УХВАЛА

21 вересня 2021 року

м. Київ

Справа № 908/2009/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Бакуліна С.В. - головуючий, Губенко Н.М., Мамалуй О.О.,

за участю секретаря судового засідання - Федорченка В.М.,

позивача - не з`явились,

відповідача - не з`явились,

третьої особи - не з`явились,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Місто для людей Запоріжжя"

на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 22.04.2021 (головуючий суддя - Чередко А.Є., судді: Мороз В.Ф., Кузнецов В.О.) та рішення Господарського суду Запорізької області від 30.11.2020 (суддя Горохов І.С.)

у справі №908/2009/20

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Місто для людей Запоріжжя"

до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "40-річчя Перемоги 23",

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Виконавчий комітет Запорізької міської ради,

про визнання недійсними рішень та скасування державної реєстрації,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з розпорядженням заступника керівника апарату - керівника секретаріату Касаційного господарського суду від 16.09.2021 №29.3-02/3225 "Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судової справи", у зв`язку із запланованою відпусткою судді Кролевець О.А., проведено повторний автоматизований розподіл судової справи №908/2008/20, за результатами якого визначено наступний склад колегії суддів: Бакуліна С.В. - головуючий, Губенко Н.М., Мамалуй О.О.

1.Короткий зміст позовних вимог та заперечень

1.1.Товариство з обмеженою відповідальністю "Місто для людей Запоріжжя" (далі - ТОВ "Місто для людей Запоріжжя") звернулось до Господарського суду Запорізької області з позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "40-річчя Перемоги 23" (далі - ОСББ "40-річчя Перемоги 23") про:

- визнання недійсним рішення установчих зборів співвласників багатоквартирного будинку по вул. Сорок років Перемоги, 23 у м. Запоріжжі про створення ОСББ "40-річчя Перемоги 23", оформленого протоколом від 18.01.2020 №1;

- визнання недійсним рішення установчих зборів співвласників багатоквартирного будинку по вул. Сорок років Перемоги, 23 у м. Запоріжжі про відкликання та розірвання договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком з управителем - ТОВ "Місто для людей Запоріжжя", оформленого протоколом від 18.01.2020 №1;

- скасування державної реєстрації ОСББ "40-річчя Перемоги 23" за адресою: 69118, м. Запоріжжя, пр. 40-річчя Перемоги, буд. 23 .

1.2.Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржувані рішення є недійсними через порушення вимог статті 6 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирних будинків" при створенні ОСББ "40-річчя Перемоги 23" щодо процедури скликання, проведення та оформлення результатів установчих зборів.

Позивач зазначає, що рішення, оформлені протоколом №1 від 18.01.2020, стосуються безпосередньо його прав та обов`язків, оскільки спрямовані на зміну та припинення цивільних прав та обов`язків, що випливають із договору №06/09/17-1035. При цьому позивач зазначає, що визнання недійсними рішень, оформлених протоколом від 18.01.2020 має своїм наслідком скасування державної реєстрації ОСББ 40-річчя Перемоги 23.

1.3.Заперечення проти позову обґрунтовані тим, що доводи позивача, викладені у позовній заяві, гуртуються на обставинах щодо порушення прав співвласників багатоквартирного будинку, однак позивачем не доведено наявності у нього права власності на вказаний будинок або на житлові чи нежитлові приміщення у ньому, а, отже, оспорювані рішення не можуть порушувати права ТОВ "Місто для людей Запоріжжя". Відповідач також вказує, що при створені та реєстрації ОСББ "40-річчя Перемоги 23" було дотримано вимоги Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирних будинків".

2.Стислий виклад обставин справи, встановлених судами першої та апеляційної інстанцій

2.1.06.09.2017 між співвласниками багатоквартирного будинку по вул. Сорок років Перемоги, 23 у м. Запоріжжі, від імені яких діяв заступник голови Запорізької міської ради з питань діяльності виконавчих органів (замовник), та ТОВ "Місто для людей Запоріжжя" (управитель) укладений договір №06/09/17-1035 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, який набирає чинності з дати його підписання і діє до 05.09.2018 (пункт 18 договору).

2.2.18.01.2020 відбулися установчі збори співвласників багатоквартирного будинку по вул. 40 років Перемоги, 23 у м. Запоріжжі, на яких прийняті рішення, зокрема, про створення ОСББ "40-річчя Перемоги 23" (пункт 2 рішення); про відкликання та розірвання договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком з управителем - ТОВ "Місто для людей Запоріжжя" (пункт 7 рішення).

2.8.Листом №1 від 07.02.2020 ОСББ "40-річчя Перемоги 23" повідомило ТОВ "Місто для людей Запоріжжя" про державну реєстрацію ОСББ "40-річчя Перемоги 23" та просило позивача надати копії документів щодо витрат на поточні ремонти будинку та розпочати підготовку до передачі будинку та прибудинкової території в управління ОСББ "40-річчя Перемоги 23".

3.Короткий зміст рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції

3.1.Господарський суд Запорізької області рішенням від 30.11.2020 у справі №908/2009/20, залишеним без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 22.04.2021, у задоволенні позову відмовив в повному обсязі.

3.2.Судові рішення обґрунтовані тим, що позивачем не доведено факту порушення його прав або охоронюваних законом інтересів створенням ОСББ "40-річчя Перемоги 23".

4.Короткий зміст вимог касаційної скарги та її обґрунтування. Доводи інших учасників справи. Розгляд заяв/клопотань

4.1.ТОВ "Місто для людей Запоріжжя" звернулось до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просило постанову Центрального апеляційного господарського суду від 22.04.2021 та рішення Господарського суду Запорізької області від 30.11.2020 у справі №908/2009/20 скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

4.2.Підставою касаційного оскарження судових рішень першої та апеляційної інстанцій у цій справі скаржник вважає наявність випадку, передбаченого пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України, посилаючись на неврахування судами попередніх інстанцій висновків про застосування статей 6, 10 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" та статті 10 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку", викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.04.2018 у справі №904/2796/17 та у постанові Верховного Суду від 10.05.2018 у справі №904/4268/17.

4.3.Відповідач подав відзив на касаційну скаргу, в якому просив залишити її без задоволення, а оскаржувані судові рішення залишити без змін, як такі, що прийняті з дотриманням норм матеріального і процесуального права. Крім того, відповідач просив за результатами розгляду касаційної скарги покласти на позивача витрати відповідача на професійну правничу допомогу у сумі 1000 грн.

4.4.20.09.2021 від представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду касаційної скарги ТОВ "Місто для людей Запоріжжя" у зв`язку із наміром сторін у справі №908/2009/20 укласти мирову угоду.

4.5.Згідно із частиною сьомою статті 46 ГПК України сторони можуть укласти мирову угоду на будь-якій стадії судового процесу.

4.6.Відповідно до частин першої та другої статті 192 ГПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, якщо мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву на будь-якій стадії судового процесу.

4.7.Враховуючи, що подане представником позивача клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з наміром сторін у справі №908/2009/20 укласти мирову угоду не підтверджено жодними доказами і, що таке клопотання не є спільною письмовою заявою сторін про відповідні наміри у розумінні статті 192 ГПК України, колегія суддів відмовляє у задоволенні зазначеного клопотання.

5.Позиція Верховного Суду

5.1.Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (частини перша та друга статті 300 ГПК України).

5.2.Як вже зазначалось, касаційне провадження у справі відкрито відповідно до пункту 1 частини другої статті 287 ГПК України, яка визначає, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у випадку, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.

5.3.Отже, відповідно до положень наведених норм касаційний перегляд з указаних мотивів може відбутися за наявності таких складових: (1) суд апеляційної інстанції застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду; (2) спірні питання виникли у подібних правовідносинах.

5.4.Визначення подібності правовідносин міститься у правових висновках, викладених у судових рішеннях Великої Палати Верховного Суду та об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

5.5.Так, об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду в ухвалі від 27.03.2020 у справі №910/4450/19 зазначила, що подібність правовідносин в іншій аналогічній справі визначається за такими критеріями: суб`єктний склад сторін спору, зміст правовідносин та об`єкт (предмет).

5.6.Велика Палата Верховного Суду виходить з того, що подібність правовідносин означає тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм. При цьому, зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності визначається обставинами кожної конкретної справи (пункт 32 постанови від 27.03.2018 у справі №910/17999/16; пункт 38 постанови від 25.04.2018 у справі №925/3/7, пункт 40 постанови від 25.04.2018 у справі №910/24257/16). Такі ж висновки були викладені у постановах Верховного Суду України від 21.12.2016 у справі №910/8956/15 та від 13.09.2017 року у справі №923/682/16.

5.7.Під судовими рішеннями в подібних правовідносинах необхідно розуміти такі рішення, де подібними є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог і встановлені судом фактичні обставини, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин (пункт 6.30 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.05.2020 у справі №910/719/19, пункт 5.5 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2018 у справі №922/2383/16; пункт 8.2 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018 у справі №910/5394/15-г; постанова Великої Палати Верховного Суду від 12.12.2018 у справі №2-3007/11; постанова Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі №757/31606/15-ц).

5.8.Щодо доводів скаржника про неврахування судами попередніх інстанцій висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.04.2018 у справі №904/2796/17 та у постанові Верховного Суду від 10.05.2018 у справі №904/4268/17 щодо застосування статей 6, 10 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" та статті 10 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку", колегія суддів зазначає таке.

5.9.У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.04.2018 у справі №904/2796/17 за позовом Обслуговуючого кооперативу "Мандриківська 127" (далі - Кооператив) до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Дніпровська зірка" (далі - ОСББ "Дніпровська зірка") та Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради в особі відділу реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Управління у сфері державної реєстрації про: визнання недійсним рішення установчих зборів ОСББ "Дніпровська зірка", оформленого протоколом від 15.12.2016 №1 установчих зборів ОСББ, розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Мандриківська, 51м; скасування державної реєстрації ОСББ "Дніпровська зірка", позовні вимоги обґрунтовані тим, що створення ОСББ "Дніпровська зірка" проведено з порушенням вимог Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку", а державна реєстрація об`єднання здійснена всупереч чинному законодавству України, чим грубо порушено права та законні інтереси Кооперативу щодо захисту прав та законних інтересів його членів та цілі його діяльності.

Під час вирішення спору у справі №904/2796/17 суди, зокрема, встановили, що:

- Кооператив створено громадянами України, мешканцями житлового будинку 127 на вул. Мандриківській у місті Дніпро, постраждалими внаслідок вибуху природного газу, та зареєстрований за адресою: м. Дніпро, вул. Мандриківська, 90. Фактичною адресою розміщення житлового будинку, замовником будівництва якого був Кооператив, що на цей час здійснює обслуговування будинку, є місто Дніпро, вул. Мандриківська, 51м;

- ОСББ "Дніпровська зірка" створено в тому самому багатоквартирному житловому будинку, у якому створено та діє Кооператив;

- житловий будинок, літ. А-18, розташований у місті Дніпро на вул. Мандриківській за №51м зареєстрований за Кооперативом, .

З урахуванням вказаних обставин, встановивши порушення вимог статті 6 Закону та частини восьмої статті 10 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" під час створення ОСББ "Дніпровська зірка", чим також порушені права та законні інтереси як Кооперативу, так і його членів, які є співвласниками квартир у житловому будинку у місто Дніпро на вул. Мандриківська, 51м, Велика Палата Верховного Суду погодилась із висновками попередніх судових інстанцій про задоволення позову.

5.10.У постанові Верховного Суду від 10.05.2018 у справі №904/4268/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Керуюча компанія "Перспектива" (далі - ТОВ "Керуюча компанія "Перспектива") до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Дніпровські Вежі" (далі - ОСББ "Дніпровські Вежі") про визнання недійсним рішення загальних зборів ОСББ "Дніпровські Вежі" від 28.09.2016 в частині: визначення розміру та порядку сплати внесків та платежів членів ОСББ "Дніпровські Вежі" на утримання будинку, прибудинкових територій та споруд в розмірі 17 грн (п. 2 рішення); визначення порядку сплати та розміру внесків на забезпечення охорони багатоквартирного житлового будинку № 35-Б по вулиці Володимира Вернадського у місті Дніпро та утримання системи відеоспостереження за вказаним будинком у розмірі 700 грн (п. 5 рішення); затвердження розміру внесків за утримання одного паркувального місця в розмірі 400 грн (п. 7 рішення), позовні вимоги обґрунтовані тим, що при проведенні 28.09.2016 загальних зборів відповідача спірні рішення прийняті з порушенням вимог пункту 14 статті 10 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку", а саме: за відсутності кворуму для прийняття рішення про визначення переліку та розміру внесків і платежів співвласників.

Під час вирішення спору у справі №904/4268/17 суди встановили, що згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що містяться в інформаційній довідці №77918728 від 10.01.2017, ТОВ "Керуюча компанія "Перспектива" є співвласником багатоквартирного будинку № 35-Б по вул. Володимира Вернадського у м. Дніпро, оскільки йому на праві власності на дату проведення спірних зборів належали нежитлові приміщення в цьому будинку.

З урахуванням вказаних обставин, встановивши, що за спірні рішення загальних зборів проголосували більше половини, однак менше двох третин загальної кількості співвласників, колегія суддів погодилася з висновком суду першої інстанції, що такі рішення не можуть вважатися прийнятими, та, відповідно, є незаконними.

5.11.Отже, у наведених вище справах позивачами були або особисто співвласник багатоквартирного будинку де було створено ОСББ, або об`єднання співвласників такого будинку в особі обслуговуючого кооперативу, за яким відповідний будинок зареєстрований, і саме з урахуванням цих обставин, Верховний Суд, вирішуючи спір у вказаних справах, доходив до висновку про порушення прав позивачів внаслідок недотримання статей 6, 10 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" та статті 10 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку".

5.12.Водночас, у справі №908/2009/20, попередні судові інстанції виходили з того, що:

- позивач не є власником житлових або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку №23 по просп. 40-річчя Перемоги в м. Запоріжжя, а є лише особою, яка надає послуги з управління цим багатоквартирним будинком;

- оскільки позивачем не доведена наявність у нього права власності на вказаний будинок, а також не надано доказів наявності у нього права власності на житлові та/або нежитлові приміщення у вказаному будинку, у останнього відсутнє право оскаржувати рішення загальних зборів ОСББ та ставити під сумнів їх дійсність;

- фактично позивач в позовній заяві обґрунтовує порушення прав власників квартир багатоквартирного будинку, а не особистих прав. При цьому, якщо співвласник не згоден з прийнятими на установчих зборах рішеннями щодо створення ОСББ або відкликання управителя та розірвання з ним договору, він не позбавлений права звернутися до суду за захистом своїх прав особисто.

5.13.Відтак, висновки судів першої та апеляційної інстанцій у справі №908/2009/20, на відміну від справ №904/2796/17 та №904/4268/17, зроблені щодо позивача, який не є власником житлових або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку де створено об`єднання, який, однак, обґрунтовує наявність підстав для задоволення позову порушенням прав співвласників вказаного будинку щодо недотримання процедури скликання, проведення та оформлення результатів установчих зборів, що в свою чергу, свідчить про відмінність як суб`єктного складу сторін спору, так і фактичних обставин, які враховувались судами при вирішенні цих спорів.

5.14.З огляду на викладене вище, колегія суддів відхиляє доводи скаржника про те, що оскаржувані судові рішення ухвалено судами без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 18.04.2018 у справі №904/2796/17 та від 10.05.2018 у справі №904/4268/17, оскільки підстави позовів, їх суб`єктний склад, а також встановлені судами фактичні обставини, що формують зміст правовідносин, та їх правове регулювання у зазначених справах та у справі №908/2009/20 є різними, що виключає подібність спірних правовідносин у вказаних справах.

5.15.Звідси висновок, що наведена скаржником підстава касаційного оскарження, передбачена у пункті 1 частини другої статті 287 ГПК України, не отримала підтвердження після відкриття касаційного провадження.

5.16.Будь-яких інших підстав касаційного оскарження, передбачених частиною другою статті 287 ГПК України, скаржник не зазначив та не обґрунтував у поданій касаційній скарзі.

5.17.Щодо заявленого відповідачем клопотання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у суді касаційної інстанції у сумі 1000 грн, колегія суддів зазначає таке.

5.18. Відповідно до статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

5.19.За змістом частин першої та другої статті 126 цього Кодексу витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. При цьому розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

5.20.Згідно із частинами третьою - п`ятою статті 126 зазначеного Кодексу для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

5.21.За змістом пункту 1 частини другої статті 126, частини восьмої статті 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

5.22.Згідно зі статтею 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

5.23.Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

5.24.Як вбачається з наданих відповідачем доказів на підтвердження обставин понесення ним витрат на надання професійної правничої допомоги у суді касаційної інстанції, представництво інтересів ОСББ "40-річчя Перемоги 23" у справі №908/2009/20 здійснювалось Адвокатським об`єднанням "Консультант" на підставі договору про надання правової (правничої) допомоги №150721 від 15.07.2021.

5.25.Відповідно до пункту 1.1 вказаного договору адвокатське об`єднання бере на себе зобов`язання надавати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим договором, а клієнт зобов`язаний оплатити замовлення в порядку та строки обумовлені сторонами.

5.26.У додатку №1 від 15.07.2021 до договору про надання правової (правничої) допомоги №150721 від 15.07.2021 сторони узгодили обсяг замовлених клієнтом юридичних послуг та порядок їх оплати. Так, сторони погодили наступну послугу: складання відзиву на касаційну скаргу у справі №908/2009/20 - вартість за документ 1000 грн. Згідно з пунктом 4 вказаного додатку, виконання обумовлених послуг Адвокатського об`єднання "Консультант" доручає: адвокату Корогод Юлії Олександрівні та адвокату Лолі Наталі Олександрівні.

5.27.У пунктах 6.1, 6.2 додатку №1 від 15.07.2021 визначено, що за наслідками наданих послуг сторонами підписується акт приймання-передачі послуг. В акті приймання-передачі послуг зазначається перелік наданих послуг, їх вартість.

5.28.17.08.2021 ОСББ "40-річчя Перемоги 23" здійснено оплату адвокатських послуг в розмірі 1000 грн, що підтверджується випискою AT КБ "Приватбанк" по рахунку клієнта - Адвокатського об`єднання "Консультант", за період з 17.08.2021 по 18.08.2021.

5.29.17.08.2021 між Адвокатським об`єднанням "Консультант" та ОСББ "40-річчя Перемоги 23" підписано акт приймання-передачі наданих послуг за договором про надання правової (правничої) допомоги №150721 від 15.07.2021, у пункті 2 якого клієнт підтвердив про повне виконання адвокатським об`єднанням наданих правових послуг на суму 1000 грн.

5.30.Ураховуючи умови договору про надання (правничої) допомоги №150721 від 15.07.2021, надання доказів про надання правової допомоги за цим договором у сумі, заявленій до стягнення, відсутність доводів ТОВ "Місто для людей Запоріжжя" про наявність підстав для зменшення зазначеної суми, колегія вважає обґрунтованою заяву ОСББ "40-річчя Перемоги 23" про стягнення 1000 грн за складання відзиву на касаційну скаргу.

6. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

6.1.Суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження на підставі пункту 1 частини другої статті 287 цього Кодексу судом встановлено, що висновок щодо застосування норми права, який викладений у постанові Верховного Суду та на який посилався скаржник у касаційній скарзі, стосується правовідносин, які не є подібними (пункт 5 частини першої статті 296 ГПК України).

6.2.Зважаючи на те, що наведена скаржником підстава касаційного оскарження, передбачена у пункті 1 частини другої статті 287 ГПК України, не отримала підтвердження після відкриття касаційного провадження, а будь-яких інших підстав касаційного оскарження, передбачених частиною другою статті 287 ГПК України, скаржник не зазначив та не обґрунтував у поданій касаційній скарзі, колегія суддів, відповідно до пункту 5 частини першої статті 296 ГПК України, дійшла висновку про необхідність закриття касаційного провадження у справі №908/2009/20 за касаційною скаргою ТОВ "Місто для людей Запоріжжя".

6.3.Оскільки Верховний Суд дійшов висновку про закриття касаційного провадження відповідно до приписів статті 296 ГПК України, судові витрати за розгляд касаційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 126, 129, 234, 235, пунктом 5 частини першої статті 296 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

1.Касаційне провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Місто для людей Запоріжжя" на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 22.04.2021 та рішення Господарського суду Запорізької області від 30.11.2020 у справі №908/2009/20, закрити.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Місто для людей Запоріжжя" (69035, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 131-В, ) на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "40-річчя Перемоги 23" (69118, м. Запоріжжя, пр. 40-річчя Перемоги, буд. 23 ) 1000 (одну тисячу) грн витрат на професійну правничу допомогу в суді касаційної інстанції.

3.Видачу відповідного наказу доручити господарському суду Запорізької області.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя С.В.Бакуліна

Судді Н.М.Губенко

О.О.Мамалуй