номер провадження справи 9/72/21
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.09.2021 Справа № 908/2158/21

м.Запоріжжя

За позовом: Керівника Вознесенівської окружної прокуратури м.Запоріжжя Запорізької області (69005, м. Запоріжжя, вул. Якова Новицького, 5) в інтересах держави в особі органу, уповноваженого представляти інтереси держави

Позивач: Український державний фонд підтримки фермерських господарств, (01001, м. Київ, вул. Бориса Грінченка, буд. 1) в особі Запорізького відділення Українського державного фонду підтримки фермерських господарств (69063, м. Запоріжжя, вул. Святого Миколая, буд. 37-В, код ЄДРПОУ ВП 25490940)

до відповідача: Фермерського господарства Гера, (72400, Запорізька область, Приазовський район, смт. Приазовське, вул. Кірова, буд. 48)

про стягнення суми 81705,75 грн.

Суддя Боєва О.С.

Без виклику учасників справи

СУТЬ СПОРУ:

До Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Керівника Вознесенівської окружної прокуратури м.Запоріжжя Запорізької області в інтересах держави в особі органу, уповноваженого представляти інтереси держави позивача: Українського державного фонду підтримки фермерських господарств в особі Запорізького відділення Українського державного фонду підтримки фермерських господарств до відповідача: Фермерського господарства Гера, про стягнення на користь позивача суми 70000,00 грн. основної заборгованості за договором №126ФГ-2019 від 01.10.2019 про надання фінансової підтримки на поворотній основі фермерському господарству, суми 4366,87 грн. пені, суми 5866,00 грн. інфляційних втрат та суми 1472,88 грн. 3% річних, всього загальної суми 81705,75 грн.

Згідно з Витягом з протоколу автоматизованого розподілу від 26.07.2021 здійснено автоматичний розподіл судової справи між суддями, присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 908/2158/21 та визначено до розгляду судді Боєвій О.С.

Ухвалою суду від 29.07.2021 позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі № 908/2158/21, присвоєний номер провадження 9/72/18, постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

27.09.2021 справу розглянуто, прийнято рішення.

Предметом розгляду є позовні вимоги, викладені в позовній заяві, які мотивовані наступним. Вознесенівською окружною прокуратурою м. Запоріжжя за результатами вивчення стану дотримання умов виконання договору №126ФГ-2019 про надання фінансової підтримки на поворотній основі фермерському господарству, укладеного 01.10.2019 між Українським державним фондом підтримки фермерських господарств та Фермерським господарством Гера, встановлено факт порушення останнім графіку повернення коштів фінансової підтримки (допомоги) на поворотній основі. Згідно з п. 3.4.2 договору ФГ Гера зобов`язане повернути кошти фінансової підтримки (допомоги) згідно з встановленим графіком, зокрема, до 01 листопада 2020 року в сумі 80000 грн. В порушення умов договору ФГ «Гера» у визначений строк зазначені кошти в повному обсязі не повернуло, заборгованість складає 70000 грн. На претензії, які направлялись йому позивачем, відповідач не відреагував. На підставі п. 5.2 договору за несвоєчасне повернення коштів фінансової підтримки відповідачу нарахована пеня за загальний період з 01.11.2020 по 02.05.2021 (включно) у розмірі 4366,87 грн., а також згідно зі ст. 625 ЦК України 3% річних від простроченої суми за період з 02.11.2020 по 15.07.2021 в розмірі 1472,88 грн. та втрати від інфляції у розмірі 5866,00 грн. за період листопад 2020 червень 2021 включно. Вищезазначене стало підставою для звернення прокурора з позовною заявою до Господарського суду Запорізької області, яка подана в порядку ст. 53 ГПК України, в інтересах держави в особі уповноваженого органу Українського державного фонду підтримки фермерських господарств в особі Запорізького відділення Українського державного фонду підтримки фермерських господарств. Позовні вимоги обґрунтовано ст.ст.509, 525, 526, 530, 549, 611, 612, 625, 626, 629 ЦК України, ст.ст. 193, 198, 216, 230 ГК України, ст.ст. 2, 30, 50 Бюджетного кодексу України, ст. 23 Закону України Про прокуратуру, ст. 131-1 Конституції України.

Відповідач відзив на позов у встановлений строк суду не надав. Ухвала суду про відкриття провадження у справі від 29.07.2021, яка направлялась на адресу відповідача на адресу, що міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 72400, Запорізька область, Приазовський район, смт. Приазовське, вул. Кірова, буд. 48, повернута підприємством поштового зв`язку до господарського суду без вручення адресату з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, зокрема, містяться відомості про місцезнаходження юридичної особи.

Згідно з частиною 1 ст. 7 та ст. 10 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру. Якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

У разі, якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії (висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 25.06.2018 у справі № 904/9904/17).

Із змісту ч. 9 ст. 165 ГПК України слідує, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

З огляду на викладене, суд дійшов до висновку про розгляд справи за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

01.10.2019 між Українським державним фондом підтримки фермерських господарств (Укрдержфонд, позивач у справі) та Фермерським господарством Гера (Фермерське господарство, відповідач у справі) укладено договір про надання фінансової підтримки на поворотній основі фермерському господарству № 126ФГ-2019 (далі Договір).

Відповідно до умов розділу 1 договору Укрдержфонд надає фінансову підтримку на поворотній основі Фермерському господарству Гера в сумі 400 000,00 (сто тисяч) гривень, а фермерське господарство зобов`язується використати її за цільовим призначенням і повернути зазначену суму фінансової підтримки у строк та на умовах, що визначені цим Договором.

Відповідно до розділу 2 договору на підставі довідки від 14 серпня 2019 № 126, виданої конкурсною комісією, фінансова підтримка на поворотній основі надається для придбання техніки, обладнання, поновлення обігових коштів, відповідно до Порядку використання коштів, передбачених у державному бюджеті для надання підтримки фермерським господарствам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 серпня 2004 року №1102.

За змістом п. 3.2.1 договору Укрдержфонд зобов`язався надати обумовлену договором суму фінансової підтримки у безготівковому порядку шляхом перерахування зазначеної суми платіжним дорученням на поточний рахунок фермерського господарства, відкритий у банківській установі.

Пунктом 3.4.2 договору встановлено, що Фермерське господарство зобов`язано повернути кошти фінансової підтримки Укрдержфонду згідно з встановленим графіком:

- до 01 листопада 2020 року в сумі 80 000,00 грн.;

- до 01 листопада 2021 року в сумі 80 000,00 грн.;

- до 01 листопада 2022 року в сумі 80 000,00 грн.;

- до 01 листопада 2023 року в сумі 80 000,00 грн.;

- до 14 серпня 2024 року в сумі 80 000,00 грн.

Повернення коштів здійснюється на р/р 5503 в Державній казначейській службі України, м. Київ, МФО 820172.

Відповідно до п. 4.1 договору фінансова підтримка (допомога) надається фермерському господарству з кінцевим поверненням 14 серпня 2024 року та повертається останнім згідно з встановленим графіком (пункт 3.4.2 договору), крім випадків зміни умов договору та/або розірвання Договору Укрдержфондом в односторонньому порядку та вимоги від фермерського господарства дострокового повернення фінансової підтримки.

Договір набирає чинності з дати його підписання повноважними представниками сторін. Договір діє до повного повернення фермерським господарством коштів фінансової підтримки та повного виконання будь-яких інших грошових зобов`язань, передбачених цим договором (п.п. 7.1, 7.2 договору).

З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов договору Укрдержфондом підтримки фермерських господарств у безготівковому порядку на поточний рахунок ФГ Гера було перераховано суму 400 000,00 грн., що підтверджуються платіжним дорученням № 126 від 26 грудня 2019.

Відповідно до наведеного вище графіку (згідно з п. 3.4.2 договору) відповідач зобов`язаний був повернути позивачу отримані кошти фінансової допомоги у розмірі 80 000,00 грн. до 01.11.2020.

Матеріали справи свідчать, що до ФГ «Гера» Запорізьким відділенням Укрдержфонду надавались претензії від 15.02.2021 за вих.. № 31 та від 22.06.2021 за вих. № 90, з вимогою про перерахування суми заборгованості з повернення фінансової підтримки, наявної на час складення цих претензій, а також сплати пені, 3% річних та інфляційних втрат за період прострочки. Вказані претензії отримані особисто головою ФГ «Гера» Кірізлєєвою Г.М. 21.02.2021 та 22.06.2021 відповідно, про що свідчать її підписи та відтиски печатки Фермерського господарства на примірниках цих претензій, копії яких містяться в матеріалах справи.

Відповідач не повернув в повному обсязі грошові кошти фінансової підтримки в розмірі 80 000,00 грн. у строк, визначений у графіку, внаслідок чого його заборгованість складає 70 000,00 грн.

Відповідно до ст. 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Статтею 23 Закону України «Про прокуратуру» визначено, що представництво прокурором інтересів держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 53 Господарського процесуального кодексу України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Відповідно до ст. 10 Закону України Про фермерське господарство Український державний фонд підтримки фермерських господарств є державною бюджетною установою, яка виконує функції з реалізації державної політики щодо фінансової підтримки становлення і розвитку фермерських господарств, діє на основі Статуту, який затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної аграрної політики.

Згідно з п.п. 1.1., 3.1, 3.2 Статуту Український державний фонд підтримки фермерських господарств заснований на державній власності, належить до сфери управління Міністерства розвитку економічної торгівлі та сільського господарства України та є державною бюджетною неприбутковою установою. Установу створено з метою виконання функцій з реалізації державно політики щодо фінансової підтримки становленні і розвитку у фермерських господарств у встановленому законодавством порядку. Предметом діяльності установи, зокрема, є: надання фінансової підтримки фермерським господарствам.

Згідно з матеріалами справи Українським державним фондом підтримки фермерських господарств в особі Запорізького відділення направлено керівнику Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя листи з проханням про вжиття заходів прокурорського реагування щодо порушених прав та інтересів держави у зв`язку із неповерненням Фермерськими господарствами, в тому числі ФГ «Гера», простроченої заборгованості за кредитом з бюджету, також прокурору надавались необхідні для подання позову документи та розрахунки заборгованості ФГ «Гера» перед Укрдержфондом.

Зазначене стало підставою для звернення прокурора в інтересах держави в особі органу, уповноваженого представляти інтереси держави - позивача: Українського державного фонду підтримки фермерських господарств, до суду з даними позовом.

Проаналізувавши фактичні обставини справи, оцінивши представлені докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Частиною 1 ст. 9 Закону України Про фермерське господарство передбачено, що новоствореним фермерським господарствам у період становлення (перші три роки після його створення, а у трудонедостатніх населених пунктах - п`ять років), фермерським господарствам з відокремленими фермерськими садибами, фермерським господарствам, які провадять господарську діяльність та розташовані у гірських населених пунктах, на поліських територіях, визначених в установленому порядку Кабінетом Міністрів України, та іншим фермерським господарствам надається допомога за рахунок державного і місцевого бюджетів, у тому числі через Український державний фонд підтримки фермерських господарств. Кабінет Міністрів України щорічно в проекті Державного бюджету України передбачає кошти на підтримку фермерських господарств. Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування щорічно передбачають кошти в проектах місцевих бюджетів на підтримку фермерських господарств.

Пунктом 6 Постанови Кабінету Міністрів України від 25.08.2004 № 1102 Про затвердження Порядку використання коштів, передбачених у державному бюджеті для надання підтримки фермерським господарствам встановлено, що фінансова підтримка на конкурсних засадах на поворотній основі надається у розмірі, що не перевищує 250 тис. гривень, із забезпеченням виконання зобов`язання щодо повернення бюджетних коштів: новоствореним фермерським господарствам та фермерським господарствам з відокремленими фермерськими садибами, фермерським господарствам, які провадять господарську діяльність та розташовані у гірських населених пунктах, на поліських територіях: - строком від трьох до п`яти років для виробництва, переробки і збуту виробленої продукції, провадження виробничої діяльності; - іншим фермерським господарствам - строком до п`яти років для придбання техніки, обладнання, поновлення обігових коштів, виробництва та переробки сільськогосподарської продукції, будівництва та реконструкції виробничих і невиробничих приміщень, у тому числі житлових (загальною площею не більш як 125 кв. метрів), для закладення багаторічних насаджень, розвитку кредитної та обслуговуючої кооперації, у тому числі для сплати пайових внесків до пайових фондів сільськогосподарських обслуговуючих кооперативів, утворених фермерськими господарствами самостійно або разом з членами особистих селянських господарств, зрошення та меліорації земель.

Відповідно до п.п. 12,13 Порядку використання коштів, передбачених у державному бюджеті для надання підтримки фермерським господарствам, фермерське господарство несе відповідальність згідно з законодавством за нецільове використання одержаних коштів та своєчасне і в повному обсязі повернення до державного бюджету коштів фінансової підтримки. Кошти фінансової підтримки, наданої фермерським господарствам на конкурсних засадах на поворотній основі, повертаються згідно з укладеними відповідно до цього Порядку договорами на відповідні рахунки Фонду і його регіональних відділень, відкриті в територіальних органах Державного казначейства, і протягом двох робочих днів перераховуються до державного бюджету.

Відповідно до ст.ст. 11, 509 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цивільними актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення зобов`язання (правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку), зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Аналогічний припис містить п. п. 1, 7 ст. 193 Господарського кодексу України.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Укладений між Українським державним фондом підтримки фермерських господарств та Фермерським господарством Гера договір №126ФГ-2019 від 01.10.2019 про надання фінансової підтримки на поворотній основі фермерському господарству, за своєю правою природою є договором позики.

У відповідності до ст. 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Частиною 1 статті 1047 Цивільного кодексу України встановлено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

За приписами ч.ч. 1, 3 ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до графіку встановленого в пункті 3.4.2 договору, ФГ «Гера» повинно було до 01.11.2020 повернути суму 80 000,00 грн. фінансової підтримки, наданої на поворотній основі. Зазначену умову договору відповідач у встановлений строк не виконав, грошові кошти у вказаному розмірі не повернув, заборгованість відповідача складає 70000,00 грн.

Відповідно до ч.ч. 1-4 ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 74, ч. 2 ст. 76 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідач позовні вимоги не спростував, доказів перерахування заявленої до стягнення суми поворотної фінансової підтримки на час вирішення справи суду не надав.

Враховуючи викладене, позовні вимоги про стягнення з ФГ Гера суми 70000,00 грн. заборгованості є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно із ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як встановлено ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно зі ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч.1 ст.230 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання, зобов`язаний сплатити штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня).

Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за весь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст. ст. 1, 3 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно з ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Пунктом 5.2 договору передбачено, що за несвоєчасне повернення коштів фінансової підтримки (допомоги) фермерське господарство сплачує Укрдержфонду пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожний день прострочення.

Факт порушення грошового зобов`язання підтверджується матеріалами справи та є доведеним.

Суд має з`ясувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань.

Відповідно до наведеного у позовній заяві розрахунку, сума пені нарахована на суму 70000,00 грн. простроченої заборгованості за загальний період з 02.11.2020 по 02.05.2021 включно (182 дні) і становить 4366,87 грн.

Судом встановлено, що 01 листопада 2020 року (строк до якого відповідач повинен був здійснити часткове повернення грошових коштів) є вихідним днем, тому з урахуванням положень ч. 5 ст. 254 ЦК України останнім днем строку виконання зобов`язання є 02.11.2020. Відповідно, прострочення виконання грошового зобов`язання в даному випадку виникло з 03.11.2020.

Крім того, у наведеному у позовній заяві розрахунку пені не враховано кількості днів у 2020 році (366).

Здійснивши перерахунок пені за допомогою інформаційно-правової системи «Ліга» суд встановив, що розмір пені за прострочення грошового зобов`язання з повернення суми 70000,00 грн. за період з 03.11.2020 по 02.05.2021, яка належить до стягнення з відповідача складає 4340,13 грн. У зв`язку з чим, позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню.

Крім того, заявлено вимоги про стягнення з відповідача суми 1472,88 грн. 3% річних, нарахованих за період з 02.11.2020 по 15.07.2021 та суми 5866,00 грн. інфляційних втрат за листопад 2020 червень 2021 включно.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунок 3% річних судом встановлено, що в ньому допущено ті ж самі помилки, що і в розрахунку пені, а саме: в частині початку строку нарахування (виникнення прострочки) та кількості днів у 2020 році, у зв`язку із чим належною до стягнення сумою в цій частині є сума 1466,20 грн. 3 % річних за період з 03.11.2020 по 15.07.2021 включно. В іншій частині вимог про стягнення відсотків річних судом відмовляється.

Перевіривши за допомогою інформаційно-правової системи «Ліга» розрахунок втрат від інфляції, судом встановлено, сума втрат від інфляції за період листопад 2020 червень 2021 фактично є більшою ніж заявлено у позові. Разом із тим, суд не виходячи за межі заявленого до стягнення максимального розміру нарахування, задовольняє позовні вимоги в цій частині у заявленому розмірі, а саме в розмірі 5866,00 грн.

Таким чином в цілому позов задовольняється судом частково.

Згідно зі ст. 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Фермерського господарства Гера, (72400, Запорізька область, Приазовський район, смт. Приазовське, вул. Кірова, буд. 48) на користь Українського державного фонду підтримки фермерських господарств, (01001, м. Київ, вул. Бориса Грінченка, 1) в особі Запорізького відділення Українського державного фонду підтримки фермерських господарств, (69063, м. Запоріжжя, вул. Святого Миколая, 37-В) суму 70000 (сімдесят тисяч) грн. 00 коп. основного боргу, суму 4340 (чотири тисячі триста сорок) грн. 13 коп. пені, суму 1466 (одна тисяча чотириста шістдесят шість) грн. 20 коп. 3 % річних, суму 5866 (п`ять тисяч вісімсот шістдесят шість) грн. 00 коп. інфляційних втрат.

У задоволенні іншої частини позову відмовити.

Стягнути з Фермерського господарства Гера, (72400, Запорізька область, Приазовський район, смт. Приазовське, вул. Кірова, буд. 48) на користь Запорізької обласної прокуратури (69005, м.Запоріжжя, вул.Олександра Матросова, 29а, р/р UA00000271, відкритий в Державній казначейській службі України, м. Київ, МФО 820172, отримувач Запорізька обласна прокуратура, , код класифікації видатків бюджету 2800) суму 2269 (дві тисячі двісті шістдесят дев`ять) грн. 07 коп. втрат зі сплати судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено та підписано 01.10.2021.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено впродовж двадцяти днів з дня складення повного судового рішення у порядку, встановленому ст. 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.С. Боєва