залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 16.04.2020, у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 23.11.2020 касаційну скаргу Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України задоволено частково. Постанову Східного апеляційного господарського суду від 16.04.2020 і рішення господарського суду Харківської області від 28.01.2020 у справі №922/3325/19 скасовано, а справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 21.12.2020 прийнято справу №922/3325/19 до провадження та постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

У подальшому позивачем було подано до суду заяву про зменшення розміру позовних вимог (вх. №938 від 16.01.2021 року), яку ухвалою господарського суду Харківської області від 18.01.2021 року прийнято до розгляду.

За змістом зазначеної заяви позивач просить суд стягнути з відповідача борг у загальній сумі 288 928,60 грн., у тому числі: пеня у сумі 140 579,41 грн, 3% річних у сумі 25 040,05 грн., інфляційні втрати у сумі 123 309,14 грн.

Рішенням господарського суду Харківської області від 09.03.2021 у справі №922/3325/19 позов задоволено частково. Стягнуто з Вовчанського підприємства теплових мереж на користь Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України пеню у розмірі 5 382,24 грн., 3% річних у розмірі 8 051,25 грн., інфляційне нарахування у розмірі 31 051,06 грн., а також судовий збір у розмірі 1 393,87 грн.

08 квітня 2021 господарським судом Харківської області по справі № 922/3325/19 було видано відповідний наказ.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 09 червня 2021 року апеляційну скаргу Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України залишено без задоволення, рішення господарського суду Харківської області від 09.03.2021 у справі №922/3325/19 залишено без змін.

Ухвалою Верховного Суду від 28 липня 2021 року відмовлено у відкритті касаційного провадження у справі №922/3325/19 за касаційною скаргою Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на рішення Господарського суду Харківської області від 09.03.2021 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 09.06.2021.

20.09.2021 до господарського суду Харківської області надійшла заява Вовчанського підприємства теплових мереж про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню (вх. №21932), в якій відповідач просить суд до розгляду заяви зупинити виконання за виконавчим документом №922/3325/19 та визнати наказ господарського суду Харківької області по справі №922/3325/19 таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення з Вовчанського підприємства теплових мереж 5382,24 грн пені, 31051,06 грн інфляційних нарахувань, 3% річних у розмірі 8051,25 грн.

В обґрунтування вимог боржник посилається зокрема на те, що відповідно до ч.1 ст. 7 Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення" нараховані на заборгованість за спожитий природний газ, послуги з його розподілу та транспортування, а також за теплову енергію, отриману для її подальшого постачання споживачам та/або надання відповідних комунальних послуг, утворену станом на 1 червня 2021 року, неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не можуть бути предметом подальшого продажу та врегульовуються у такий спосіб:

підлягають списанню з дня набрання чинності цим Законом, якщо погашення основної частини боргу здійснено до 1 червня 2021 року або до моменту укладення договорів про реструктуризацію відповідно до статті 5 цього Закону, у тому числі шляхом проведення взаєморозрахунків відповідно до статті 4 цього Закону.

Отож, приймаючи до уваги вказане вище та те, що станом на дату ухвалення рішення суду у цій справі заборгованість за поставлений природний газ відсутня, то відповідно у боржника відсутній обов`язок зі сплати 5382,24 грн пені, 31051,06 грн інфляційних нарахувань та 3% річних у розмірі 8051,25 грн.

У зв`язку із відпусткою судді Калініченко Н.В. на підставі розпорядження в.о. керівника апарату суду Анатолія Гаєвського від 20 вересня 2021 року призначено повторний автоматизований розподіл заяви по справі № 922/3325/19.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи (заяви) між суддями від 20 вересня 2021 року для розгляду заяви було визначено суддю Чистякову І.О.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 22 вересня 2021 року відмовлено Вовчанському підприємству теплових мереж в задоволенні клопотання про зупинення виконання за виконавчим документом № 922/3325/19, прийнято заяву Вовчанського підприємства теплових мереж про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню до розгляду та розгляд заяви призначено на 29 вересня 2021 р. о 12:10 год.

Представник стягувача у судовому засіданні 29.09.2021 заперечував проти задоволення заяви боржника, зокрема посилаючись на те, що списання заборгованості боржника у виконавчому провадженні можливе у разі включення боржника до Реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожитий природний газ, проте боржник до відповідного реєстру не включений, а тому вирішення питання щодо визнання наказу таким, що не підлягає виконанню є передчасним.

Боржник у судове засідання 29.09.2021 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Копія ухвали про призначення заяви до розгляду у судовому засіданні, надіслана 22.09.2021 за адресою місцезнаходження боржника, яка зазначена ним у заяві та інформація про яку міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 62503, Харківська область, м. Вовчанськ, вул. Колокольцова, 3-А.

Крім того, процесуальні документи щодо розгляду даної справи офіційно оприлюднені у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua) та знаходяться у вільному доступі.

Відповідно до змісту ч. 3 ст. 242 ГПК України, рішення суду надсилаються учасникам справи в електронній формі, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення, якщо така адреса в особи відсутня.

За визначенням п. 4, п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

У своїх рішеннях Європейський суд неодноразово наголошував, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Суд враховує також правову позицію Європейського суду з прав людини, викладену у рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України", згідно з якою сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

При цьому на осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду і не допускати свідомих маніпуляцій та ухилень від отримання інформації про рух справи.

Згідно з ч. 2 ст. 2 ГПК України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Так, згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (пункти 66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

При цьому суд зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 328 ГПК України, суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглядати заяву Вовчанського підприємства теплових мереж про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню без участі представника боржника.

Суд, розглянувши заяву Вовчанського підприємства теплових мереж про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, зазначає наступне.

За частиною 1 статті 328 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати наказ таким, що не підлягає виконанню.

Частиною 2 статті 328 ГПК України встановлено, що суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної у постанові № 910/9026/13 від 12 жовтня 2018 року, в межах розгляду заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, встановлюється лише наявність чи відсутність чіткого та однозначного факту припинення обов`язку боржника добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. При цьому, перегляд самого судового рішення, самого спору по суті, встановлених судовим рішенням фактичних обставин справи, дослідження доказів, що свідчать про можливу зміну цих обставин, з прийняттям відповідних висновків не здійснюється.

03.11.2016 Верховною Радою України було прийнято Закон України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних організацій та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожитті енергоносії» №1730-VІІІ, який набрав чинності 30.11.2016. Цим Законом визначено комплекс організаційних та економічних заходів, спрямованих на забезпечення сталого функціонування теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення.

Водночас, 29.08.2021 набрав чинності Закон України «Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу» №1639-ІХ від 14.07.2021, яким внесено зміни до Закону №1730-VІІІ та до його назви.

Згідно ч.1 ст.2 Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних організацій та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення», в редакції Закону №1639-ІХ, дія цього Закону поширюється на відносини із врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ та послуги з його розподілу і транспортування, за теплову енергію, а також підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиту електричну енергію.

Відповідно до ч.1 ст.3 Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних організацій та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення», в редакції Закону №1639-ІХ, для участі у процедурі врегулювання заборгованості теплопостачальні та теплогенеруючі організації, підприємства централізованого водопостачання та водовідведення включаються до реєстру, який веде центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері житлово-комунального господарства.

Ч. 1 ст. 7 Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних організацій та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення», в редакції Закону №1639-ІХ, передбачено, що на реструктуризовану заборгованість за спожитий природний газ, а також послуги з його розподілу та транспортування, а також за теплову енергію станом на 1 червня 2021 року неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не нараховуються.

Нараховані на заборгованість за спожитий природний газ, послуги з його розподілу та транспортування, а також за теплову енергію, отриману для її подальшого постачання споживачам та/або надання відповідних комунальних послуг, утворену станом на 1 червня 2021 року, неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не можуть бути предметом подальшого продажу та врегульовуються у такий спосіб:

- підлягають списанню з дня набрання чинності цим Законом, якщо погашення основної частини боргу здійснено до 1 червня 2021 року або до моменту укладення договорів про реструктуризацію відповідно до статті 5 цього Закону, у тому числі шляхом проведення взаєморозрахунків відповідно до статті 4 цього Закону;

- підлягають списанню, за умови повного виконання теплогенеруючими та теплопостачальними організаціями умов укладеного договору про реструктуризацію заборгованості.

Таким чином, вказаною статтею законодавець запровадив чіткий механізм звільнення боржників від відповідальності за несвоєчасну сплату заборгованості за спожитий природний газ та встановив заборону на нарахування боржникам (споживачам) неустойки, інфляційних втрат, відсотків річних на суми основної заборгованості за договорами поставки природного газу за умов її погашення боржниками до 01.06.2021.

При цьому застосування статті 7 Закону (яка є нормою прямої дії) не ставиться у залежність від виконання будь-яких інших умов, окрім погашення боржником заборгованості за отриманий природний газ до певної дати.

Як вбачається з матеріалів справи, за поставлений природний газ за договором відповідач розрахувався у повному обсязі до 01.06.2021.

Згідно ст. 73 ГПК України: доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищевикладене суд зазначає, що обставини, зазначені боржником в заяві про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, є такими, що дають можливість вважати вказаний наказ таким, що не підлягає виконанню, у розумінні вимог статті 328 ГПК України, у зв`язку з чим наявні підстави для визнання таким, що не підлягає виконанню наказ господарського суду Харківської області від 08.04.2021 у справі №922/3325/19 в частині стягнення з Вовчанського підприємства теплових мереж на користь Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" пені у розмірі 5 382,24 грн, три відсотка річних у розмірі 8 051,25 грн та інфляційних нарахуваннь у розмірі 31 051,06 грн.

За таких обставин, суд задовольняє заяву Вовчанського підприємства теплових мереж про визнання таким, що не підлягає виконанню, наказу господарського суду Харківської області від 08.04.2021 у справі №922/3325/19 в частині стягнення з Вовчанського підприємства теплових мереж на користь Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" пені у розмірі 5 382,24 грн, три відсотка річних у розмірі 8 051,25 грн та інфляційних нарахуваннь у розмірі 31 051,06 грн.

Щодо доводів стягувача, викладених у судовому засіданні, суд зазначає наступне.

Як вже було зазначено вище, 30.11.2016 набрав чинності Закон, яким визначено комплекс організаційних та економічних заходів, спрямованих на забезпечення сталого функціонування теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення.

Відповідно до приписів статті 1 Закону заборгованістю, що підлягає врегулюванню відповідно до цього Закону (далі - заборгованість), (до такої кредиторської заборгованості, зокрема, включається заборгованість, щодо якої ухвалено судове рішення про стягнення або затверджено мирову угоду), зокрема, є кредиторська заборгованість теплопостачальних та теплогенеруючих організацій перед постачальником природного газу, операторами газорозподільних систем, оператором газотранспортної системи та особою, що виконувала функції оператора газотранспортної системи до 31 грудня 2019 року включно, за спожитий природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії (у тому числі за договорами купівлі-продажу природного газу для власних потреб, що був використаний виключно для виробництва теплової та електричної енергії), надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води (у тому числі у разі заміни сторони у зобов`язанні та/або у разі правонаступництва), а також послуги з його розподілу і транспортування.

Згідно зі статтею 2 Закону дія останнього поширюється на відносини із врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ та послуги з його розподілу і транспортування, за теплову енергію, а також підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиту електричну енергію.

Частиною першою статті 3 Закону передбачено, що для участі у процедурі врегулювання заборгованості теплопостачальні та теплогенеруючі організації, підприємства централізованого водопостачання та водовідведення включаються до реєстру, який веде центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері житлово-комунального господарства.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2017 № 93 затверджено Порядок ведення реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії, та користування зазначеним реєстром (далі - Порядок), який визначає механізм формування, ведення реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії, а також користування його даними.

Так, відповідно до пункту 14 Порядку у реєстрі відображаються дані про підприємства, зокрема, зазначаються дані про обсяг кредиторської заборгованості, що підлягає врегулюванню згідно із Законом; обсяг не відшкодованої станом на 01.01.2016 заборгованості з різниці в тарифах, підтверджений протоколами територіальних комісій з питань узгодження заборгованості з різниці в тарифах; обсяг нарахувань із сплати неустойки (штрафу, пені), інших штрафних, фінансових санкцій, а також інфляційних нарахувань і процентів річних, що підлягають стягненню на підставі рішення суду, на заборгованість за спожитий природний газ, електричну енергію, теплову енергію, централізоване водопостачання і водовідведення, що утворилася в період до 01.07.2016.

Водночас частиною першою статті 7 Закону, якою врегульовано питання списання неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість за енергоносії, централізоване водопостачання та водовідведення, передбачено, що нараховані на заборгованість за спожитий природний газ, послуги з його розподілу та транспортування, а також за теплову енергію, отриману для її подальшого постачання споживачам та/або надання відповідних комунальних послуг, утворену станом на 1 червня 2021 року, неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не можуть бути предметом подальшого продажу та врегульовуються у такий спосіб:

підлягають списанню з дня набрання чинності цим Законом, якщо погашення основної частини боргу здійснено до 1 червня 2021 року або до моменту укладення договорів про реструктуризацію відповідно до статті 5 цього Закону, у тому числі шляхом проведення взаєморозрахунків відповідно до статті 4 цього Закону;

підлягають списанню, за умови повного виконання теплогенеруючими та теплопостачальними організаціями умов укладеного договору про реструктуризацію заборгованості.

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що частина перша статті 7 Закону є нормою прямої дії, при цьому застосування приписів частини першої статті 7 Закону (яка є нормою прямої дії) не ставиться у залежність від виконання будь-яких інших умов, окрім погашення боржником основної частини боргу за спожитий природний газ до 1 червня 2021 року або до моменту укладення договорів про реструктуризацію відповідно до статті 5 цього Закону, у тому числі шляхом проведення взаєморозрахунків відповідно до статті 4 цього Закону, а також за умови повного виконання теплогенеруючими та теплопостачальними організаціями умов укладеного договору про реструктуризацію заборгованості.

Отож, виконання даної норми не потребує обов`язкового включення підприємства до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості.

Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 07.02.2018 у справі №927/1152/16.

Враховуючи вищевикладене, доводи стягувача є безпідставними та необґрунтованими.

Керуючись статтями 234, 240, 328 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву Вовчанського підприємства теплових мереж про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню (вх. №21932 від 20.09.2021) задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню наказ Господарського суду Харківської області від 08.04.2021 у справі №922/3325/19 в частині стягнення з Вовчанського підприємства теплових мереж на користь Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" пені у розмірі 5 382,24 грн, три відсотка річних у розмірі 8 051,25 грн та інфляційних нарахуваннь у розмірі 31 051,06 грн.

Ухвала набирає законної сили 29.09.2021 та може бути оскаржена до Східного апеляційного господарського суду відповідно до ст.ст. 255-257 ГПК України та з урахуванням п. 17.5 Перехідних положень Кодексу.

Ухвалу складено (підписано) 01.10.2021.

Суддя І.О. Чистякова

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі - http://reyestr.court.gov.ua.