ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА
про залишення апеляційної скарги без руху
"20" вересня 2021 р. Справа№ 910/5627/20
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого: Куксова В.В.
суддів: Яковлєва М.Л.
Тищенко А.І.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Військової частини НОМЕР_1
на рішення Господарського суду міста Києва
від 13.07.2020
у справі №910/5627/20 (суддя Бондарчук В.В.)
за позовом Військової частини НОМЕР_1
до Товариства з обмеженою відповідальністю Больверк
про стягнення 179 591,31 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 13.07.2020 у справі № 910/5627/20 у задоволенні позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Військова частина НОМЕР_1 звернулася до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 13.07.2020 у справі № 910/5627/20 повністю та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити повністю.
18.08.2020 матеріали справи, разом з апеляційною скаргою, надійшли до Північного апеляційного господарського суду та згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями передані на розгляд колегії суддів у складі: Поляк О.І. (головуючий), Кропивна Л.В., Пашкіна С.А.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.08.2020 апеляційну скаргу залишено без руху, з підстав не виконання скаржником вимог статті 259 ГПК України та не надання суду доказів надсилання Товариству з обмеженою відповідальністю «Больверк» копії апеляційної скарги з додатками на адресу місцезнаходження юридичної особи. Скаржнику надано десятиденний строк з дня отримання даної ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги, шляхом подання до суду доказів надсилання Товариству з обмеженою відповідальністю «Больверк» копії апеляційної скарги з додатками на адресу місцезнаходження юридичної особи.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.09.2020 апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 13.07.2020 у справі № 910/5627/20 повернуто без розгляду скаржнику з доданими до неї документами. Матеріали справи № 910/5627/20 повернуто до місцевого господарського суду.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Військова частина НОМЕР_1 повторно звернулася до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 13.07.2020 у справі № 910/5627/20 повністю та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити повністю.
Також скаржник звернувся із заявою про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 13.07.2020 у справі №910/5627/20, обґрунтовуючи клопотання тим, що 17.09.2021 було усунуто недоліки апеляційної скарги, проте ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.09.2021 апеляційну скаргу повернуто скаржнику, у зв`язку із несвоєчасним усуненням недоліків.
Водночас вказує, що фактично копія ухвали Північного апеляційного господарського суду від 25.08.2021 про залишення апеляційної скарги без руху отримана Військовою частиною НОМЕР_1 лише 07.10.2020, про що свідчить відмітка про реєстрацію вхідної кореспонденції стройовою частиною Військової частини НОМЕР_1 .
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.09.2021 апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 13.07.2020 у справі №910/5627/20 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді (судді-доповідача) Куксова В.В., суддів Яковлєв М.Л., Тищенко А.І.
Головуючий суддя Куксов В.В. перебував у щорічній відпустці з 13.09.2021 по 17.09.2021.
Суддя Куксов Тищенко А.І. перебувала у щорічній відпустці з 13.09.2021 по 17.09.2021.
Перевіривши відповідність апеляційної скарги і доданих до неї документів вимогам ст. 258 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що скарга підлягає залишенню без руху, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 3 ст. 258 ГПК України у чинній редакції, до апеляційної скарги додаються:
1) довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника, якщо скарга подана представником і в справі немає підтвердження його повноважень;
2) докази сплати судового збору;
3) докази надсилання копії скарги іншій стороні у справі;
4) докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції, за наявності.
Частинами 1 та 2 ст. 256 ГПК України (в редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року №2147-VIII) передбачено, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу протягом десяти днів з дня його (її проголошення). Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
З матеріалів справи вбачається, що повний текст рішення складено 13.07.2020, отже останнім днем строку подання апеляційної скарги є 03.08.2020.
Частиною 1 статті 119 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Колегією суддів Північного апеляційного господарського суду, встановлено, що в матеріалах справи №910/5627/20 наявне поштове повідомлення про вручення ухвали Північного апеляційного господарського суду про залишення апеляційної скарги без руху від 25.08.2021 (а/с 166) представнику скаржника - 04.09.2020.
Стосовно доводів скаржника, що фактично копія ухвали Північного апеляційного господарського суду від 25.08.2021 про залишення апеляційної скарги без руху отримана Військовою частиною НОМЕР_1 - 07.10.2020, про що свідчить відмітка про реєстрацію вхідної кореспонденції стройовою частиною Військової частини НОМЕР_1 , колегія суддів зазначає, що згідно копії ухвали Північного апеляційного господарського суду від 25.08.2021, з відміткою про реєстрацію вхідної кореспонденції стройовою частиною Військової частини НОМЕР_1 , яка додана до заяви про поновлення пропущеного процесуального строку, вказано вхідний №1566 та дату отримання 07.09.2020, що спростовує доводи скаржника стосовно отримання вищезазначеної ухвали 07.10.2020.
Крім того, скаржник вказує, що в подальшому Військова частини НОМЕР_1 звернулася до Північного апеляційного господарського суду з заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження (вихідний від 19.10.2020 №1036) та вказана заява направлена до суду апеляційної інстанції Укрпоштою рекомендованим листом (квитанція №55 від 19.09.2021) та заява Військової частини НОМЕР_1 Північним апеляційним господарським судом залишена без розгляду.
Стосовно зазначеного колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу, що заява про поновлення строку на апеляційне оскарження вихідний від 19.10.2020 №1036, на яку посилається скаржник, в матеріалах справи відсутня.
Колегія суддів зазначає, що поновлення пропущеного строку здійснюється господарським судом за наявності поважної причини його пропуску. Для поновлення строку подачі апеляційної скарги, при зверненні з відповідним клопотанням, заявнику необхідно обґрунтувати поважність пропуску строку з посиланням на конкретні обставини, які підтверджуються відповідними доказами.
При цьому, суд апеляційної інстанції зазначає, що початок перебігу строку на апеляційне оскарження починається саме внаслідок проголошення та підписання повного тексту відповідного процесуального документа, і жодним чином початок перебігу відповідного строку не пов`язується з надсиланням/отриманням стороною відповідного процесуального документа, оскільки у випадку отримання стороною процесуального документа з запізненням або неотримання, у скаржника виникає процесуальне право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження і таке вручення/обізнаність не поновлює автоматично строк, а є підставою саме для його поновлення, що узгоджується з вищенаведеними приписами статті 256 Господарського процесуального кодексу України, а також ст. 116 Господарського процесуального кодексу України.
Отже, суд апеляційної інстанції зазначає, що вимоги діючого процесуального закону не пов`язують початок процесуального строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції з датою фактичного отримання або датою, коли стало відомо про наявність відповідного рішення, оскільки отримання рішення з запізненням або встановлення наявності такого рішення за допомогою Єдиного державного реєстру судових рішень - є підставою саме для відновлення такого строку.
Визначений законом строк подання апеляційної скарги є процесуальним строком, який може бути поновлений відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України у разі визнання апеляційною інстанцією поважності причин такого пропуску та за наявності клопотання заінтересованої сторони, оскільки вимоги процесуального закону не наділяють суд апеляційної інстанції правом або обов`язком самостійного відновлення такого строку, адже таке право нерозривно кореспондується саме з правом особи (сторони спору, учасника справи) на вчинення процесуальних дій в межах наданих їй законом повноважень.
Відповідно до ч. 3 ст.260 ГПК України апеляційна скарга залишається без руху, зокрема, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку.
Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.
Зі змісту наведеної правової норми вбачається, що законодавець не передбачив обов`язок суду автоматично поновлювати пропущений строк, оскільки в кожному випадку суд має чітко визначити, з якої саме поважної причини такий строк було пропущено та чи підлягає він поновленню.
Господарський процесуальний кодекс України не пов`язує право суду відновити пропущений строк з певним колом обставин, що спричинили його пропуск. Для поновлення процесуального строку суд має встановити наявність об`єктивно непереборних обставин, які перешкоджали вчасному зверненню зі скаргою на судове рішення, у зв`язку з чим заявник має довести суду їх наявність та непереборність, оскільки в іншому випадку нівелюється значення чіткого окреслення законодавчо закріплених процесуальних строків.
Суд зазначає, що статтею 129 Конституції України визначено як одну із засад судочинства рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.
Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою. Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, спрямовані на недопущення безладного перебігу судового процесу (за змістом рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України").
Так, у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини наголосив, що право на справедливий судовий розгляд, яке гарантовано пунктом 1 статті 6 Конвенції, має розумітися у світлі преамбули Конвенції, у відповідній частині якої зазначено, що верховенство права є спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з фундаментальних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип стверджує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави (рішення у справі "Пономарьов проти України" (Ponomaryov v. Ukraine), заява № 3236/03, п. 40, 41, від 03.04.2008).
Водночас, колегія суддів звертає увагу скаржника, що в матеріалах справи міститься поштове повідомлення про вручення ухвали Північного апеляційного господарського суду про повернення апеляційної скарги від 28.09.2021 (а/с 180) представнику останнього - 09.10.2020, в той час, як скаржник звернувся з відповідною апеляційною скаргою лише 17.08.2021.
З огляду на зазначене, доводи заявника, які наведені у апеляційній скарзі, судова колегія визнає неповажними, оскільки можливість подання належним чином оформленої апеляційної скарги у встановлений законом строк, залежала виключно від волевиявлення та дій самого скаржника.
Частиною 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" в редакції, чинній на дату звернення з апеляційною скаргою, встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Виходячи зі змісту ч.1 ст. 3, ч.2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" в редакції, чинній на дату звернення з апеляційною скаргою, судовий збір справляється, зокрема за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду; за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду, ставка судового збору складає 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.
Тобто, для визначення ставки судового збору за подачу апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, необхідно визначити суму судового збору, яка підлягала сплаті на момент звернення з відповідним позовом.
П.п. 2 п. 2 ч. 2 статті 4 названого Закону встановлено, що за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду, ставка судового збору складає 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.
Позивач звернувся до суду першої інстанції з позовом в квітні 2020 року з однією вимогою майнового характеру, а саме: про стягнення 179 591,31 грн.
Таким чином, за подачу позову судовий збір підлягав сплаті в розмірі 2693,87 грн.
З огляду на те, що скаржник просить скасувати рішення в повному обсязі та враховуючи вищевикладені приписи Закону України "Про судовий збір", сума судового збору, яка повинна бути сплачена скаржником за подання даної апеляційної скарги, становить 4040,81 грн. та розраховується наступним чином: 2693,87 грн. (сума, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви)* 150% (ставка судового збору при поданні апеляційної скарги) = 4040,81 грн.
Як вбачається з матеріалів апеляційної скарги, скаржником доказів на підтвердження сплати судового збору надано не було.
Водночас, в матеріалах справи міститься акт №263/21 від 20.08.2021 про те, що під час розкриття конверта не виявилося вказаних у додатку документів, а саме: копії платіжного доручення про сплату судового збору за №1441 від 29.07.2021.
При цьому, судом апеляційної інстанції встановлено, що станом на момент подання апеляційної скарги скаржника не віднесено до кола осіб, які звільнені від сплати судового збору згідно з статтею 5 Закону України "Про судовий збір".
Згідно частини 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).
Відповідно до приписів ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
Частиною 2 статті 260 ГПК України передбачено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.
Згідно ч. 4 ст. 260 Господарського процесуального кодексу України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 261 цього Кодексу.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 261 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.
Виходячи з вищенаведеного, скаржник повинен подати до Північного апеляційного господарського суду,обґрунтоване клопотання про поновлення строків на апеляційне оскарження, а також сплатити за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 13.07.2020 у справі №910/5627/20 судовий збір у розмірі 4040,80 грн.
В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Керуючись статтями 164, 174, 234, 258, 259, 260, Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 13.07.2020 у справі №910/5627/20 - залишити без руху.
2. Протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали, Військова частина НОМЕР_1 має право усунути недоліки, а саме: подати обґрунтоване клопотання про поновлення строків на апеляційне оскарження, а також сплатити за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 13.07.2020 у справі №910/5627/20 судовий збір у розмірі 4040,80 грн.
3. Копію даної ухвали надіслати учасникам у справі.
4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Головуючий суддя В.В. Куксов

Судді М.Л. Яковлєв

А.І. Тищенко