ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" вересня 2021 р.м. ХарківСправа № 922/2475/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Присяжнюка О.О.

при секретарі судового засідання Лепенець К.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Дочірнього підприємства з іноземною інвестицією "Сантрейд" (01054, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, буд. 19-21 А)
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроінвест холдинг" (63254, Харківська область, Нововодолазький район, село Старовірівка, вул. Вишнева, буд. 95)
про стягнення коштів
за участю представників:

позивача -Левченко В.В., , адвокат;

відповідача - Оріщенко Н.С., , адвокат;

ВСТАНОВИВ:

Дочірнє підприємство з іноземною інвестицією "Сантрейд" звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроінвест холдинг" , в якій просить суд:

стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроінвест Холдинг» (Код , місцезнаходження: 63254, Харківська обл., Нововодолазький район, село Старовірівка, вул. Вишнева, буд. 95) на користь Дочірнього підприємства з іноземною інвестицією «САНТРЕЙД» (Код , місцезнаходження: 01054, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, буд. 19-21 А) суму збитків у розмірі 10 422 068,00 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроінвест Холдинг» (Код , місцезнаходження: 63254, Харківська обл., Нововодолазький район, село Старовірівка, вул. Вишнева, буд. 95) на користь Дочірнього підприємства з іноземною інвестицією «САНТРЕЙД» (Код , місцезнаходження: 01054, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, буд. 19-21А) суму штрафу у розмірі 1 701 516,66 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроінвест Холдинг» (Код , місцезнаходження: 63254, Харківська обл., Нововодолазький район, село Старовірівка, вул. Вишнева, буд. 95) на користь Дочірнього підприємства з іноземною інвестицією «САНТРЕЙД» (Код , місцезнаходження: 01054, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, буд. 19-21А) суму пені у розмірі 626 756,49 грн. за період з 31.10.2020 по 19.05.2021.

Органу, що здійснюватиме примусове виконання цього рішення, нарахувати пеню за такою формулою:

Сума пені = (Б*В/100)/Г*А, де:

А - к-сть днів прострочки, починаючи з 29.05.2021;

Б - вартість Товару, поставку якого прострочено, а саме 8 507 583,32 грн. (без ПДВ)

В- КІЛЬКІСТЬ днів у році

Г за період: з 29.05.2021 року і до моменту виконання цього рішення, але не більше ніж затри роки (починаючи з 31.10.2020), і стягнути отриману суму пені із Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроінвест Холдинг» (Код , місцезнаходження: 63254, Харківська обл., Нововодолазький район, село Старовірівка, вул. Вишнева, буд. 95) на користь Дочірнього підприємства з іноземною інвестицією «САНТРЕЙД» (, місцезнаходження: 01054, місто Київ, вул. Б. Хмельницького, буд. 19- 21 А).

Судові витрати покласти на Відповідача.

На підтвердження позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором поставки № 60428236 від 18.08.2020. За умовами якого Продавець зобов`язався продати та поставити Покупцю Товар - соняшник урожаю 2020 року в кількості 3000 (шістсот) метричних тон з опціоном +5,0/-10,0 % (п. 1.1. та п. 3.1. Договору). Весь об`єм Товару Продавець зобов`язався поставити у строк з 01.09.2020 до 30.10.2020 включно (п. 5.2 Договору). Проте, ні у строк передбачений Договором (до 30.10.2020 включно), ні станом на дату подання Позову, Продавець не поставив Покупцю погоджений об`єм Товару, чим порушив свої зобов`язання за Договором. Об`єм недопоставленого Товару становить 934,70 (дев`ятсот тридцять чотири цілих сімдесят) метричних тон.

Ухвалою господарського суду від 23.06.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №922/2475/21. Постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження. Почато підготовче провадження і призначено підготовче засідання на "20" липня 2021 р. о 12:30 год.

14.07.2021 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроінвест холдинг", через канцелярію суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач не погоджується з позовними вимогами позивача, зокрема, посилається на те, що відповідач своєчасно повідомив позивач про об`єктивну неможливість поставити товар у зв`язку із погодними умовами та недоотриманням врожаю на 30% від прогнозованих обсягів.

Також відповідач вважає, що витрати, які включені позивачем до складу збитків, а саме різниця між ціною соняшнику за договором із ТОВ "АГРОІНВЕСТ" та договорами ТОВ "ІНФІНІТІ ТРЕЙД" у розмірі 10422 068,0грн., не відповідають вимогам ст.22 ЦК України та 225,226 ГК України .

Протокольною ухвалою суду від 20.07.2021, на підставі ст. 42, ст. 183, ст. 232 ГПК України, відкладено підготовче засідання на 10.08.2021 о(б) 10:30 год.

В порядку статей 120-121 Господарського процесуального кодексу України сторони повідомлені про дату та час наступного підготовчого засідання ухвалами суду від 20.07.2021.

Протокольною ухвалою суду від 10.08.2021, на підставі ст. 42, ст. 183, ст. 232 ГПК України, відкладено підготовче засідання на 14.09. 2021 о(б) 14:00 год.

В порядку статей 120-121 Господарського процесуального кодексу України сторони повідомлені про дату та час наступного підготовчого засідання ухвалами суду від 10.08.2021.

В судовому засіданні 14.09.2021 представники позивача та відповідача погодились, що судом здійснено всі дії, необхідні для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті та не заперечували проти переходу до розгляду справи по суті. В судовому засіданні на підставі ст.185 ГПК України, постановлено протокольну ухвалу, якою закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи у судовому засіданні по суті на "22" вересня о 12:00 год.

В порядку статей 120-121 Господарського процесуального кодексу України сторони повідомлені про дату та час наступного підготовчого засідання ухвалами суду від 14.09.2021.

Представник позивача в судове засідання 22.09.2021 з`явився, позовні вимоги підтримав повністю з підстав, зазначених у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні 22.09.21р. проти позову заперечував в повному обсязі, просив суд відмовити в задоволенні позову.

В ході розгляду даної справи господарським судом Харківської області, у відповідності до п.4 ч.5 ст.13 ГПК України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строків, встановлених ГПК України.

В ході розгляду даної справи судом було в повному обсязі досліджено письмові докази у справі, пояснення учасників справи, викладені в заявах по суті справи - у відповідності до приписів ч. 1 ст. 210 ГПК України, а також з урахуванням положень ч. 2 цієї норми, якою встановлено, що докази, які не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення.

Присутні в судовому засіданні представник позивача та відповідача погодилися з тим, що судом досліджено всі докази, які надано сторонами у відповідності до ст. 74 ГПК України.

Враховуючи положення ст.ст. 13, 74 ГПК України якими в господарському судочинстві реалізовано конституційний принцип змагальності судового процесу, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та заперечень та здійснені всі необхідні дії для забезпечення сторонами реалізації своїх процесуальних прав, а тому вважає за можливе розглядати справу по суті.

Відповідно до ст. 219 ГПК України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

У судовому засіданні 22.09.2021, відповідно до ст. 240 ГПК України, судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані суду докази та доводи, суд установив таке:

18.08.2020 року між Дочірнім підприємством з іноземною інвестицією «Сантрейд» (Покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агроінвест Холдинг» (Продавець) було укладено Договір поставки № 60428236 (надалі Договір), за умовами якого Продавець зобов`язався продати та поставити Покупцю Товар - соняшник урожаю 2020 року в кількості 3 000 (три тисячі) метричних тон з опціоном +3,0/-3,0 % за вибором Продавця (п. 1.1. та п. 3.1. Договору).

Весь об`єм Товару Продавець зобов`язався поставити у строк з 01.09.2020 до 30.11.2020, обидві дати включно (п. 5.2 Договору).

Як зазначав позивач та не заперечував відповідач, Продавцем не було здійснено поставку обумовленого товару в повному обсязі об`єм недопоставленого Товару становить 934,70 метричних тон.

У позовній заяві позивач вказував, що 24.02.2021 він повідомив Продавця про право застосування передбачених Договором заходів відповідальності (пені та штрафу) у разі невиконання зобов`язань за Договором, а також попереджав про вимушене укладення Покупцем договорів поставки із іншими продавцями на заміщення недопоставленого Товару та понесення у зв`язку із цим збитків (за рахунок різниці у ціні), які також будуть пред`явлені Продавцю. Протягом квітня 2021 року Покупець уклав ряд договорів поставки на заміщення недопоставленого за Договором Товару. Внаслідок того, що ціна на соняшник урожаю 2020 року зросла у порівнянні з ціною, яка передбачена у Договорі, позивач стверджував, що зазнав збитків, докуповуючи об`єм Товару за Договором, який не поставив Продавець.

Позивач вказував, що в результаті невиконання ТОВ «Агроінвест Холдинг» своїх зобов`язань за Договором та недопоставки Товару в кількості 934,70 тон, ДП «Сантрейд» було завдано збитків на суму 10 422 068,00 грн. Позивач стверджував, що непоставка Відповідачем насіння соняшника у строки передбачені Договором, змусило Позивача терміново шукати товар на вільному ринку та закривати нестачу Товару у інших контрагентів за ринковими цінами на момент укладення договорів заміщення. При цьому, з моменту укладення Договору (18.08.2020) ціна на насіння соняшнику урожаю 2020 року постійно збільшувалась, а пропозиція цього товару на ринку зменшувалась. Оскільки ринкові ціни на дату укладення договору заміщення були вищими за ціну на Товар за умовами Договору, Позивач поніс додаткові витрати на закупівлю непоставленого Товару з метою відновлення свого порушеного права на отримання Товару та задоволення свого майнового (господарського) інтересу.

Задля заміщення недопоставлених Відповідачем 934,70 метричних тон Товару, Позивач посилався на те, що ним було укладено договори поставки з ТОВ «Інфініті Трейд» № 60473939 від 06.04.2021 року та № 60473661 від 02.04.2021 року на загальну суму 18 985 721,43 грн (без ПДВ).

Розмір завданих збитків позивач обраховував виходячи з того, що вартість однієї метричної тони Товару за Договором складає 9 101,94 гривень без ПДВ за одну метричну тону (п. 4.1. Договору). Об`єм Товару в кількості 934,70 метричних тон згідно умов Договору обійшовся би Позивачу у 8 507 583,32 грн. (934,70 м.т. * 9 101,94 грн.). Різниця між ціною Товару за контрактами заміщення, яку сплатив Позивач (18 985 721,43 грн) та ціною Товару за умовами Договору (8 507 583,32 грн) становить 10 422 068,00 грн без ПДВ.

З метою підтвердження того, що договори поставки з іншими постачальниками укладені ДП «САНТРЕЙД» виключно з метою добросовісного заміщення недопоставленого Відповідачем Товару та подальшого виконання взятих на себе зобов`язань, Позивач звернувся до ТОВ «УКРАГРОКОНСАЛТ-ДЕВЕЛОПМЕНТ», яке є консалтинговим агентством, яке спеціалізується на вивченні та аналізі аграрного ринку та здійснює аналітику ринку олійних, зернових та бобових культур, продовольчої галузі, дослідження аграрного сектора, прогнози сировинних і сільськогосподарських ринків та ін. За результатами розгляду вищевказаного запиту ТОВ «УКРАГРОКОНСАЛТ-ДЕВЕЛОПМЕНТ» було надано довідки щодо ринкових цін, які існували на ринку зернових. Різке зростання цін на думку позивача підтверджується довідками, виданими ТОВ «УКРАГРОКОНСАЛТ-ДЕВЕЛОПМЕНТ» № 07/6/21 від 02.02.2021 та №34/6/21 від 26.04.2021.

Таким чином, Позивач наголошував, що різниця між ціною Товару за договором заміщення та Договором (10 422 068,00 грн,), яку довелось додатково сплатити Позивачу з вини Відповідача, є збитками в розумінні цивільного законодавства.

Позивачем також було заявлено вимоги про стягнення з відповідача штрафу та пені, в обґрунтування яких вказував, що пунктом 7.3.1 Договору передбачено, що за непоставку (недопоставку) товару в строк вказаний в п. 5.2 Договору, Продавець зобов`язується сплатити Покупцю пеню (штрафну санкцію) в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від вартості товару, поставку якого було прострочено, за кожен день прострочення такої поставки.

Заперечуючи проти позову відповідач вказував, що на виконання договору поставки № 60428236 від 18.08.2020 року, щодо якого подано позов, у встановлені договором строки Відповідачем на користь Позивача було поставлено соняшник урожаю 2020 року у кількості 2065,3 тон. Щодо іншої частини товару, ТОВ «Агроінвест Холдинг» листом від 16.10.2020 року за вих. 16/10-2, до настання кінцевого строку поставки 30.10.2020 року, було повідомлено ДП «Сантрейд» про об`єктивну неможливість поставити товар у зв`язку із погодними умовами та недоотриманням підприємством врожаю на 30% від прогнозованих обсягів. На думку відповідача, витрати, які включені позивачем до складу збитків, а саме різниця між ціною соняшнику за договором із ТОВ «Агроінвест Холдинг» та договорами з ТОВ «Інфініті Трейд» у розмірі 10 422 068,00 грн, не відповідають вимогам ст.22 Цивільного кодексу України та ст.ст. 225, 226 Господарського кодексу України, оскільки позивачем не доведено наявності прямого причинно-наслідкового зв`язку між укладенням ним договорів з ТОВ «Інфініті Трейд» та недопоставкою соняшнику ТОВ «Агроінвест Холдинг» за договором поставки № 60428236 від 18.08.2020 року не доведено, що недопоставка товару з боку ТОВ «АГРОІНВЕСТ ХОЛДИНГ» є причиною, а збитки, які виникли у позивача - безумовним наслідком такої протиправної поведінки, а не дій самого позивача, ТОВ «АГРОІНВЕСТ ХОЛДИНГ» своєчасно повідомило про неможливість допоставити товар. Відповідач зазначав, що укладення ДП «Сантрейд» договорів поставки з ТОВ «Інфініті Трейд» № 60473939 від 06.04.2021 року та № 60473661 від 02.04.2021 року свідчить суто про домовленість двох суб`єктів господарської діяльності про купівлю соняшника врожаю 2020 року за обумовленою ціною, укладаючи такий договір позивач виходив з власного комерційного ризику.

На обґрунтування відсутності підстав для стягнення заявлених сум штрафу у розмірі 1 701 516,66 грн та пені у розмірі 626 756,49 грн за період з 31.10.2020 по 19.05.2021, відповідач вказував про відсутність його протиправної поведінки та вини щодо часткової непоставки товару. Відповідач стверджував, що ним було докладено усіх зусиль для вирощення обумовленої договором сільськогосподарської продукції, однак відповідач був позбавлений реальної можливості поставити весь обсяг товару через обставини, які не залежали від його волі, а саме через низьку врожайність соняшника у 2020 році у зв`язку з вкрай несприятливими погодними умовами як в регіоні, так і в Україні в цілому. Зважаючи на дату укладення договору поставки № 60428236 від 18.08.2020 року та строки збирання соняшнику, котрий є предметом такого договору поставки, на думку Відповідача, сторони не могли передбачити настання обставин непереборної сили котрі унеможливлять виконання даного договору. Відповідач також вказував, що з дня отримання листа ТОВ «Агроінвест Холдинг» від 16.10.2020 року, ДП «Сантрейд» довгий час не пред`являло жодних претензій щодо поставки товару, чим, на думку Відповідача та враховуючи передбачену договором можливість в односторонньому порядку відмовитися від невиконаної частини договору, погодило нездійснення такої поставки у зв`язку із неможливістю її здійснити, що була зумовлена виключними несприятливими погодними умовами.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

За приписами ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).Учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено (ч. 1 ст. 224 ГК України, ч. 1 ст. 623 ЦК України).

Під збитками, відповідно до ч. 2 ст. 224 ГК України, розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

За вимогами ч.1 ст. 225 ГК України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, заподіяна майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Зі змісту положень ст. 1166 ЦК України слідує, що для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків за порушення договірних зобов`язань потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправна поведінка; збитки; причинний зв`язок між протиправною поведінкою боржника та збитками кредитора; вина боржника.

З урахуванням викладеного та у відповідності до приписів статей 13, 74 ГПК України, за положенням яких кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, відшкодування збитків може бути покладено на відповідача лише при наявності та доведенні позивачем передбачених законом умов, сукупність яких створює склад правопорушення, яке є підставою для цивільно-правової відповідальності, а саме позивачем має бути доведено:

- наявність протиправної поведінки боржника, яка проявляється у невиконанні або неналежному виконанні ним зобов`язання;

- наявність збитків;

- наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою та завданими збитками, що означає, що збитки мають бути наслідком саме даного порушення боржником зобов`язання, а не якихось інших обставин, зокрема дій самого кредитора або третіх осіб;

- вина боржника.

Однак вищезазначені факти не доведені позивачем.

З матеріалів справи та з пояснень представників сторін вбачається, що укладення договорів поставки з ТОВ «Інфініті Трейд» № 60473939 від 06.04.2021 року та № 60473661 від 02.04.2021 року (надалі договори на заміщення) на загальну суму 18 985 721,43 грн не є обставиною, котра автоматично та невідворотно виникає в результаті часткового невиконання Договору поставки № 60428236 від 18.08.2020 року відповідачем.

Укладення таких договорів позивачем та визначення його істотних умов здійснювалося позивачем на його вільний розсуд і повністю залежало від волі позивача, а об`єктивна необхідність укладення таких договорів саме як наслідок часткового невиконання відповідачем обов`язків з поставки товару за іншим договором, належними та допустимими доказами позивачем не підтверджується.

Вказаних висновків суд доходить з наступних підстав:

- у позовній заяві позивачем вказувалося, що він є підприємством, яке здійснює вже не перший рік заготівлю соняшника для його подальшої переробки, отже закупівля соняшника з метою його подальшої переробки та перепродажу входить до звичайного комплексу господарських операцій позивача, здійснюється позивачем у різних постачальників на постійній основі;

- позивачем не надано доказів існування у нього критично необхідної виробничої потреби в обсягах товару, передбаченого договорами на заміщення, як то доказів існування вже укладених договорів на постачання соняшнику урожаю 2020 року, по яким існує прострочення виконання з боку позивача та саме з підстав часткового невиконання відповідачем свого обов`язку з поставки соняшника урожаю 2020 року за договором № 60428236 від 18.08.2020 року;

- позивачем не надано доказів того, що незадоволення відповідної виробничої потреби у врожаю соняшника 2020 року могло б потягнути за собою негативні для нього наслідки, зокрема застосування штрафних санкцій з боку контрагентів тощо;

- у позовній заяві позивачем вказувалося, що ціни, за якими ним було придбано Товар за договорами заміщення, є завищеними, однак позивачем не надано доказів того, що закупівля товару за договорами на заміщення за такими завищеними цінами, має наслідком меншу шкоду, ніж та, що могла б виникнути у нього в результаті незадоволення відповідної виробничої потреби у відповідному товарі;

- договори на заміщення товару, укладені з ТОВ «Інфініті Трейд» 06.04.2021 та 02.04.2021 року більше ніж через 5 місяців від кінцевої дати поставки товару відповідачем, що викликає обґрунтовані сумніви в доводах позивача щодо необхідності негайного заміщення товару та відповідно сумніви щодо наявності дійсного причинного зв`язку. Крім того, позивачем не надано доказів відсутності у нього можливості придбати аналогічний товар за тими ж цінами, що були узгоджені в договорі поставки з ТОВ «Агроінвест Холдинг» № 60428236 від 18.08.2020 року, або придбати такий товар раніше, до підвищення на нього цін.

Суд оцінює критично посилання позивача на додаткові угоди, якими договори на заміщення, укладені з ТОВ «Інфініті Трейд», були доповнені застереженнями про існування причинного зв`язку між цими договорами та Договором, укладеним з відповідачем. Саме по собі посилання у договорах на заміщення товару (шляхом укладення додаткових угод) не свідчить про достовірне існування причинного зв`язку, а лише відображає волю сторін договору на закріплення відповідних умов договору. При цьому, закріплення таких умов в договорах знаходиться поза межами господарських інтересів сторін такого договору в чому полягає сенс створення зайвої правової конструкції у вигляді додаткової угоди, що ускладнює договірні відносини сторін, позивачем не вказано. Доказів існування об`єктивних причин, котрі робили б неможливим включення відповідних застережень до текстів основних договорів, позивачем не надано. Крім того, ТОВ «Інфініті Трейд» не є стороною в договорі поставки між ДП «Сантрейд» та ТОВ «Агроінвест Холдинг», а тому позбавлено об`єктивної можливості встановити дійсність невиконання будь-яких зобов`язань сторін за таким договором. Вказані обставини у сукупності з іншими вказують на наявність ознаки штучного характеру додаткових угод до договорів.

Також суд звертає увагу, що відповідно до статі 42 ГК України підприємництво це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку. Отже, суб`єкт господарювання при здійсненні підприємницької діяльності має враховувати ризики, які з нею пов`язані, у тому числі у випадку невиконання контрагентами своїх договірних зобов`язань. У даному разі підстав покладати такі ризики на відповідача немає.

За викладених обставин, судом встановлено відсутність причинного зв`язку між такою, що мала місце, на думку позивача, неправомірною поведінкою відповідача та витратами позивача.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 663 ЦК України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень ст. 530 цього Кодексу.

У ст. 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

За змістом ст. 218 ГК України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Як встановлено судом, за умовами укладеного сторонами Договору, постачальник зобов`язався передати у власність покупця, а покупець зобов`язався прийняти та оплати соняшник врожаю 2020 р. (п. 1.1. Договору). Підписуючи Договір, Продавець заявляє та гарантує Покупцю, що Продавець є сільськогосподарським товаровиробником у розумінні п.14.1.235 Податкового кодексу України, увесь обсяг товару, що визначений цим договором, було вироблено (вирощено) особисто продавцем як сільськогосподарським підприємством-виробником (п. 1.3 Договору).

Згідно п. 11.4 Договору договір може бути розірваний за ініціативою Покупця в односторонньому порядку без згоди Продавця, у випадку прострочення поставки Товари або поставки Товару неналежної якості.

За наявними в матеріалах справи доказами та поясненнями сторін, судом встановлено, що відповідачем не було частково виконано зобов`язання з поставки соняшника врожаю 2020 в результаті несприятливих погодних умов, що унеможливило вироблення (вирощення) врожаю соняшника 2020 року в необхідних обсягах особисто Продавцем як сільськогосподарським підприємством-виробником, та що в свою чергу виключає наявність вини відповідача. При цьому, судом встановлено, що відповідачем вживалися заходи щодо виконання зобов`язання у частині, фіксування та встановлення факту наявності обставин, що виключають його вину, а також заходи щодо повідомлення позивача про такі обставини.

Виконання відповідачем зобов`язання з поставки соняшнику урожаю 2020 року у частині на виконання договору поставки № 60428236 від 18.08.2020 року у кількості 2065,3 тон (що становить більш ніж 1/3 всього погодженого сторонами обсягу товару), визнається обома сторонами та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Обставини докладання відповідачем необхідних зусиль на вирощення обумовленої договором продукції, підтверджується наданими відповідачем доказами, а саме:

- договором поставки №724/20/9 від 07.11.2019 року з додатками від 14.04.2020 року, від 30.03.2020 року, укладеного з ТОВ «Фірма Ерідон», за умовами якого постачальник - ТОВ «Фірма Ерідон» поставляло Покупцю - ТОВ «Агроінвест Холдинг», насіння соняшнику різних сортів, засоби захисту рослин та добрива; видатковими та товарно-транспортними накладними до договору поставки №724/20/9 від 07.11.2019 року.

- накладною від 14.04.2020 року договору №05918-ФТФ від 23.03.2020 року, накладною та товарно-транспортною накладною від 23.04.2020 року до договору №13178 від 13.03.2020 року, укладених з ТОВ «Піонер Насіння Україна», за якими постачальник - ТОВ «Піонер Насіння Україна» поставляло Покупцю - ТОВ «Агроінвест Холдинг», насіння соняшнику;

- доповідною запискою агронома від 15.05.2020, якою повідомлено про появу сходів соняшника урожаю 2020 року, стан яких оцінювався агрономом як задовільний;

- доповідною запискою агронома від 04.05.2020, якою повідомлено про завершення технологічного циклу посіву соняшника під урожай 2020 року (загальна посівна площа під соняшник врожаю 2020 року становила 1338,20 га, густота посіву 68 000,00 рослин на гектар, очікувана врожайність соняшнику 35 ц/га).

Наявність обставин, що виключають вину відповідача, та свідчать про отримання відповідачем нижчої, аніж прогнозована ним, урожайності соняшника 2020 року, підтверджується наданими відповідачем доказами, а саме:

- довідкою Харківського регіонального центру з гідрометеорології від 29.07.2021 року №9920-04.3/585, наданої на запит ТОВ «Агроінвест Холдинг» про надання інформації про агрометумови, які склалися в період 1 квітня- 31 серпня 2020 року на території Красноградського району Харківської області. За змістом вказаної довідки, умови, які склалися на території Красноградського району Харківської області у період квітня-серпня 2020 року були малосприятливими для розвитку та формування середньостатичного врожаю соняшнику.

- звітом про площі та валові збори сільськогосподарських культур, плодів, ягід і винограду у 2020 році за формою 29-сг з квитанцією про його прийняття;

- звітом про збирання урожаю сільськогосподарських культур на 01 жовтня 2020 року за формою 37-сг;

- звітом про площі та валові збори сільськогосподарських культур, плодів, ягід і винограду у 2019 році за формою 29-сг з квитанцією про його прийняття;

- звітом про збирання урожаю сільськогосподарських культур на 01 жовтня 2019 року за формою 37-сг з квитанцією про його прийняття;

- доповідною запискою агронома від 21.08.2020 року, якою повідомлено про виявлення можливості утворення недорозвинених кошиків з напівпустим та пустим насінням;

- актом обстеження посівів соняшнику на земельних ділянках від 28.08.2020 року, наказу про призначення спеціальної комісії від 21.08.2020 року та наказів про прийняття на роботу працівників.

Вчинення відповідачем дій щодо повідомлення позивача про вищевказані обставини підтверджується наданим позивачем повідомленням від 16.10.2020 року за вих. 16/10-2 про неможливість поставити товар у зв`язку із погодними умовами та недоотриманням підприємством врожаю на 30% від прогнозованих обсягів. Факт отримання такого повідомлення позивачем не заперечувався та не спростовувався.

За таких обставин суд відхиляє доводи позивача щодо наявності у діях відповідача усього складу правопорушення та підстав для стягнення збитків, пені та штрафу.

Щодо інших аргументів сторін, суд зазначає, що вони були досліджені у судовому засіданні та не наводяться в рішенні. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа "Серявін проти України", рішення від 10.02.2010).

З огляду на зазначене, викладені судом обґрунтування та оцінка доводів учасників справи були здійснені в тому об`ємі, який охоплює коло обставин, які підлягають встановленню для правильного вирішення спору по суті з урахуванням усіх дійсних обставин справи.

Враховуючи встановлені обставини, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі.

З урахуванням відмови в задоволенні позову та приписів ст. 129 ГПК України, судові витрати по даній справі залишаються за позивачем.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 61, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 4, 11, 12, 13, 50, 73, 74, 76, 77, 86, 123, 129, 177, 183, 232, 233, 236, 238, 240, 241, 242, 256 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Позивач: Дочірнє підприємство з іноземною інвестицією "Сантрейд" (01054, м. Київ, вул. Б.Хмельницького, буд. 19-21 А) .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Агроінвест холдинг"(63254, Харківська область, Нововодолазький район, село Старовірівка, вул.Вишнева, буд.95) .

Повне рішення складено "29" вересня 2021 р.

Суддя О.О. Присяжнюк