ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
23 вересня 2021 року Справа № 159/2106/19
Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії:
Головуючого судді Гудак А.В.
судді Мельник О.В.
судді Петухов М.Г.
секретар судового засідання Орловська Т.Й.
за участю представників:
позивача (заявника): не з`явився
відповідача 1: не з`явився
відповідача 2 : не з`явився
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду заяву Даниліка Ф.Я. про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі №159/2106/19
за позовом: ОСОБА_1
1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Ковельська ОТБ"
2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Ковельська оптово-торгова база"
про визнання договору недійсним та припинення державної реєстрації права власності
Рішенням Господарського суду Волинської області від 13.07.2021 року у справі №159/2106/19 позов задоволено. Визнано недійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна, укладений 31.07.2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Ковельська оптово-торгова база" та Ковельською оптово- торговою базою Волинської облспоживспілки, який посвідчений приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Веремчуком Сергієм Володимировичем, зареєстрований у реєстрі за № 1677. Припинено державну реєстрацію права власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Ковельська ОТБ" оформлену записами за №27285753, № 27285786 про право власності на склад О-1, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1 та на нежитлове приміщення, склад Д-1, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1, вчинену 31.07.2018 приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Веремчуком Сергієм Володимировичем. Заходи забезпечення позову, що були вжиті відповідно до ухвали Господарського суду Волинської області від 19.05.2021 у справі № 159/2106/19 у виді заборони відчуження майна: складу О-1, загальною площею 1047 (кв.м); реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1, адреса: АДРЕСА_1 ; нежитлового приміщення, складу Д-1 загальна площа 1205.9 кв.м; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1; адреса: АДРЕСА_1 , діють до набрання рішенням суду у даній справі законної сили та продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання даним рішенням суду законної сили. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ковельська ОТБ" на користь ОСОБА_1 1711,30 грн. судового збору. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ковельська оптово-торгова база" на користь ОСОБА_1 1711,30 грн. судового збору. У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Ковельська ОТБ" від 26.04.2021 про поворот виконання рішення, відмовлено.

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 02.09.2021 року у справі №159/2106/19 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Ковельська ОТБ" на рішення Господарського суду Волинської області від 13.07.2021 року у справі №159/2106/19 задоволено частково. Рішення Господарського суду Волинської області від 13.07.2021 року у справі №159/2106/19 в частині задоволення позову про припинення державної реєстрації права власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Ковельська ОТБ" оформлену записами за №27285753, № 27285786 про право власності на склад О-1, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1 та на нежитлове приміщення, склад Д-1, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1, вчинену 31.07.2018 приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Веремчуком Сергієм Володимировичем, скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, виклавши його резолютивну частину в наступній редакції: " 1. Позов задовольнити частково. 2. Визнати недійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна укладений 31.07.2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Ковельська оптово-торгова база" та Ковельською оптово-торговою базою Волинської облспоживспілки, який посвідчений приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Веремчуком Сергієм Володимировичем, зареєстрований у реєстрі за № 1677. 3. У задоволенні позову про припинення державної реєстрації права власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Ковельська ОТБ" оформлену записами за №27285753, № 27285786 про право власності на склад О-1, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1 та на нежитлове приміщення, склад Д-1, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1, вчинену 31.07.2018 приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Веремчуком Сергієм Володимировичем, відмовити. 4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ковельська ОТБ" (пров. Володимира Кияна,9, м.Ковель, Волинська область, 45000, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) 960,50 грн. витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви. 5. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ковельська оптово-торгова база" (вул.Кавказька,3 офіс 305, м.Рівне, 33001, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) 960,50 грн. витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви. 6. Встановити, що заходи забезпечення позову, що були вжиті відповідно до ухвали Господарського суду Волинської області від 19.05.2021 у справі № 159/2106/19 у виді заборони відчуження майна: складу О-1, загальною площею 1047 (кв.м); реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1, адреса: АДРЕСА_1 ; нежитлового приміщення, складу Д-1 загальна площа 1205.9 кв.м; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1; адреса: АДРЕСА_1 , діють до набрання рішенням суду у даній справі законної сили та продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання даним рішенням суду законної сили. 7. У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Ковельська ОТБ" від 26.04.2021 про поворот виконання рішення - відмовити." Стягнуто з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Ковельська ОТБ" (пров. Володимира Кияна,9, м.Ковель, Волинська область, 45000, ) 3143,25 грн. витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги. Видачу судових наказів доручено Господарському суду Волинської області. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Ковельська ОТБ" на додаткове рішення Господарського суду Волинської області від 27.07.2021 року у справі №159/2106/19 залишити без задоволення, а додаткове рішення Господарського суду Волинської області від 27.07.2021 року у справі №159/2106/19 залишено без змін.

06 вересня 2021 року ОСОБА_1 надіслана до Північно-західного апеляційного господарського суду заява про ухвалення додаткового рішення. У вказаній заяві позивач просить суд ухвалити у справі №159/2106/19 додаткове рішення про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ковельська ОТБ» на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати на професійну правничу допомогу які пов`язані з розглядом справи Північно-західним апеляційним господарським судом в сумі 8400 гривень.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 09.09.2021 року прийнято заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі №159/2106/19 до розгляду. Розгляд вказаної заяви призначено на 23 вересня 2021 року.

16 вересня 2021 року від ТОВ «Ковельська ОТБ» надійшли заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат. У вказаному запереченні просить суд відмовити в задоволенні заяви про винесення додаткового рішення про стягнення судових витрат. Зазначає, що витрати щодо підготовки та складання процесуальних документів згідно акту прийому наданих послуг від 02.09.21р., зокрема: вивчення апеляційної скарги, аналіз її доводів (1 год.) - 1200,00 грн., вивчення апеляційної скарги на додаткове рішення (0,5 год.) - 600 грн., відзив на апеляційну скаргу (3 год.) - 3600,00 грн., складання, копіювання та поштове відправлення відзиву на апеляційну скаргу на додаткове рішення ( 1 год.) - 1200, 00 грн. та оплата прибуття та участі в судових засіданнях 02.09,2021р. (1,5 години) в розмірі 1800,00 грн. є завищеними, оскільки судові засідання не тривали стільки часу, оплата за прибуття до Північно-західного апеляційного господарського суду (Луцьк- Рівне) - не передбачене договором про надання правової допомоги від 28 березня 2019 року, не відноситься до витрат на професійну правничу допомогу, та не може бути відшкодована, а вивчення та підготовка документів займає значно менше зазначеного позивачем часу. Підготовка представником позивача відзиву на апеляційну скаргу на 6 аркушах, з яких по суті справи викладена позиція на одному аркуші, а решта є фактично викладом висновків Верховного Суду, що вочевидь не вимагало від адвоката витрат часу в заявленому обсязі. Предмет спору в цій справі не є складним, містить лише один епізод спірних правовідносин, не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних, обсяг і складність складених процесуальних документів.

В судове засідання 23.09.2021 учасники справи своїх представників не направили, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлено належним чином, причини неявки представників суду не повідомили.

Згідно ч.4 ст.244 ГПК України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі №159/2106/19, судова колегія апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

У частинах першій, другій статті 126 ГПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до частини восьмої статті 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

У даному випадку позивач письмово повідомив у відзиві на апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Ковельська ОТБ" на рішення Господарського суду Волинської області від 13.07.2021 року у справі №159/2106/19, що витрати, які позивач поніс та очікує понести пов`язані з розглядом справи в суді апеляційної інстанції склали 7000 гривень.

Поряд з цим, суд апеляційної інстанції зауважує, що постанову у даній справі ухвалено 02.09.2021 (повний текст складено та підписано 06.09.2021 р.). Як вбачається з матеріалів справи, позивач направив поштовим зв`язком заяву про ухвалення додаткового рішення у справі №159/2106/19 - 06.09.2021 року, яка була зареєстрована канцелярією суду 08.09.2021 року.

Враховуючи зазначене, звернення позивача з заявою про ухвалення додаткового рішення у справі №159/2106/19 з наданням відповідних доказів понесення витрат на надання професійної правничої допомоги здійснено у строки, передбачені ч.8 ст.129 ГПК України.

Згідно з частинами третьою-п`ятою статті 126 зазначеного Кодексу для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

За змістом пункту 1 частини другої статті 126, частини восьмої статті 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Отже витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19 та від 22.11.2019 у справі №910/906/18.

Даниліком Ф.Я. на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку з розглядом апеляційних скарг Товариства з обмеженою відповідальністю "Ковельська ОТБ" на рішення Господарського суду Волинської області від 13.07.2021 року у справі №159/2106/19 та на додаткове рішення Господарського суду Волинської області від 27.07.2021 року у справі №159/2106/19 надано наступні документи: копію договору про надання правової допомоги адвокатом від 28.03.2019 укладеного між адвокатом Сорокопудом Миколою Олександровичем (виконавець, адвокат) та Даниліком Федором Яковичем (замовник, клієнт) з додатковим договором від 28.03.2019 до вищевказаного договору(а.с. 46-48 т.2); акт виконаних робіт від 06.09.2021 року на суму 8400,00 грн.; квитанцію про оплату професійної правничої допомоги №25/08/21 від 25.08.2021 року на суму 4800,00 грн.; квитанцію про оплату професійної правничої допомоги №02/09/21 від 02.09.2021 року на суму 3600,00 грн.

У договорі про надання правової допомоги від 28.03.2019 сторони узгодили зокрема, наступне.

Згідно п. 1.1. договору про надання правової допомоги адвокатом від 28.03.2019р., адвокат зобов`язується надати замовнику консультації та юридичні послуги щодо представництва і захисті інтересів останнього в установах, організаціях, правоохоронних органах (Прокуратурі, Національній поліції, СБУ, ДФС тощо), в судах загальної юрисдикцій в господарському судді, адміністративних судах, як першої, апеляційної так і касаційної інстанціях у цивільній справі за позовом про визнання недійсним договорів купівлі-продажу майна.

Відповідно до пунктів 4.1., 4.2 договору про надання правової допомоги адвокатом від 28.03.2019р., за послуги за п 1.1 даного договору замовник сплачує адвокату гонорар за домовленістю, виходячи із витраченого часу, а також всі понесені адвокатом витрати на представництво. Гонорар може сплачуватися як почасово так і сталою сумою.

Почасова оплата адвоката відповідно до п. 4.1 за домовленістю сторін складає 1200 грн. за одну годину.

Згідно п.п. 5.1., 5.2. договору про надання правової допомоги адвокатом від 28.03.2019, замовник здійснює оплату відповідно до розділу 4 даного договору шляхом (часткового) авансування на момент його підписання в сумі 6 000 грн., оплата послуг здійснюється протягом дії даного договору, а остаточний розрахунок здійснюється після виконання зобов`язань по договору. Оплата здійснюється за домовленістю сторін, як готівковим так і безготівковим шляхом.

Відповідно до п. 7.4. договору про надання правової допомоги адвокатом від 28.03.2019, даний договір припиняє своє дію по виконанню сторонами своїх обов`язків, розірванню договору за згодою сторін, чи за вимогою однієї із сторін у випадках передбаченими законодавством з діяльності адвокатури в Україні.

Згідно з доданого до заяви акту прийому наданих послуг з професійної правничої допомоги (з детальним описом виконаних робіт) від 02.09.2021 адвокатом Сорокопудом М.О. було надано Даниліку Ф.Я. професійну правову допомогу на загальну суму 8400,00 грн. в наступному обсязі: 1. Вивчення апеляційної скарги, аналіз її доводів та аналіз судової практики Верховного Суду за 2020-2021 року при розгляді подібних спорів, дата виконання 20.08.2021, кількість витраченого часу (год) - 1, вартість - 1200 грн.; 2. Вивчення апеляційної скарги на додаткове рішення, дата виконання 20.08.2021, кількість витраченого часу (год) - 0,5 год., вартість - 600 грн.; 3. Складання відзиву на апеляційну скаргу, дата виконання 25.08.2021, кількість витраченого часу (год) - 3, вартість - 3600 грн.; 4. Складання, копіювання та поштове відправлення відзиву на апеляційну скаргу на додаткове рішення, дата виконання 25.08.2021, кількість витраченого часу (год) - 1, вартість - 1200 грн.; 5. Прибуття та участь в судовому засіданні Північно-західного апеляційного господарського суду (Луцьк-Рівне), дата виконання - 02.09.2021, кількість витраченого часу (год) - 1,5, вартість - 1800.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 129 ГПК України. Проте, у частині п`ятій наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Відповідно до частини п`ятої статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною четвертою статті 129 ГПК України, визначені також положеннями частин шостої, сьомої, дев`ятої статті 129 цього Кодексу.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Таким чином, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.08.2019 у справі №915/237/18, від 24.10.2019 у справі №905/1795/18, від 17.09.2020 у справі №904/3583/19.

До того ж у постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі №905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі №922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц).

Такі критерії оцінки поданих заявником доказів суд застосовує з урахуванням особливостей кожної справи та виходячи з принципів верховенства права та пропорційності, приписів статей 123 - 130 ГПК України та з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, що суди застосовують як джерело права згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини".

Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10.12.2009 у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26.02.2015 у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (аналогічна правова позиція викладена Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у додаткових постановах від 20.05.2019 у справі №916/2102/17, від 25.06.2019 у справі №909/371/18, у постановах від 05.06.2019 у справі №922/928/18, від 30.07.2019 у справі №911/739/15 та від 01.08.2019 у справі №915/237/18).

Таким чином, розглядаючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі, чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань, чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.

Такі докази, відповідно до частини першої статті 86 ГПК України, суд оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

При цьому згідно з статтею 74 ГПК України сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Подані на підтвердження таких витрат докази мають окремо та у сукупності відповідати вимогам статей 75 - 79 ГПК України.

Відповідно до положень статей 1, 26, 27, 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги, за яким, зокрема, клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

У статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

З огляду на викладене, вирішуючи чи є розмір витрат позивача на правничу допомогу обґрунтованим та пропорційним до предмета спору у цій справі, суд апеляційної інстанції враховує, що під час розгляду справи в суді першої інстанції та апеляційного перегляду справи позиція позивача не змінювалася, а представництво його інтересів здійснювалося тим самим адвокатом. При цьому, зміст відзиву позивача на апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Ковельська ОТБ" на рішення Господарського суду Волинської області від 13.07.2021 року у справі №159/2106/19 фактично узгоджується зі змістом позовної заяви та заяви про зміну предмету позову №б/н від 31.05.2021.

На думку апеляційного господарського суду, за обставин даної справи зазначені окремо у акті прийому наданих послуг з професійної правничої допомоги (з детальним описом виконаних робіт) від 02.09.2021 послуги адвоката з вивчення апеляційної скарги, аналіз її доводів та аналіз судової практики Верховного Суду за 2020-2021 року при розгляді подібних спорів та вивчення апеляційної скарги на додаткове рішення охоплюється послугами зі складання відзиву на апеляційну скаргу та складання, копіювання та поштове відправлення відзиву на апеляційну скаргу на додаткове рішення.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 08.04.2021 у справі №922/2321/20.

При цьому, правова позиція позивача викладена у відзиві на апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Ковельська ОТБ" на рішення Господарського суду Волинської області від 13.07.2021 року у справі №159/2106/19 вже була сформована до апеляційного розгляду справи, а доказів додаткового комплексного та усестороннього вивчення юридичної природи спірних правовідносин не надано та з матеріалів справи не вбачається.

Враховуючи викладене, колегією суддів враховується заперечення відповідача 1, що предмет спору не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних, обсяг і складність складених процесуальних документів. В решті заперечення Товариства з обмеженою відповідальністю "Ковельська ОТБ" колегія суддів вважає безпідставним, оскільки жодних обставин або доказів, які свідчили б про неспівмірність, нерозумність, нереальність понесених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу та/або неналежне оформлення документів, відповідачем 1 не наведено.

При цьому, колегія суддів враховує, що доказів щодо здійснення компенсаційних витрат по прибуттю в судове засідання адвоката Сорокопуда М.О. 02.09.2021 року позивачем суду апеляційної інстанції не надано.

Крім того, суд апеляційної інстанції також враховує, що тривалість судового засідання суду апеляційної інстанції, яке відбулося 02.09.2021 складає 33 хвилини (з 11:51 год. до 12:24 год.), що підтверджується протоколом вказаного судового засідання (а.с. 74 - 75 т.4).

Отже, дослідивши заяву Даниліка Ф.Я. про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі №159/2106/19 та додані до неї документи, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що розмір заявлених Даниліком Ф.Я. витрат на правову (правничу) допомогу у сумі 8400,00 грн. не відповідає критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, такі витрати не мають характеру необхідних і не співрозмірні із виконаною роботою у суді апеляційної інстанції, отже їх розмір є необґрунтованим у зазначеній вище частині.

Враховуючи наведене, оцінивши подані позивачем докази на підтвердження понесених ним витрат, виходячи з вищенаведених критеріїв та обставин даної справи, суд апеляційної інстанції керуючись статтями 126, 129 ГПК України дійшов висновку, що витрати ОСОБА_1 на професійну правничу допомогу, які пов`язані з розглядом цієї справи у суді апеляційній інстанції підлягають задоволенню частково у сумі 5400,00 грн.(складання відзиву на апеляційну скаргу - 3600 грн. + складання, копіювання та поштове відправлення відзиву на апеляційну скаргу на додаткове рішення - 1200 грн. + участь в судовому засіданні Північно-західного апеляційного господарського суду (Луцьк-Рівне), дата виконання - 02.09.2021 - 600 грн.). В стягненні витрат на професійну правничу допомогу з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ковельська ОТБ" в розмірі 3000,00 грн. (вивчення апеляційної скарги, аналіз її доводів та аналіз судової практики Верховного Суду за 2020-2021 року при розгляді подібних спорів відмовити - 1200,00 грн. + вивчення апеляційної скарги на додаткове рішення - 600,00 грн. + прибуття в судове засідання Північно-західного апеляційного господарського суду (Луцьк-Рівне) - 1200 грн.), суд апеляційної інстанції відмовляє з підстав невідповідності критерію обґрунтованості.

Керуючись статтями 126, 129, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі №159/2106/19 - задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ковельська ОТБ" (пров. Володимира Кияна,9, м.Ковель, Волинська область, 45000, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) - 5400,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

В стягненні витрат на професійну правничу допомогу з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ковельська ОТБ" в розмірі 3000,00 грн. відмовити.

3. Доручити Господарському суду Волинської області видати наказ на виконання цієї додаткової постанови.

4. Справу №159/2106/19 повернути до Господарського суду Волинської області.

5. Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з моменту складення повного тексту в порядку, передбаченому главою 2 розділу IV Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складений "27" вересня 2021 р.

Головуючий суддя Гудак А.В.

Суддя Мельник О.В.

Суддя Петухов М.Г.