ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" вересня 2021 р. м. Київ Справа № 911/1624/21

м. Київ, вул. С. Петлюри, буд. 16/108

Господарський суд Київської області

без виклику (повідомлення) сторін

Господарський суд Київської області, одноособово, у складі судді Саванчук С.О., розглянув матеріали

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Украгроспілка"

04050, м. Київ, вул. Мельникова, буд. 12,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агросвіт Фарм"

08472, Київська обл., Переяслав-Хмельницький р-н, с. Світанок, вул. Київська, буд. 5/4,

про стягнення збитків

Обставини справи:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява (вх. №1626/21 від 02.06.2021) Товариства з обмеженою відповідальністю "Украгроспілка" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агросвіт Фарм" про стягнення збитків.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням належним чином відповідачем умов договору поставки №2006/2019 від 20.06.2019, що укладений між позивачем та відповідачем.

Судом перевірено позовну заяву і додані до неї документи на відповідність вимогам статей 162, 164, 172, частині 5 статті 174, статті 175 Господарського процесуального кодексу України та встановлена їх невідповідність вимогам пункту 2 частини 3 статті 162 та частини 1 статті 172 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 07.06.2021 судом позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

Через канцелярію Господарського суду Київської області від позивача надійшли письмові пояснення (вх. №15296/21 від 23.06.2021), відповідно до яких позивачем усунуті недоліки позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 09.07.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до частин 4, 5 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписав рішення без його проголошення, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх у сукупності, суд

встановив:

20.06.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Украгроспілка» (далі - позивач, покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агросвіт Фарм» (далі - відповідач, продавець) укладено договір поставки № 2006/2019 (далі - Договір), згідно з яким продавець зобов`язується поставити і передати у власність покупця, а покупець прийняти і оплатити пшеницю 2 або 3 або 5-6, класу (українського походження, врожаю 2019 р.), на умовах FSА (у редакції Інкторемс 2010) ст. Золотоноша 1 Одеської залізниці (з урахуванням додаткових угод № 1-4).

Відповідно до пункту 3.2. Договору попередня загальна сума договору складає 1799998,20 грн., в т.ч. ПДВ -299999,70 грн.

Згідно з пунктом 4.1. Договору поставка товару в повному обсязі здійснюється в строк до 25 липня 2019 року.

За пунктом 4.2. Договору поставка товару підтверджується видатковими накладними.

Згідно з пунктом 5.1. Договору покупець сплачує 1700000,00 грн. авансу на поточний рахунок продавця, зазначений у договорі, протягом 3-х банківських днів з дати підписання договору та виставлення рахунку. Решта оплати здійснюється протягом трьох банківських днів з моменту прийняття зерновим складом товару на ім`я покупця після надання документів, зазначених в п. 4.2, п. 4.3 п. 10.4 даного договору та рахунку із зазначенням точної кількості та ціни товару без ПДВ, суми ПДВ, усього до сплати та реєстрації (якщо потрібно, то коригування) податкових накладних.

Відповідно до пункту 6.2. Договору у разі невиконання будь-якої зі сторін зобов`язань за цим договором, сторона, яка порушила умови договору, сплачує іншій стороні пеню з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ від загальної суми заборгованості за кожний день непостачання товару або суми простроченої оплати.

Аргументи Товариства з обмеженою відповідальністю «Украгроспілка»

На виконання умов Договору позивачем сплачений аванс у розмірі 1701429,25 грн., що підтверджується платіжними дорученнями: № 259 від 21.06.2019 на суму 501428,77 грн., № 262 від 25.06.2019 на суму 300000,12 грн., № 268 від 02.07.2019 на суму 600000,24 грн., № 282 від 18.07.2019 на суму 300000,12 грн.

Відповідач, у визначений пунктом 4.1. Договору строк, товар не поставив.

У подальшому, відповідачем повернуті позивачу такі грошові кошти: 02.09.2019 у розмірі 50000,00 грн., 09.09.2019 у розмірі 100000,00 грн., 16.09.2019 у розмірі 50000,00 грн., 17.09.2019 у розмірі 50000,00 грн., 25.10.2019 у розмірі 100000,00 грн., 06.11.2019 у розмірі 300000,00 грн., 29.11.2019 у розмірі 70000,00 грн., 18.03.2020 у розмірі 100000,00 грн., 15.04.2020 у розмірі 150000,06 грн., 28.05.2020 у розмірі 51428,59 грн., 20.10.2020 у розмірі 102857,18 грн., 22.01.2021 у розмірі 102857,18 грн., всього на суму 1227143,01 грн.

З урахуванням того, що відповідач, у визначений строк, товар не поставив та повернув аванс лише частково, наявні підстави для повернення грошових коштів у розмірі 474286,24 грн.

Крім того, за порушення строків поставки товару позивачем, на підставі пункту 6.2. Договору, нарахована пеня у розмірі 333475,33 грн.

На адресу відповідача направлено претензію від 05.03.2021 № 0503/21 з вимогою сплати грошових коштів, яка отримана уповноваженим представником відповідача 17.03.2021, проте, залишена без реагування.

Аргументи Товариства з обмеженою відповідальністю «Агросвіт Фарм»

Відповідач відзиву на позовну заяву, доказів сплати або контррозрахунку суми заборгованості суду не надав, про розгляд справи щодо нього у господарському суді судом направлена ухвала Господарського суду Київської області на його належну адресу: 08472, Київська обл., Переяслав-Хмельницький р-н, с. Світанок, вул. Київська, буд. 5/4, що встановлена судом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

За приписом пункту 10 частини 2 статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» в Єдиному державному реєстрі містяться відомості про місцезнаходження юридичної особи.

Відповідно до статті 10 вказаного Закону, якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, винесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Відповідно до трекінгу відстеження поштового відправлення № 523 з офіційного веб-сайту ПАТ "Укрпошта" у мережі Інтернет, відправлення суду вручено відповідачу 22.07.2021.

З огляду на вказані положення чинного законодавства та обставини належного вручення відповідачу ухвали суду, суд дійшов висновку про належне повідомлення відповідача про розгляд справи щодо нього у господарському суді та його процесуальні права на надання суду заперечень на позов і доказів.

Норми права, що підлягають застосуванню

Згідно з частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (стаття 530 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини 2 статті 693 Цивільного кодексу України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Частиною 1 статті 712 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (частина 2 статті 712 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частин 1, 2 статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Фактичні обставини, встановлені судом, докази, що прийняті та відхилені судом, мотиви прийняття або відхилення кожного доказу та аргументу, викладеного сторонами у матеріалах справи та висновки суду за результатами розгляду справи

20.06.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Украгроспілка» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агросвіт Фарм» укладено договір поставки № 2006/2019, згідно з яким продавець зобов`язується поставити і передати у власність покупця, а покупець прийняти і оплатити пшеницю 2 або 3 або 5-6, класу (українського походження, врожаю 2019 р.), на умовах FSА (у редакції Інкторемс 2010) ст. Золотоноша 1 Одеської залізниці (з урахуванням додаткових угод № 1-4).

Відповідно до пункту 3.2. Договору попередня загальна сума договору складає 1799998,20 грн., в т.ч. ПДВ - 299999,70 грн.

Згідно з пунктом 4.1. Договору поставка товару в повному обсязі здійснюється в строк до 25 липня 2019 року.

Згідно з пунктом 5.1. Договору покупець сплачує 1700000,00 грн. авансу на поточний рахунок продавця, зазначений у договорі, протягом 3-х банківських днів з дати підписання договору та виставлення рахунку. Решта оплати здійснюється протягом трьох банківських днів з моменту прийняття зерновим складом товару на ім`я покупця після надання документів, зазначених в п. 4.2, п. 4.3 п. 10.4 даного договору та рахунку із зазначення точної кількості та ціни товару без ПДВ, суми ПДВ, усього до сплати та реєстрації (якщо потрібно, то коригування) податкових накладних.

Відповідно до частини 2 статті 570 Цивільного кодексу України, якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Вищий господарський суд України у постанові від 12.06.2012 у справі №55/385 за позовом про стягнення грошових коштів за неналежне виконання договірних зобов`язань вказав, що згідно з положеннями чинного в Україні законодавства, авансом є грошова сума, яку перераховують згідно з договором наперед у рахунок майбутніх розрахунків за товари (роботи, послуги), які мають бути отримані (виконані, надані). Тобто, у разі невиконання зобов`язання, за яким передавався аванс, незалежно від того, з чиєї вини це відбулося, аванс підлягає поверненню особі, яка його сплатила.

Відповідно до частини 2 статті 693 Цивільного кодексу України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

На виконання умов Договору позивачем сплачено аванс у розмірі 1701429,25 грн., що підтверджується платіжними дорученнями: № 259 від 21.06.2019 на суму 501428,77 грн., № 262 від 25.06.2019 на суму 300000,12 грн., № 268 від 02.07.2019 на суму 600000,24 грн., № 282 від 18.07.2019 на суму 300000,12 грн.

Відповідач, у визначений пунктом 4.1. Договору строк, товар не поставив, відповідач вказане не заперечив, доказів поставки товару матеріали справи не містять.

У подальшому, відповідачем повернуті грошові кошти за Договором: 02.09.2019 у розмірі 50000,00 грн., 09.09.2019 у розмірі 100000,00 грн., 16.09.2019 у розмірі 50000,00 грн., 17.09.2019 у розмірі 50000,00 грн., 25.10.2019 у розмірі 100000,00 грн., 06.11.2019 у розмірі 300000,00 грн., 29.11.2019 у розмірі 70000,00 грн., 18.03.2020 у розмірі 100000,00 грн., 15.04.2020 у розмірі 150000,06 грн., 28.05.2020 у розмірі 51428,59 грн., 20.10.2020 у розмірі 102857,18 грн., 22.01.2021 у розмірі 102857,18 грн., всього на суму 1227143,01 грн.

На адресу відповідача позивачем направлена претензія від 05.03.2021 № 0503/21 з вимогою повернення авансу за договором, у зв`язку із непоставкою товару, яка отримана уповноваженим представником відповідача 17.03.2021 та оцінюється судом як належна вимога покупця, в порядку частини 2 статті 693 Цивільного кодексу України, у випадку, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, повернути суму попередньої оплати.

З урахуванням того, що відповідач, у визначений пунктом 4.1. Договору строк, товар не поставив та частково повернув аванс, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення грошових коштів у розмірі 474286,24 грн. основного боргу.

Крім того, за порушення строків поставки товару, позивачем правомірно на підставі пункту 6.2. Договору, з урахуванням частково повернутої суми авансу, нарахована пеня.

При цьому, судом врахована позиція Верховного Суду про можливість нарахування пені за невиконання негрошових зобов`язань, у разі, якщо таке передбачено умовами договору між сторонами (зокрема, постанова Верховного Суду у справі № 910/10581/18 від 10.03.2020).

За результатами перевірки розрахунку пені, що здійснений позивачем у розмірі 333475,33 грн., суд відзначає, що він арифметично вірний.

Результати розгляду справи

Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з статтею 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з статтею 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, а відповідно до статті 79 Господарського процесуального кодексу України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування; питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права з урахуванням юридичної сили правового акта в ієрархії національного законодавства та з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини при дотриманні норм процесуального права.

У справі «Руїз Торіха проти Іспанії» Європейський суд з прав людини вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи.

Оцінюючи подані до матеріалів справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності та, враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Розподіл судових витрат

Судовий збір за подання позовної заяви, в порядку статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладається на відповідача у повному обсязі.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 2, 11, 73, 74, 76-80, 231, 232, 237, 238 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

вирішив:

1. Позов (вх. №1626/21 від 02.06.2021) Товариства з обмеженою відповідальністю "Украгроспілка" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агросвіт Фарм" про стягнення грошових коштів задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агросвіт Фарм" (08472, Київська обл., Переяслав-Хмельницький р-н, с. Світанок, вул. Київська, буд. 5/4, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Украгроспілка" (04050, м. Київ, вул. Мельникова, буд. 12, ) грошові кошти у розмірі 807761,57 грн. (вісімсот сім гривень сімсот шістдесят одна гривня п`ятдесят сім копійок), судовий збір у розмірі 12116,43 (дванадцять тисяч сто шістнадцять гривень сорок три копійки).

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 20 днів з дня складання повного судового рішення.

Повне рішення складено 27.09.2021.

Суддя С.О. Саванчук