ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" вересня 2021 р.м. ХарківСправа № Б-50/24-09 (922/2636/21)

Господарський суд Харківської області у складі:

головуючий суддя Жигалкін І.П.

судді: Міньковський С.В. , Кононова О.В.

при секретарі судового засідання Кісельовій С.М.

розглянувши справу

за позовом Комунального підприємства "Харківські теплові мережі", м. Харків
до Державного підприємства "Торговий дім Облагрохімія", м. Харків
про стягнення коштів
за участю представників:

позивача - Панасейко О.Ю. (дов. № 40-1016/24 відм06.03.2020)

відповідача - Тищенко О.І. (свідоцтво № 318 від 28.02.2013 р.), керуючий санацією

ВСТАНОВИВ:

02 липня 2021 року до Господарського суду Харківської області з позовною заявою звернулося Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі" (Позивач) про стягнення з Державного підприємства "Торговий дім Облагрохімія" (Відповідач) заборгованість у сумі 1337134,58 грн (де: 924101,35 грн - вартість спожитої теплової енергії по тимчасового договору купівлі-продажу теплової енергії №11295 від 01.11.2004, що утворилась з листопада 2013 року по квітень 2021 року; 83413,87 грн - 3% річних за період з 01.06.2014 по 17.06.2021; 329619,36 грн - інфляційних втрат за період з 01.06.2014 по 17.06.2021), а також судових витрат.

В провадженні Господарського суду Харківської області перебуває справа №Б-50/24-09 про банкрутство ДП «ТД «Облагрохімія», де у відповідності до ухвали від 21.07.2010 введено процедуру санації боржника.

Згідно з витягом протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, для розгляду справи №50/24-09 про визнання банкрутом ДП "Торговий дім Облагрохімія" визначено головуючого суддю Жигалкіна І.П., суддів Кононова О.В., Міньковський С.В.

Ухвалою суду від 26.08.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін та призначенням підготовчого засідання на "02" вересня 2021 р. о 11:00, а ухвалою від 02.09.2021 підготовче засідання відкладено на 14.09.2021 - 10:15.

Представник Позивача у підготовче засідання заяв та клопотань не надав.

Представник Відповідача у підготовчому засіданні та у наданій заяві (вх. № 2149 від 14.09.2021) зазначає, що не заперечує проти заявлених позовних вимог КП "Харківські теплові мережі" про стягнення заборгованість у сумі 1337134,58 грн (де: 924101,35 грн - вартість спожитої теплової енергії по тимчасового договору купівлі-продажу теплової енергії №11295 від 01.11.2004, що утворилась з листопада 2013 року по квітень 2021 року; 83413,87 грн - 3% річних за період з 01.06.2014 по 17.06.2021; 329619,36 грн - інфляційних втрат за період з 01.06.2014 по 17.06.2021).

Відповідно до ч. 3 статті 185 ГПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

З огляду на наведену процесуальну норму та враховуючи визнання відповідачем позову під час підготовчого провадження, суд приймає рішення у підготовчому провадженні без призначення справи до розгляду по суті.

Згідно з ч. 4 статті 185 ГПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 191, 192 цього Кодексу.

Відповідно з ч. 4 статті 191 ГПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Судом встановлено, що позов визнаний відповідачем. При цьому, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує інтересів інших осіб.

Відповідно до статті 219 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами, та відповідно до статті 240 ГПК України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно перевіривши матеріали справи та дослідивши надані учасниками судового процесу докази, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

Державне Підприємство «Торговий дім «Облагрохімія» займає приміщення в будинку за адресою: м. Харків, вул. Космічна 21 А.

КП Харківські теплові мережі на підставі розпорядження про початок та кінець опалювального сезону 2012-2013, 2013-2014, 2014-2015, 2015-2016, 2016-2017, 2017-2018, 2018-2019, 2019-2020, 2020-2021 та тимчасового договору купівлі-продажу теплової енергії №11295 від 01.11.2004 здійснює постачання теплової енергії до приміщень відповідача, що розташоване в будинку за адресою: вул. Космічна 21 А. в м. Харкові.

Відповідно до умов Договору, КП «Харківські теплові мережі» (Енергопостачальна організація) зобов`язалося постачати відповідачеві (Споживачеві) теплову енергію в гарячій воді в потрібних йому обсягах на потреби, перелік яких вказано в п. 2.1. Договору, а відповідач зобов`язався оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені договором, а саме розділом 6 договору. У відповідності до п.6.3. споживач за 3 дні до початку розрахункового періоду самостійно, ініціативним дорученням сплачує енергопостачальній організації вартість, зазначеної в додатку 1 до договору кількості теплової енергії, з урахуванням залишкової суми (сальдо) розрахунків на початок розрахункового періоду.

Відповідно п.6.7 Погашення боргу та відсотків за товарний кредит повинно бути здійснено протягом 5 днів після одержання рахунку безпосередньо від працівника підприємства або 7 днів після відправлення поштою, в разі несплати в указані терміни дія товарного кредиту продовжується на суму боргу, який залишився.

На підставі зазначеного відповідачу були направлені рахунки за спожиту теплову енергію. Відповідач не сплачує рахунки.

Приміщення не обладнані приладами обліку теплової енергії, розрахунок вартості спожитої відповідачем теплової енергії на потреби опалення здійснювався позивачем розрахунковим способом згідно з нормативним документом «Норми та вказівки по нормуванню витрат палива та теплової енергії на опалення житлових та громадських споруд, а також на господарсько-побутові потреби в України» КТМ 204 України 244-94.

Факт споживання відповідачем теплової енергії також, підтверджується актами на включення та відключення теплової енергії у приміщення відповідача, так і до будинку в цілому, та актами обстеження. Вищезазначені акти на включення та відключення опалення підписані та скріплені печатками повноважених представників КП Харківські теплові мережі та балансоутримувачем будинку.

Станом на 01.07.2021 заборгованість за неналежне виконання договірних зобов`язань складає 924 101,35грн., яка утворилася за період з листопада 2013 року по квітень 2021 року.

У зв`язку з невиконанням боржником свого зобов`язання, який прострочив виконання такого (грошового) зобов`язання, позивачем було нараховано суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, а отже відповідачу нараховано інфляційні втрати у розмірі 329619,36грн., та 3% річних у сумі 83413,87грн.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 129 Конституції України однією з засад судочинства є змагальність.

За змістом статті 13 ГПК України встановлений такий принцип господарського судочинства як змагальність сторін, згідно з яким судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Згідно з ч. 2 статті 76 ГПК України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Тобто, змагальність полягає в тому, що сторони у процесуальній формі доводять перед судом свою правоту, за допомогою доказів переконують суд у правильності своєї правової позиції.

Відповідач не оспорює вказану заборгованість та визнає позов у повному обсязі, що підтверджується заявою (вх. № 21491 від 14.09.2021) та зазначено повноважним представником відповідача у підготовчому засіданні.

Відповідно до ч. 4 статті 191 ГПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Судом встановлено, що заява (вх. № 21491 від 14.09.2021) підписана уповноваженим представником відповідача, а саме: Тищенко О.І. (свідоцтво № 318 від 28.02.2013 р.), що призначений, що була призначена керуючим санацією ДП «Торговий Дім «Облагрохімія» () у справі про банкрутство №Б-50/24-09 (арбітражний керуючий) ухвалою суду від 10 грудня 2020 року.

На підставі ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків виникають з договорів та інші правочинів. Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать ст. 174 Господарського кодексу України.

Статтями 6, 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладені договору, в виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту. Загальні положення про договір визначені статям 626-637 ЦК України, а порядок укладення, зміна і розірвання договору статями 638-647, 649, 651-654 ЦК України. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтями 509, 510 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Приписами статей 526-527 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Стаття 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно із статтею 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною першою статті 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Зокрема, статями 525 - 526 ЦК України передбачається, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності із ст. 173 Господарського кодексу України та ст. 509 Цивільного кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утримуватися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ч. 7 ст. 179 Господарського кодексу України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 2 статті 530 ЦК України передбачено, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 625 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Приймаючи до уваги викладені обставини, враховуючи надану відповідачем заяву (вх. № 21491 від 14.09.2021) про визнання позову, зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених норм, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Розподіл судових витрат.

Згідно з ч. 1 статті 130 ГПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Приймаючи до уваги визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, враховуючи задоволення судом позову, суд дійшов висновку про необхідність покладення на відповідача судового збору у розмірі 50% від суми, яка була сплачена позивачем при поданні позову відповідно до платіжного доручення № 8650 від 29.06.2021 та платіжного доручення № 10378 від 27.07.2021, а саме: у розмірі 10028,51 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 124, 129-1 Конституції України, статтями 4, 12, 20, 73, 74, 76-79, 86, 129, 231, 236-238 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Державного Підприємства «Торговий дім «Облагрохімія» (61145, м. Харків, вул. Космічна 21А, Код ) на користь Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" (61037, місто Харків, вулиця Мефодіївська, будинок 11; ) заборгованість у сумі 1337134,58 грн (де: 924101,35 грн - вартість спожитої теплової енергії по тимчасового договору купівлі-продажу теплової енергії №11295 від 01.11.2004, що утворилась з листопада 2013 року по квітень 2021 року; 83413,87 грн - 3% річних за період з 01.06.2014 по 17.06.2021; 329619,36 грн - інфляційних втрат за період з 01.06.2014 по 17.06.2021) та судовий збір у розмірі 10028,51грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Управлінню державної казначейської служби України у Шевченківському районі м. Харкова повернути Комунальному підприємству "Харківські теплові мережі" (61037, місто Харків, вулиця Мефодіївська, будинок 11; ) з Державного бюджету України 50 відсотків судового збору, що складає 10028,51, сплаченого при поданні позову, згідно платіжного доручення № 8650 від 29.06.2021 та платіжного доручення № 10378 від 27.07.2021, оригінали яких залишаються в матеріалах справи.

Повне рішення складено "24" вересня 2021 р.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Харківської області з урахуванням п.п. 17.5 п.17 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Учасники справи можуть одержати інформацію по справі зі сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/.

Головуючий суддя Суддя Суддя І.П. Жигалкін С.В. Міньковський О.В. Кононова