номер провадження справи 12/138/20
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
20.09.2021 Справа № 908/1823/20
м.Запоріжжя Запорізької області
Господарський суд Запорізької області у складі судді Смірнова О.Г.,
За участю секретаря судового засідання Соловйової А.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Фізичної особи-підприємця Гаврилової Віри Іванівни про ухвалення додаткового рішення у справі № 908/1823/20
до відповідача: Фізичної особи-підприємця Гаврилової Віри Іванівни ( АДРЕСА_1 )
про стягнення 42 000,76 грн.
за участю представників:
від позивача - Рясна А.С., довіреність № 937/20-19 від 21.12.2020
від відповідача - Кузнецова А.С., ордер серія АР № 1016221 від 31.07.2020, адвокат
01.02.2021 на адресу суду надійшла заява Фізичної особи-підприємця Гаврилової Віри Іванівни від 27.01.2021, в якій остання просить стягнути з Концерну "Міські теплові мережі" на користь Фізичної особи-підприємця Гаврилової Віри Іванівни витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7 600,00 грн.
Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 01.02.2021 вказану заяву передано на розгляд судді Смірнову О.Г.
Ухвалою господарського суду від 01.02.2021 прийнято заяву Фізичної особи-підприємця Гаврилової Віри Іванівни про ухвалення додаткового рішення у справі № 908/1823/20 до розгляду, судове засідання призначено на 11.02.2021 о 10:30. Вказаною ухвалою суду явка у судове засідання уповноважених представників сторін визнана не обов`язковою.
Як вбачається з бази даних "Діловодство спеціалізованого суду", у зв`язку з надходженням апеляційної скарги Концерну "Міські теплові мережі" на рішення господарського суду від 22.12.2020 у справі № 908/1823/20 вказані матеріали справи 29.01.2021 направлено до Центрального апеляційного господарського суду.
Ухвалою суду від 03.02.2021 зупинений розгляд заяви Фізичної особи-підприємця Гаврилової Віри Іванівни про ухвалення додаткового рішення у справі № 908/1823/20 до розгляду апеляційної скарги та повернення матеріалів справи № 908/1823/20 до Господарського суду Запорізької області.
Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 07.07.2021 апеляційну скаргу Концерну "Міські теплові мережі" на рішення Господарського суду Запорізької області від 22.12.2020 у справі № 908/1823/20 залишено без задоволення, рішення Господарського суду Запорізької області від 22.12.2020 у справі № 908/1823/20 - залишено без змін.
Через канцелярію суду 27.07.2021 від Центрального апеляційного господарського суду повернулися матеріали справи № 908/1823/20.
26.08.2021 на адресу суду надійшли документи у справі № 908/1823/20 від Касаційного господарського суду у складі Верховного суду.
Ухвалою Верховного суду від 18.08.2021 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Концерну «Міські теплові мережі» на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 07.07.2021 у справі № 908/1823/20.
Ухвалою суду від 01.09.2021 поновлено провадження у справі № 908/1823/20 щодо розгляду заяви Фізичної особи-підприємця Гаврилової Віри Іванівни про ухвалення додаткового рішення у справі № 908/1823/20, розгляд заяви призначений на 08.09.2021 о 16:30.
08.09.2021 на адресу суду від Концерну "Міські теплові мережі" надійшла заява, в якій останнє просить відкласти розгляд справи на іншу дату, мотивуючи її надмірною зайнятістю представників Концерну «МТМ» та перебуванням у щорічній основній відпустці Рясної А.С., яка супроводжувала дану справу.
Ухвалою суду від 08.09.2021 відкладений розгляд заяви у справі на 20.09.2021 о 17:00.
09.09.2021 на адресу суду від представника відповідача надійшла заява про долучення доказів судових витрат ФОП Гаврилової В.І. для об`єктивного та повного розгляду заяви та прийняття законного рішення.
20.09.2021 на адресу суду від позивача надійшли заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, в яких останній зазначає, що у актах приймання-передачі наданих послуг за договором про надання правничої (правової) допомоги надмірно завищений час на складання та подання до суду процесуальних документів, ознайомлення за матеріалами справи в господарському суді, консультації клієнта, що значно впливає на розмір оплати правничої допомоги. При цьому вказує, що час, витрачений адвокатом на виконання послуг, зазначений у актах приймання-передачі наданих послуг, не відповідає складності справи. На підставі ч. 5 ст. 126 ГПК України просить зменшити суму судових витрат на професійну правничу допомогу на 50% від заявлених судових витрат.
В судове засідання 20.09.2021 з`явилися представники сторін.
Розглянувши вказану вище заяву, встановивши всі наявні обставини, суд дійшов висновку про її часткове задоволення, виходячи із наступного.
Рішенням Господарського суду Запорізької області від 22.12.2020 у справі № 908/1823/20 у задоволенні позовних вимог Концерну "Міські теплові мережі" до Фізичної особи-підприємця Гаврилової Віри Іванівни про стягнення основного боргу в сумі 40711,87 грн., трьох процентів річних в сумі 771,45 грн., інфляційних витрат в сумі 517,44 грн. відмовлено, вирішено витрати зі сплати судового збору в сумі 2102,00 грн. покласти на Концерн "Міські теплові мережі" відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 129 ГПК України.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 07.07.2021 апеляційну скаргу Концерну "Міські теплові мережі" на рішення Господарського суду Запорізької області від 22.12.2020 у справі № 908/1823/20 залишено без задоволення, рішення Господарського суду Запорізької області від 22.12.2020 у справі № 908/1823/20 - залишено без змін.

Ухвалою Верховного суду від 18.08.2021 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Концерну «Міські теплові мережі» на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 07.07.2021 у справі № 908/1823/20.

У поданій заяві від 27.01.2021 про ухвалення додаткового рішення відповідач просить стягнути з позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7600,00 грн.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати.

Частиною 8 статті 129 ГПК України встановлено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

У відзиві на позовну заяву, який міститься в матеріалах справи, відповідач зазначав, що його витрати на професійну правничу допомогу попередньо складають 7600,00 грн., остаточний розрахунок та відповідні докази будуть надані суду до закінчення судових дебатів.

З матеріалів справи вбачається, що 29.12.2020 відповідач вперше звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просив стягнути з позивача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7600,00 грн.

Ухвалою суду від 30.12.2020 вищевказану заяву прийнято судом до розгляду та судове засідання призначено на 11.01.2021 о 10:00.

Ухвалою суду від 11.01.2021 заяву Фізичної особи-підприємця Гаврилової Віри Іванівни про ухвалення додаткового рішення у справі № 908/1823/20 повернуто заявникові без розгляду в порядку ч. 4 ст. 170 ГПК України.

Таким чином, відповідач звернувся із заявою вперше у строк, що не перевищує п`яти днів після ухвалення рішення суду, у відповідності до ч. 8 ст. 129 ГПК України.

Вдруге відповідач звернувся із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі № 908/1823/20 01.02.2021 року.

Відповідно до ст. 16 ГПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Згідно із ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно із ч. 2 ст. 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

При цьому судом враховано, що поняття особи, яка є адвокатом, наводиться в статті 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" № 5076-VI від 05.07.2012 року, де зазначено, що адвокатом може бути фізична особа, яка має повну вищу юридичну освіту, володіє державною мовою відповідно до рівня, визначеного згідно із Законом України "Про забезпечення функціонування української мови як державної", має стаж роботи в галузі права не менше двох років, склала кваліфікаційний іспит, пройшла стажування (крім випадків, встановлених цим Законом), склала присягу адвоката України та отримала свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.

Приписами ч. 3 ст. 233 ГПК України визначено, що суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті.

В якості підтвердження витрат на послуги адвоката відповідач надав копію договору про надання правової (правничої) допомоги від 31.07.2020, який укладений між Фізичною особою-підприємцем Гавриловою Вірою Іванівною, далі клієнт, та Кузнецовою Анною Сергіївною, далі адвокат, відповідно до п. 1 якого Клієнт доручає, а Адвокат зобов`язується надати Клієнту послуги у галузі права, які полягають у наданні консультацій, підготовці процесуальних документів, здійсненні представництва клієнта в суді по справі № 908/1823/20 на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується прийняти та оплатити зазначені послуги.

Згідно із п. 3.1., 3.2. вказаного договору сторони домовилися, що гонорар є формою винагороди адвоката за надання правової допомоги клієнту. Вартість таких видів правничої допомоги адвоката як: ознайомлення з матеріалами справи, надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, складення процесуальних документів визначається сторонами, виходячи з вартості однієї години роботи адвоката під час надання зазначених видів правничої допомоги, і складає 700,00 грн. за одну годину надання послуг. Вартість послуг з представництва інтересів клієнта в суді під час здійснення господарського судочинства складає 1000,00 грн. (одна тисяча грн. 00 коп.) за одне судове засідання. Остаточна сума оплати та обсяг наданих послуг в конкретній справі визначається сторонами в акті приймання-передачі наданих послуг. Акт приймання-передачі наданих послуг складається адвокатом в двох примірниках та передається на підпис клієнту. Клієнт зобов`язаний протягом одного дня підписати такий акт та повернути один примірник адвокату або надати свої зауваження до акту. Клієнт зобов`язується сплатити адвокату вартість послуг, що надаються в рамках цього договору в такому порядку: 3500 грн. (три тисячі п`ятсот грн. 00 коп.) - протягом трьох днів після підписання цього договору, остаточний розрахунок по факту надання послуг - протягом семи днів після підписання акту приймання-передачі наданих послуг сторонами цього договору.

Пунктом 5.1. вказаного договору визначено, що цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до прийняття остаточного рішення по справі № 908/1823/20, яке задовольнить клієнта.

В матеріалах справи наявні копія ордеру на надання правничої (правової) допомоги № АР 1016221 від 31.07.2020 на адвоката Кузнецову Анну Сергіївну та копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 984 від 05.07.2012, виданого Кузнецовій Анні Сергіївні.

Матеріали справи свідчать, що між Адвокатом та Клієнтом були підписані акти приймання-передачі наданих послуг згідно договору про надання правничої (правової) допомоги від 31.07.2020, а саме:

- акт приймання-передачі наданих послуг № 1/13/08/20 від 13.08.2020, за яким адвокатом були надані наступні послуги у справі № 908/1823/20: ознайомлення з матеріалами справи № 908/1823/20 в Господарському суді Запорізької області, надання правової консультації і роз`яснень з питань позовних вимог та стратегії захисту (2 години) на суму 1400,00 грн., складання відзиву на позовну заяву, підготовка копій доказів, відправка стороні та до суду (4 години) на суму 2800,00 грн., загальна сума послуг за актом - 4200,00 грн.;

- акт приймання-передачі наданих послуг № 2/23/12/20 від 23.12.2020, за яким адвокатом були надані наступні послуги у справі № 908/1823/20: складання заперечення на відповідь на відзив позивача (2 години) на суму 1400,00 грн., представництво інтересів клієнта в Господарському суді Запорізької області (2 судових засідання) на суму 2000,00 грн., загальна сума послуг за актом - 3400,00 грн.

Матеріали справи свідчать, що відзив на позовну заяву, заперечення на відповідь позивача оформлені за підписом адвоката Кузнецової А.С. та відправлялись на адресу позивача адвокатом Кузнецовою А.С.

Разом з тим адвокат Кузнецова А.С. була присутня в судових засіданнях 19.08.2020, 04.11.2020, 16.12.2020, 22.12.2020 та ознайомлювалась з матеріалами справи 06.08.2020 року (том 1, а.с. 108).

В якості підтвердження оплати наданих послуг з правової допомоги відповідач надав суду копії квитанцій до прибуткових касових ордерів № 34 від 23.12.2020 на суму 3400,00 грн. та № 27 від 01.09.2020 на суму 4200,00 грн.

Згідно із ч. 3-6 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частини 5 статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 статті 129 цього Кодексу.

Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини 5-6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами 5-7, 9 статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Позивач в даній справі у запереченнях на заяву відповідача зазначив, що актах приймання-передачі наданих послуг за договором про надання правничої (правової) допомоги надмірно завищений час на складання та подання до суду процесуальних документів, ознайомлення за матеріалами справи в господарському суді, консультації клієнта, що значно впливає на розмір оплати правничої допомоги. При цьому вказав, що час, витрачений адвокатом на виконання послуг, зазначений у актах приймання-передачі наданих послуг, не відповідає складності справи. Просив на підставі ч. 5 ст. 126 ГПК України зменшити суму судових витрат на професійну правничу допомогу на 50% від заявлених судових витрат.

Проаналізувавши надані відповідачем до справи докази на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку, що розмір вказаних витрат є неспіврозмірним та достатньо завищеним порівняно з виконаними адвокатом роботами (наданими послугами) та часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг) та складністю справи.

Зокрема достатньо завищений час, витрачений адвокатом на складання відзиву на позовну заяву (4 години), час на ознайомлення з матеріалами справи та надання консультацій (2 години) та час на складання заперечення на відповідь позивача (2 години).

Приписами ч. 1 ст. 2 ГПК України визначено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до ч. 3 ст. 236 ГПК України судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом.

Враховуючи вищевикладене, в тому числі заперечення позивача, суд дійшов висновку, що клопотання позивача про зменшення витрат на професійну правничу допомогу підлягає задоволенню частково, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне стягнути з позивача на користь відповідача витрати на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 5000,00 грн.

Керуючись ст. ст. 4, 7, 8, 123, 126, 129, 233, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ

1. Заяву Фізичної особи-підприємця Гаврилової Віри Іванівни про ухвалення додаткового рішення у справі № 908/1823/20 задовольнити частково.

2. Стягнути з Концерну "Міські теплові мережі" (юридична адреса: 69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, буд. 137, фактична адреса: 69071, м. Запоріжжя, вул. Цитрусова, буд. 9, ідентифікаційний код 32121458) на користь:

- Фізичної особи-підприємця Гаврилової Віри Іванівни ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп., видавши наказ.

3. У задоволенні іншої частини вимог заяви Фізичної особи-підприємця Гаврилової Віри Іванівни про ухвалення додаткового рішення у справі № 908/1823/20 відмовити.

Повний текст додаткового рішення складено та підписано 27.09.2021.

Екземпляр додаткового рішення надіслати сторонам у справі.

Суддя О.Г. Смірнов

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.