ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
УХВАЛА

27 вересня 2021 рокуСправа № 912/209/21

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Поліщук Г.Б., розглянувши заяву Приватного підприємства "Вісмут" від 23.09.2021 (вих. №02-08/103) про забезпечення позову (до подання позовної заяви), подану у справі про банкрутство Приватного підприємства "Вісмут", код ЄДР: 31276115; 25005, м. Кропивницький, вул. Юрія Липи, буд. 4

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою від 05.02.2021 відкрито провадження у справі № 912/209/20 про банкрутство Приватного підприємства "Вісмут", введено процедуру розпорядження майном боржника на строк до 170 календарних днів, призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Різника Олександра Юрійовича.

07.02.2021 (номер публікації: 65876, дата публікації на сайті ВГСУ: 07.02.2021 12:20) на вебсайті Вищого господарського суду України офіційно оприлюднено повідомлення про відкриття провадження у справі про банкрутство Приватного підприємства "Вісмут".

Ухвалою від 23.06.2021 господарський суд за результатами попереднього засідання визнав грошові вимоги кредиторів боржника; підсумкове засідання суду, на якому буде постановлено ухвалу про санацію боржника чи постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, чи ухвалу про закриття провадження у справі про банкрутство, чи ухвалу про продовження строку процедури розпорядження майном та відкладення підсумкового засідання суду, призначив на 26.07.2021 на 14:00 год.

Проте, 15.07.2021 матеріали справи № 912/209/21 про банкрутство Приватного підприємства "Вісмут" були надіслані до Центрального апеляційного господарського суду, у зв`язку з надходженням апеляційної скарги Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" від 12.06.2021 № б/н (вх. № 03-37/175/2021 від 14.07.2021) на ухвалу від 23.06.2021.

Таким чином підсумкове засідання у справі №912/209/21 не відбулося, про що учасників справи було повідомлено телефонограмами.

Крім того, ухвалою господарського суду від 23.06.2021 у даній справі припинено повноваження керівника Приватного підприємства "Вісмут" громадянина ОСОБА_1 та тимчасово покладено виконання обов`язків керівника на розпорядника майна боржника, арбітражного керуючого Різника Олександра Юрійовича.

Зобов`язано громадянина ОСОБА_1 протягом трьох днів з дати винесення ухвали передати за актом приймання-передачі розпоряднику майна боржника Різнику Олександру Юрійовичу документи та цінності підприємства.

24.09.2021 на електронну адресу суду від арбітражного керуючого розпорядника майна Різника О.О. надійшла заява про забезпечення позову (до подання позовної заяви), відповідно до якої останній просить:

- накласти арешт на посіви соняшника, що знаходяться на земельних ділянках к.н. :02:000:0173, к.н. :02:000:0147, к.н. :02:000:5002 та на посіви пшениці, що знаходяться на земельній ділянці к.н. :02:000:0134;

- заборонити будь-ким особам вчиняти будь-які дії з посівами соняшника, що знаходяться на земельних ділянках к.н. :02:000:0173, к.н. :02:000:0147, к.н. :02:000:5002 та з посівами пшениці, що знаходяться на земельній ділянці к.н. :02:000:0134, в т.ч. збирати, косити, приймати рішення та вчиняти будь-які інші дії по відчуженню вказаного майна, передавати дане майно в заставу та використовувати його іншим чином з метою та в якості забезпечення виконання власних зобов`язань та зобов`язань третіх осіб, звертати стягнення на це майно, передавати його третім особам.

На підставі розпорядження керівника апарату Господарського суду Кіровоградської області від 24.09.2021 №237, у зв`язку з закінченням у судді Бестаченко О.Л., в провадженні якої знаходиться справа №912/209/21 про банкрутство ПП "Вісмут", строку повноважень на здійснення правосуддя, здійснено повторний автоматизований розподіл заяви арбітражного керуючого Різника Олександра Юрійовича про забезпечення позову. За результатами проведеного розподілу зазначену заяву розподілено для розгляду судді Поліщук Г.Б.

На виконання ч. 5 ст. 139 Господарського процесуального кодексу України, заявником до заяви додано квитанцію про сплату №32327 від 23.09.2021, що підтверджує сплату судового збору, у встановлених порядку та розмірі.

Заявником у заяві про забезпечення позову зазначено щодо зустрічного забезпечення, що ПП "Вісмут" готове вчинити всі встановлені судом дії для усунення потенційних збитків та інших ризиків відповідачів, пов`язаних із забезпеченням позову.

Предметом позову будуть вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю "Стед Інвест" про визнання права власності ПП "Вісмут" на посіви соняшника та пшениці на земельних ділянках к.н. :02:000:0173, к.н. :02:000:0147, к.н. :02:000:5002 та к.н. :02:000:0134, що перебувають в оренді у ПП "Вісмут", у зв`язку з отриманням інформації про внесення записів про суборенду зазначених ділянок ТОВ "Стенд Інвест" в реєстр нерухомості.

В обґрунтування необхідності забезпечення позову у даній справі арбітражний керуючий розпорядник майна Різник О.Ю. зазначає, що вжиття заходів забезпечення позову дозволить виконати рішення суду про визнання права власності та унеможливить незаконні дії будь-яких третіх осіб стосовно цього майна.

За твердженням заявника ТОВ "Стед Інвест" використовує зазначені земельні ділянки незаконно, оскільки право суборенди товариства не зареєстровано в Державному земельному кадастрі. Факт незаконного використання земельних ділянок, що перебувають в оренді ПП "Вісмут" встановлено в листі ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області №33-11-0.4-5201/2-21 від 06.09.2021. У зв`язку з цим, на думку розпорядника майна, існує висока ймовірність вчинення незаконних дій третіми особами щодо майна (посівів) на зазначених земельних ділянках.

Розпорядник майна звернувся до ТОВ "Стед Інвест" із запитом вих.№02-08/101 від 17.09.2021 з метою отримання документів, які б підтверджували законність використання земельних ділянок, права на які зареєстровано за ПП "Вісмут". Однак відповіді на запит не отримано. На переконання арбітражного керуючого це свідчить про те, що ТОВ "Стед Інвест" не спростовує твердження заявника та лист ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області №33-11-0.4-5201/2-21 від 06.09.2021 про незаконне використання земель.

Арбітражний керуючий також зазначає, що за його зверненням Головним управлінням Держгеокадастру у Кіровоградській області, на підставі наказу від 04.08.2021 №480-ДК, проведено перевірку використання земель, що перебувають у користуванні ПП "Вісмут". За результатами перевірки встановлено, що на орендованих боржником земельних ділянках наявні посіви:

- земельна ділянка кадастровий номер :02:000:0173 площею (га) 5.954 оброблена та засіяна технічною с/г культурою (соняшник), орендар - ПП "Вісмут";

- земельна ділянка кадастровий номер :02:000:0147 площею (га) 6.1099 оброблена та засіяна технічною с/г культурою (соняшник), орендар - ПП "Вісмут";

- земельна ділянка кадастровий номер :02:000:5002 площею (га) 1.6 оброблена та засіяна технічною с/г культурою (соняшник), орендар - ПП "Вісмут";

- земельна ділянка кадастровий номер :02:000:0134 площею (га) 6.6583 оброблена та засіяна зерновою злаковою с/г культурою (пшениця), орендар - ПП "Вісмут".

Головним управлінням Держгеокадастру у Кіровоградській області повідомлено, що матеріали перевірки направлено до Відділення поліції №2 Кропивницького РУП ГУ НП в Кіровоградській області для встановлення осіб, які самостійно зайняли та використовують земельні ділянки без правовстановлюючих документів.

При розгляді заяви про забезпечення позову господарський суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктами 2, 4 ч. 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України, встановлено, що позов забезпечується: забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача чи іншого учасника справи з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку інших учасників справи з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

У відповідності до приписів Господарського процесуального кодексу України обґрунтування необхідності та доцільності вжиття заходів забезпечення позову, який належить застосувати, покладено на заявника.

Так, згідно зі ст. 73, 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

На підтвердження доводів, викладених у заяві про забезпечення позову, розпорядником майна надано суду Інформаційні довідки із реєстру речових прав на нерухоме майно, з яких вбачається, що в реєстрі містяться записи про суборенду ТОВ "Стед Інвест" (код 43526927) земельних ділянок, що орендуються ПП "Вісмут":

1) №36844725 від 09.06.2020 щодо земельної ділянки із кадастровим номером :02:000:0134;

2) №36822555 від 05.06.2020 щодо земельної ділянки із кадастровим номером :02:000:5002;

3) №36825777 від 05.06.2020 щодо земельної ділянки із кадастровим номером :02:000:0147;

4) №36837588 від 09.06.2020 щодо земельної ділянки із кадастровим номером :02:000:0173.

Згідно вказаних записів договори суборенди укладено строком на 6 років, починаючи з дати державної реєстрації суборенди.

Згідно ч.6 ст.93 Земельного кодексу України орендована земельна ділянка або її частина може за згодою орендодавця, крім випадків, визначених законом, передаватися орендарем у володіння та користування іншій особі (суборенда).

Договори суборенди заявником до суду не надані, так само як і договори оренди вказаних земельних ділянок, укладені Приватним підприємством "Вісмут" з фізичними особами.

Поряд з тим, у відповідності до ч.5 ст.12 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою до моменту державної реєстрації припинення таких прав, обтяжень у порядку, передбаченому цим Законом.

Будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, зареєстрованих у Державному реєстрі прав, вчиняються на підставі відомостей про речові права, обтяження речових прав, що містяться в цьому реєстрі.

Заявником не надано до суду документально підтверджені відомості скасування в Державному реєстрі прав записів про державну реєстрацію права суборенди на визначені в заяві про забезпечення позову земельні ділянки. Станом на день звернення розпорядника майна із заявою про забезпечення позову до суду, у господарського суду відсутні підстави вважати такі записи незаконними.

Особливості виникнення права власності землекористувача на посіви і насадження визначені Цивільним кодексом України, Земельним кодексом України.

У відповідності до ст.189 Цивільного кодексу України, продукцією, плодами, доходами є все, що виробляється, добувається, одержується з речі або приноситься річчю. При цьому, у відповідності до ст.775 Цивільного кодексу України наймачеві належить право власності на плоди, продукцію, доходи, одержані ним у результаті користування річчю, переданою у найм.

Згідно з п. "б" ч.1 ст.95 Земельного кодексу України, землекористувачі, якщо інше не передбачено законом або договором, мають право власності на посіви і насадження сільськогосподарський та інших культур, на вироблену продукцію.

Згідно ст.ст. 316, 321, 328 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб; право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Господарський суд вважає за необхідне зазначити, що правомірність набуття права власності не є предметом дослідження під час розгляду заяви про забезпечення позову, а може бути досліджено судом виключно в разі подання позову. Вирішуючи питання забезпечення позову, господарський суд також позбавлений можливості встановлювати обставини дійсності/недійсності договорів суборенди, та надавати оцінку діям відповідача, оскільки це має бути предметом дослідження в порядку позовного провадження.

Тому, при розгляді заяви про забезпечення позову суд виходить із наявних, зареєстрованих речових прав.

Як зазначалось вище господарським судом, вживаючи заходів до забезпечення позову суд має забезпечити збалансованість інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу. Проте заявником не зазначається і на даний час судом не може бути встановлена можливість запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів охоронюваних законом інтересів відповідача, який, за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, є суборендарем земельних ділянок.

Як підтверджує у поданій заяві розпорядник майна приватного підприємства "Вісмут" час збирання посівів є обмеженим, тому заборона будь-яким особам вчиняти будь-які дії з посівами, що знаходяться на визначених заявником земельних ділянках, матиме наслідком погіршення якості врожаю та, як результат, завдання збитків його власнику.

При цьому, господарський суд вважає за необхідне зауважити, що заявником не подано до суду доказів здійснення робіт з обробітку вказаних земельних ділянок та посіву соняшнику та пшениці.

Зважаючи на наведене вище, заява Приватного підприємства "Вісмут" про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Суд звертає увагу заявника на те, що останній не позбавлений права повторно звернутися до суду з заявою про забезпечення позову за наявності відповідних обставин.

Керуючись ст. 136, 137, 140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Приватного підприємства "Вісмут" від 23.09.2021 (вих. №02-08/103) про забезпечення позову (до подання позовної заяви), поданої у справі №912/209/21 про банкрутство Приватного підприємства "Вісмут" відмовити.

Ухвала набирає законної сили у порядку, встановленому ч. 2 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена до Центрального апеляційного господарського суду.

Суддя Г.Б. Поліщук