ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2021 року Справа № 906/708/20

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Бучинська Г.Б., суддя Розізнана І.В. , суддя Філіпова Т.Л.

секретар судового засідання Пацьола О.О.

за участю представників сторін:

від позивача - не з`явився

від відповідача - Сіра А.В. (адвокат)

від третьої особи - не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Евервелле" на рішення господарського суду Житомирської області від 31 травня 2021 року у справі №906/708/20 (повний текст складено 09 червня 2021 року, суддя Шніт А.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Евервелле"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Попільнянський комбікормовий завод"

за участі у справі третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Юніон Кларк"

про стягнення 369 111,06 доларів США

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Житомирської області від 31 травня 2021 року у справі №906/708/20 відмовлено в задоволенні позову ТОВ "Евервелле" до ТОВ "Попільнянський комбікормовий завод" про стягнення 369111,06 доларів США. Присуджено до стягнення з ТОВ "Евервелле" на користь ТОВ "Попільнянський комбікормовий завод" 135700 грн. витрат на правову допомогу.

Вказане рішення мотивоване тим, що матеріалами справи підтверджується, що придбаний відповідачем ріпак врожаю 2019 року станом на момент укладення правочину 01 липня 2019 року - не був заставою по аграрній розписці, що свідчить про безпідставність позовних вимог до відповідача. Позивачем не доведено жодних фактів вжиття певних заходів, і неодержання позивачем заборгованості від боржника у даному випадку є наслідком недбалої поведінки самого кредитора, що є підставою для відмови у позові, зокрема і тому, що відповідач не є стороною аграрної розписки. Також, судом було зазначено, що враховуючи пряму норму Закону частину 4 статті 13 Закону України "Про аграрні розписки", вимога про стягнення штрафних санкцій може бути заявлена виключно до третьої особи, у якої є письмова угода з позивачем - аграрна розписка.

Не погодившись з прийнятим судовим рішенням, ТОВ "Евервелле" звернулось до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій просить скасувати рішення Господарського суду Житомирської області від 31 травня 2021 року у справі №906/708/20 та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

Обгрунтовуючи свої вимоги апелянт зазначає, що суд першої інстанції невірно визначив правову природу зобов`язання за аграрною розпискою, в результаті чого неправильно визначив відсутність правової підстави позовних вимог, що стало підставою для відмови у позові. Безумовний характер зобов`язання за аграрною розпискою дає підстави стверджувати, що подальша доля контракту (розірвання, недійсність, тощо) не впливає на чинність такого зобов`язання за аграрною розпискою.

На думку скаржника, суд першої інстанції невірно розподілив обов`язки доказування між учасниками справи коли зробив висновок про відсутність доказів того, що придбаний ТОВ "Попільнянський комбікормовий завод" рапс включав в себе предмет застави за аграрною розпискою. Перекладення обов`язку ТОВ "Агросвіт-Житомир" ТОВ "Юніон Кларк" спростувати презумпцію походження проданого ним визначеного родовими ознаками насіння рапсу шляхом зобов`язання позивача довести походження такого зерна з визначених в аграрній розписці земельних ділянок є незаконним.

Суд першої інстанції здійснив неправильну оцінку наданих сторонами доказів того, що проданий третьою особою рапс був обтяжений заставою за аграрною розпискою, оскільки жодних доказів того, що поставлений ТОВ "Попільнянський комбікормовий завод" походить з інших земельних ділянок суду не надано.

Суд першої інстанції неправильно застосував до відносин частину 4 статті 13 Закону України "Про аграрні розписки" аналогію норм законів "Про заставу" та "Про іпотеку" в частині звернення стягнення на предмет застави, що вибув з власності заставодавця.

Факт вчинення на підставі фінансової аграрної розписки виконавчого напису незаконно оцінений судом першої інстанції як обставина, що виключає застосування частини 4 статті 13 Закону України "Про аграрні розписки", оскільки факт вчинення на підставі аграрної розписки виконавчого напису не припиняє зобов`язання за такою аграрною розпискою. Так само не припиняє зазначеного зобов`язання факт відкриття виконавчого провадження на підставі такого виконавчого напису.

Суд першої інстанції безпідставно пов`язав виникнення у позивача прав за частиною 4 статті 13 Закону України "Про аграрні розписки" з реалізацією ним права здійснювати моніторинг предмету застави та реалізовувати інші права. Відмовляючи у позові, суд першої інстанції зробив неправильний висновок про неналежний спосіб захисту.

Скаржник звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що судом першої інстанції неправильно визначено обсяг вимог за аграрною розпискою, що підлягають задоволенню в порядку абзацу 4 статті 13 Закону України "Про аграрні розписки".

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 19 липня 2021 року у справі №906/708/20 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Евервелле" на рішення господарського суду Житомирської області від 31 травня 2021 року у справі №906/708/20 та призначено дату судового засідання на 04 серпня 2021 року.

Від відповідача ТОВ "Попільнянський комбікормовий завод" надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого останній вважає оскаржуване рішення законним та обґрунтованим, прийнятим у повній відповідності до норм матеріального та процесуального права, відтак в задоволенні апеляційної скарги просить відмовити, а судове рішення у справі залишити без змін. При цьому, зазначає, що доводи апелянта про те, що аграрна розписка є самостійним правочином та не залежить від умов контракту №18/06/19 від 18 червня 2019 року, за яким ТОВ "Агросвіт-Житомир" зобовязувалося здійснити поставку сільськогосподарської продукції українського походження, яка у подальшому іменується товар є безпідставним та спростовується змістом самої аграрної розписки. Позивачем не надано суду достатніх доказів для підтвердження своїх доводів, що відповідач придбав заставний товар за аграрною розпискою. Відповідач стверджує, що не відповідають дійсності доводи апелянта про невірне застосування судом норм частини 4 статті 13 Закону України "Про аграрні розписки" та Закону України "Про заставу" та відсутність необхідності внесення відомостей до державного реєстру обтяжень рухомого майна.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04 серпня 2021 року у справі №906/708/20, у зв`язку із перебуванням у відпустці судді Василишина А.Р. у період з 04 серпня 2021 року по 10 вересня 2021 року включно, внесено зміни до складу колегії суддів та визначено наступний її склад: головуючий суддя Бучинська Г.Б., суддя Філіпова Т.Л., суддя Розізнана І.В.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 04 серпня 2021 року апеляційну скаргу ТОВ "Евервелле" на рішення Господарського суду Житомирської області від 31 травня 2021 року у справі №906/708/20 прийнято до свого провадження вищезазначеною колегією суддів.

Ухвалою від 04 серпня 2021 року розгляд справи відкладено на 24 вересня 2021 року.

Безпосередньо в судовому засіданні 04 серпня 2021 року представники позивача та відповідача повністю підтримали вимоги і доводи, викладені відповідно в апеляційній скарзі та у відзиві на неї.

В судове засідання 24 вересня 2021 року не з`явився представник позивача. Водночас, до початку судового засідання від представника ТОВ "Евервелле" - Петечел М.В. на електронну пошту суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з відчуттям симптомів захворювання на коронавірусну хворобу.

Клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи відхилено судом з огляду на наступне.

За приписами статті 129 Конституції України, статті 2 ГПК України одним із завдань судочинства є своєчасний розгляд справи, що відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Частиною 12 статті 270 ГПК України встановлено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Отже, відкладення розгляду справи є правом суду. Основною умовою для відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, третіх осіб, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Участь представників учасників у даній справі судом обов`язковою не визнавалася.

Позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження неможливості направити в судове засідання іншого представника, оскільки юридична особа не позбавлена права брати участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), а неявка представника відповідача у даному випадку, на думку Північного-західного апеляційного господарського суду, не перешкоджає розгляду апеляційної скарги по суті.

Крім того, у судовому засіданні 04 серпня 2021 року був присутній інший представник позивача - Клюца С.О., яким надавались пояснення по суті апеляційної скарги.

Також, скаржник, не був позбавлений можливості взяти участь у судовому засіданні, відповідно до приписів статті 197 ГПК України, в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

З огляду на викладене та враховуючи строки розгляду апеляційної скарги, нез`явлення представника позивача не є перешкодою для розгляду скарги по суті.

Клопотання представника позивача - Клюци С.О. про відкладення розгляду справи, яке датоване 16 вересня 2021 року та надійшло на електронну пошту суду 24 вересня 2021 року об 12:00 год, не розглядалось колегією суддів, оскільки було передано відділом канцелярії та документального забезпечення суду вже перед виходом до нарадчої кімнати.

Колегія суддів, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, перевіривши надану судом юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, вважає, що у задоволенні вимог апеляційної скарги слід відмовити, рішення місцевого господарського суду - залишити без змін.

При цьому колегія суддів виходила з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 27 червня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕВЕРВЕЛЛЕ" (кредитор - позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агросвіт-Житомир" (боржник) підписано фінансову аграрну розписку, що посвідчена приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Сєтак В.Я., за реєстровим №5343 та зареєстровану в Реєстрі аграрних розписок за №2089, відповідно до пункту 2 якої, вказана аграрна розписка встановлює забезпечене заставою безумовне зобов`язання боржника сплатити кредитору грошові кошти в сумі, що розрахована за формулою, наведеною в Додатку №1 (до аграрної розписки) /т.1, а.с.19-30/.

Аграрна розписка видається боржником в забезпечення виконання ним зобов`язань за контрактом на поставку сільськогосподарської продукції №18/16/2019 від 18 червня 2019 року, укладеним між ним та кредитором (пункт 1 аграрної розписки).

Строк виконання, встановлений аграрною розпискою 20 серпня 2019 року (пункт 3 аграрної розписки).

Пунктом 4 аграрної розписки передбачено, що сплата грошових коштів на виконання безумовного зобов`язання за аграрною розпискою здійснюється Боржником шляхом перерахування грошових коштів в безготівковій формі в доларах США на банківський рахунок кредитора, про який кредитор письмово повідомляє боржника. Інші платежі за цією аграрною розпискою здійснюються в такий самий спосіб.

Відповідно до пункту 5 аграрної розписки, предметом застави за аграрною розпискою є майбутній врожай ріпаку, 2019 року врожаю українського походження (надалі "Предмет Застави"), який буде вирощений на земельних ділянках загальною площею 411,748 га, що розташовані на території Сарновицької сільської ради та Дідковицької сільської ради Коростенського району Житомирської воласті, які Боржник використовує на праві оренди, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, у вигляді інформаційної довідки, згідно з реєстром, наведеним у Додатку №2 (надалі "Земельні Ділянки") /т.2, а.с.23-29/.

На день збору врожаю предметом застави стає відповідна кількість зібраної сільськогосподарської продукції в загальному обсязі не менше 1500,00 тон, що буде вирощена на Земельних ділянках.

Предметом застави також є майбутній врожай іншої сільськогосподарської продукції, яка вирощується або буде вирощуватися боржником на Земельних ділянках, а також вся зібрана сільськогосподарська продукція, вирощена на Земельних ділянках.

На дату видачі цієї аграрної розписки, вартість предмету застави оцінена в 12 000 000грн без ПДВ.

Пунктом 6 аграрної розписки визначені забезпечені вимоги, а саме: Застава забезпечує всі вимоги кредитора щодо виконання Боржником кожного і всіх його платіжних зобов`язань за Аграрною Розпискою у такому розмірі, у такій валюті, у такий строк і у такому порядку, як встановлено у Аграрній Розписці (надалі "Забезпечені Вимоги"), Зокрема (але не обмежуючись цим), Застава забезпечує вимоги Кредитора щодо:

(і) здійснення Виплати за Аграрною Розпискою, як це передбачено в пунктах [2] (Безумовне зобов`язання), [3] (Строк виконання) та [4] (Умови та місце виконання) вище; (ііі)] сплати штрафних санкцій, як це передбачено в пункті [22] (Штрафні санкції) нижче.

Строк виконання зобов`язання: Кожна Забезпечена Вимога має строк, встановлений для неї відповідними положеннями Аграрної Розписки.

Розмір забезпечених вимог: Застава забезпечує Забезпечені Вимоги в їх повному розмірі, незалежно від того, яким такий розмір може бути в будь-який час протягом терміну дії цієї Аграрної Розписки. Не обмежуючи викладеного вище, на дату видачі цієї Аграрної Розписки розмір Забезпечених Вимог становить 11 837 750 грн 00 коп без ПДВ (надалі "Оціночна Вартість"), що є вартістю права вимоги за цією Аграрною Розпискою на день її видачі для цілей бухгалтерського обліку.

Маркетинговий рік вирощування продукції, яка є предметом застави починається 01 червня 2019 року і триває один календарний рік (пункт 8 аграрної розписки).

Моніторинг предмету застави, відповідно до пункту 11 аграрної розписки, здійснюється кредитором способами, передбаченими статтею 8 Закону України "Про аграрні розписки" протягом всього строку дії цієї аграрної розписки.

Боржник зобов`язаний письмово повідомити Кредитора про свій намір, розпочати збирання врожаю з Земельних Ділянок та місце зберігання зібраної продукції не пізніше ніж за три календарні дні до початку такого збирання. Якщо інше не буде погоджено між Боржником і Кредитором, зібрана Боржником продукція, яка є Предметом Застави за Аграрною Розпискою, зберігатиметься за адресою: 13502, Житомирська обл., Попільнянський район, с. Попільня, вул. Прикордонників, 65, ТОВ "Попільнянський комбікормовий завод" (пункт 13 аграрної розписки).

Згідно пункту 18 аграрної розписки боржник не вправі без письмової згоди Кредитора здійснювати відчуження (шляхом продажу, передачі на реалізацію, обміну тощо) Предмету Застави до повного виконання зобов`язань за цією Аграрною Розпискою.

Будь-яка сільськогосподарська продукція боржника вважається такою, що зібрана із земельних ділянок, і є предметом застави, якщо боржник не надасть доказів зворотнього (пункт 20 аграрної розписки).

Пунктом 21 аграрної розписки передбачені штрафні санкції за невиконання умов аграрної розписки, а саме:

- штраф; у разі невиконання (неповного виконання) зобов`язань щодо здійснення виплат за цією аграрною розпискою, як це передбачено в пунктах 2 (безумовне зобов`язання), 3 (строк виконання) та 4 (умови та місце виконання), боржник в триденний строк сплачує кредитору штрафну неустойку у розмірі 15% оціночної вартості, зазначеної в пункті 6 (забезпечені вимоги) цієї аграрної розписки;

- пеня; разі невиконання (неповного виконання) зобов`язань сплатити кошти за цією аграрною розпискою, боржник сплачує кредитору пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ річних, що діє на момент (протягом строку) такого порушення, від суми таких порушених зобов`язань за кожний день прострочення;

- індексація, додатковий штраф та проценти; в разі прострочення будь-якої сплати за Аграрною Розпискою більше ніж на 7 (сім) календарних днів, Боржник додатково виплачує Кредитору суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь період прострочення платежу та штраф в розмірі 10% від несплаченої / несвоєчасно сплаченої суми, а також проценти за користування чужими грошовими коштами у розмірі 24% річних (згідно пункту 2 статті 536, пункту 3 статті 692, пункту 5 статті 694, статті 695 Цивільного кодексу України) від дня, зазначеного в цій аграрній розписці, як строк здійснення такого платежу.

Як зазначає позивач, боржник (третя особа у справі) не виконав умов фінансової аграрної розписки, у зв`язку з чим у ТОВ "Агросвіт-Житомир" з 20 серпня 2019 року виникло безумовне зобов`язання за Аграрною розпискою в сумі, еквівалентній 5 446 717,79 грн (пункти 2, 4 Аграрної розписки, Додаток 1 до Аграрної розписки), що на день складення цього позову за офіційним обмінним курсом НБУ становить еквівалент 203 582,13 доларів США (обмінний курс гривні станом на 04 червня 2020 року в розмірі 26,7544 грн за 1 долар США).

У зв`язку з невиконанням умов фінансової аграрної розписки, позивач на підставі пункту 21 аграрної розписки нарахував також:

1. штраф за невиконання зобов`язання за аграрною розпискою - 15% від суми Оціночної вартості (пункти 21, 6 Аграрної розписки), що становить 11 867 750грн X 15% = 1 780 162,50грн, що на день складення цього позову за офіційним обмінним курсом НБУ становить еквівалент 66 537,18 доларів США;

2. штраф за прострочення виконання зобов`язання за аграрною розпискою більше ніж на 7 днів (абзац 5 пункту 21 аграрної розписки) в розмірі 10% від простроченої суми, що становить 5 446 717,79 грн х 10% = 544 671,77 грн, що на день складення цього позову за офіційним обмінним курсом НБУ становить 20 358,21 доларів США;

3. пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за 284 календарні дні прострочення з 20 серпня 2019 року по 04 червня 2020 року (пункт 21 аграрної розписки) що становить 1 086 674,64 грн, що на день складення цього позову за офіційним обмінним курсом НБУ становить 40 616,67 доларів США;

4. відсотки за користування коштами в розмірі 24% річних за 284 календарні дні з 20 серпня 2019 року по 04 червня 2020 року (абзац 5 пункту 21 Аграрної розписки), що розраховані за формулою: 5 446 717,79 грн (сума несвоєчасно сплачених коштів за Аграрною розпискою) х 24% (відсоткова ставка згідно абзацу 5 пункту 21 Аграрної розписки) х 284 (кількість днів прострочення) / 365(кількість днів у році) = 1 017 118, 59 грн, що на день складення цього позову за офіційним обмінним курсом НБУ становить 38 016,87 доларів США.

В матеріалах справи наявна копія претензії №5-05/20 від 15 травня 2020 року, надіслана директору ТОВ "Агросвіт-Житомир" щодо задоволення вимог за аграрною розпискою, відповідно до якої позивач вказує, що третя особа веде себе недобросовісно, зокрема приховує від ТОВ "Евервелле" обставини відчуження предмету застави за аграрною розпискою та чинить перешкоди у проведенні моніторингу стану майбутнього врожаю, що вирощується на вказаних в аграрних розписках земельних ділянках. Крім того повідомляє про припинення зобов`язань за контрактом та свою вимогу здійснити виконання зобов`язань за аграрними розписками в повному обсязі /т.1, а.с.41-42/.

Того ж дня позивачем надіслано Товариству з обмеженою відповідальністю "Попільнянський комбікормовий завод" (відповідач) претензію №7-05/20 від 15 травня 2020 року, згідно якої вказує, що за відомостями від ТОВ "Агросвіт Житомир", зібраний цією компанією в 2019 році врожай рапсу був перевезений на елеватор відповідача та проданий відповідачу /т.1, а.с.43-44/.

Вимогу до Товариства з обмеженою відповідальністю "Попільнянський комбікормовий завод" на суму 18 664 591,04 грн позивач обґрунтовує статтею 13 Закону України "Про аграрні розписки", в якій зазначено, що у разі відчуження боржником за аграрною розпискою майна, що є предметом застави за аграрною розпискою, будь-якій третій особі до виконання зобов`язань за аграрною розпискою, кредитор за аграрною розпискою має право задовольнити свої вимоги до боржника за аграрною розпискою за рахунок такого чи іншого майна такої третьої особи, після чого в неї виникає право регресної вимоги до боржника за аграрною розпискою.

Позивач вказує, що вказані вимоги та претензія залишені без відповіді і задоволення, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Відповідно до інформації, що міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, 21 вересня 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Агросвіт-Житомир" (ідентифікаційний код 38812719) змінило своє найменування на Товариство з обмеженою відповідальністю "Юніон Кларк" (ідентифікаційний код 38812719) /т.2, а.с.27-35/.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, місцевий господарський суд дійшов висновку про відмову у позові, з чим погоджується колегія суддів з огляду на наступне.

Згідно із статтею 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Пунктом 1 частини 1 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відносини, що виникають під час оформлення, видачі, обігу, виконання аграрних розписок регулюються Законом України "Про аграрні розписки". Цей Закон визначає порядок їх реєстрації та спрямований на створення правових, економічних, організаційних умов функціонування цих документів.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про аграрні розписки", аграрна розписка - це товаророзпорядчий документ, що фіксує безумовне зобов`язання боржника, яке забезпечується заставою, здійснити поставку сільськогосподарської продукції або сплатити грошові кошти на визначених у ньому умовах.

Боржник за аграрною розпискою це особа, яка видає аграрну розписку для оформлення свого зобов`язання здійснити поставку сільськогосподарської продукції або сплатити грошові кошти на визначених в аграрній розписці умовах.

Кредитор за аграрною розпискою це фізична чи юридична особа, яка надає грошові кошти, послуги, поставляє товари, виконує роботи як зустрічне зобов`язання за договором, за яким боржник за аграрною розпискою видає їй аграрну розписку, наділяючи правом вимагати від нього належного виконання зобов`язань, а також фізична чи юридична особа, яка отримала права кредитора за аграрною розпискою від іншого кредитора за аграрною розпискою у спосіб, не заборонений законом.

Відповідно до статті 3 Закону України "Про аграрні розписки" товарна аграрна розписка - це аграрна розписка, що встановлює безумовне зобов`язання боржника за аграрною розпискою здійснити поставку узгодженої сільськогосподарської продукції, якість, кількість, місце та строк поставки якої визначені аграрною розпискою.

Отже, визначення сторін за аграрною розпискою вказує на те, що кредитор фактично надає грошові кошти, послуги або вчиняє дії як зустрічне зобов`язання за договором, за яким боржник видає аграрну розписку. Тобто, без первинного договору між сторонами не виникає зобов`язань, які забезпечуються аграрною розпискою, як товаророзпорядчим документом, що забезпечує виконання зобов`язань заставою сільськогосподарської продукції.

Таким чином, аграрна розписка є складовою контракту на поставку сільськогосподарської продукції №18/06/2019 від 18 червня 2019 року та фактично визначає предмет, вартість та порядок стягнення заставного майна, яке має бути передано кредитору, у зв`язку із невиконанням зобов`язань по контракту.

Водночас, як встановлено судами, позивач визначив, що підставою позову є виключно аграрна розписка.

Згідно із статтею 5 Закону України "Про аграрні розписки", фінансова аграрна розписка це аграрна розписка, що встановлює безумовне зобов`язання боржника сплатити грошову суму, розмір якої визначається за погодженою боржником і кредитором формулою з урахуванням цін на сільськогосподарську продукцію у визначеній кількості та якості.

Частиною 1 статті 7 Закону України "Про аграрні розписки" передбачено, що аграрна розписка встановлює забезпечення виконання зобов`язань боржника за аграрною розпискою заставою його майбутнього врожаю. Предметом такої застави може бути виключно майбутній врожай сільськогосподарської продукції.

Згідно частини 3 статті 7 Закону України "Про аграрні розписки", обов`язок доведення походження зібраної сільськогосподарської продукції покладається на боржника.

ТОВ "Евервелле" посилаючись на частину 3 статті 7 Закону України "Про аграрні розписки" звертає увагу, що третя особа будучи боржником не надала жодних доказів того, що ріпак, який продається відповідачу, не був зібраний третьою особою із зазначених в аграрній розписці земельних ділянках.

Однак, Законом не передбачено механізму доведення боржником походження зібраної сільськогосподарської продукції.

01 липня 2019 року між ТОВ "Агросвіт Житомир" (постачальник) та ТОВ "Попільнянський комбікормовий завод" (покупець) укладено договір поставки №28/1-01/07/19 /т.1, а.с.173-175/. Згідно пункту 1.1. Договору поставки, Постачальник зобов`язується поставити і передати у власність Покупця сільськогосподарську продукцію українського походження, врожаю 2019 року (в подальшому - Товар) в асортименті, за ціною та кількістю, що визначена даним договором і додатковими угодами до нього, а Покупець зобов`язується здійснити прийняття Товару та оплату.

Згідно пункту 1.2. Договору поставки, Постачальник гарантує, що Товар, зазначений у даному Договорі, не момент укладення цього договору належить Постачальнику на праві власності, не знаходиться під забороною відчуження, арештом, не є предметом застави чи іншим засобом забезпечення виконання зобов`язань перед будь-якими фізичними або юридичними особами чи державою, а також не обтяжений будь-яким іншим чином, передбаченим чинним законодавством України.

Відповідно до пункту 1.3. Договору поставки Постачальник є товаровиробником сільськогосподарської продукції, гарантує, що Товар, який є предметом Договору, є власністю виробленою Постачальником, на земельних ділянках, які перебувають у його користуванні або у власності, право Постачальника на які зареєстровано у відповідності до норм Земельного кодексу України та Податкового кодексу України, нікому перед цим не відчужувався і Покупець є першою особою, що придбала цей Товар.

Крім того, умовами договору, зокрема пунктом 4.3. Договору поставки, передбачено, що при поставці Товару Постачальник повинен надати Покупцю, наступні документи: довідку Держгеокадастру або сільської ради про наявність земельних ділянок у виробника; форми державного статистичного спостереження за формою 4-сг "Посівні площі сільськогосподарських культур", Форму статистичної звітності № 29-сг "Підсумки збору врожаю сільськогосподарських культур, плодів, ягід та винограду" та інші документи.

01 липня 2019 року між третьою особою та відповідачем укладено Додаткову угоду №1 до Договору поставки №28/1-01/07/19 від 01 липня 2019 року, згідно пункту 1.1. якої, Постачальник зобов`язується поставити і передати у власність Покупця сільськогосподарську продукцію, а саме: ріпак 2019 року врожаю, в кількості 500 тон (+/-10%) на загальну вартість Товару з ПДВ 5 650 002,00грн.

На виконання умов Договору поставки, 05 липня 2019 року третьою особою на адресу відповідача поставлено ріпак, врожаю 2019 року в кількості 238,05 т на загальну суму 2 667 365,94 грн з ПДВ, що підтверджується видатковою накладною №113 від 05 липня 2019 року, а 08 липня 2019 року поставлено ріпак, врожаю 2019 року в кількості 261,21 т на загальну суму 2 951 674,04 грн. з ПДВ, що підтверджується видатковою накладною №138 від 08 липня 2019 року /т.1, а.с.177-178/. В свою чергу відповідачем оплату за поставлений товару було проведено у повному обсязі /т.1, а.с.179-181/.

На виконання зобов`язань по договору Постачальником також було передано довідку Держгеокадастру від 14 червня 2019 року №19-6-0.17-453/113-19 щодо підтвердження факту наявності права користування земельними ділянками на яких вирощено проданий врожай /т.1, а.с.182/. З даної довідки вбачається, що у користуванні ТОВ "АГРОСВІТ ЖИТОМИР" перебувають на підставі договорів оренди земельні ділянки загальною площею 5469,8146 га, а саме: на території Сарновицької сільської ради - 896,3816 га, на території Дідівської сільської ради - 1208,4758 га, на території Межиріцької сільської ради - 650,7571 га, на території Сингаївської сільської ради - 1829,5679 га, на території Бехівської сільської ради - 884,6322 га.

Згідно звіту про посівні площі сільськогосподарських культур під урожай 2019 року (форма 4-сг) кольза (ріпак ярий) було засіяно на площі 226,00 га та на площі 600,00 га, що в сукупності складає 826,00 га /т.1, а.с.183-186/.

Із звітів про площі та валові збори сільськогосподарських культур, плодів, ягід та винограду (форма 29-сг) на 01 грудня 2019 року вбачається, що ТОВ "Агросвіт Житомир" на площі 226 га зібрано врожаю 7584,40 центнерів ріпаку, а на площі 600 га 20040,00 центнерів ріпаку, що разом становить 2762 тони /т.1, а.с.153-164/.

Додатковим підтвердженням того, що врожай сільськогосподарської культури - ріпак у ТОВ "Агросвіт Житомир" в 2019 році складає 2762 тони є довідка видана ТОВ "Агросвіт Житомир" №12/2019 від 09 липня 2019 року /т.1, а.с.194/.

Крім того, дана довідка підтверджує той факт, що після відвантаження ріпака в кількості 497,260 т на адресу ТОВ "Попільняньський комбікормовий завод" у власності TOB "Агросвіт Житомир" на складі залишалося 2264,604 т ріпака.

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду, що вищевикладене та гарантії ТОВ "Агросвіт Житомир", заявлені в Договорі поставки, укладеному між відповідачем та третьою особою, свідчать про те, що придбаний відповідачем ріпак врожаю 2019 року станом на момент укладення правочину 01 липня 2019 року - не був заставою по аграрній розписці, що свідчить про безпідставність позовних вимог до відповідача.

Таким чином, суд вважає, що в даному випадку в матеріалах справи міститься достатньо доказів про походження зібраної сільськогосподарської продукції, що в свою чергу спростовує твердження позивача.

Відповідно до пункту 5 аграрної розписки, предметом застави за аграрною розпискою є майбутній врожай ріпаку, 2019 року врожаю українського походження (надалі "Предмет Застави"), який буде вирощений на земельних ділянках загальною площею 411,748 га, що розташовані на території Сарновицької сільської ради та Дідковицької сільської ради Коростенського району Житомирської воласті які Боржник використовує на праві оренди, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, у вигляді інформаційної довідки, згідно з реєстром, наведеним у Додатку №2 (надалі "Земельні Ділянки") /т.2, а.с.23-29/.

На день збору врожаю предметом застави стає відповідна кількість зібраної сільськогосподарської продукції в загальному обсязі не менше 1500,00 тон, що буде вирощена на Земельних ділянках.

Зі змісту пункту 5 аграрної розписки вбачається, що на день збору врожаю предметом застави стає відповідна кількість зібраної сільськогосподарської продукції з земельних ділянок, які зазначені в додатку 2 аграрної розписки, проте як встановлено судами, ТОВ "Агросвіт - Житомир" засіяно 826 га ріпаку, а зобов`язання за фінансовою аграрною розпискою забезпечено заставою урожаю ріпаку з земельних ділянок площею 411,748 га.

В даному випадку факт зібрання сільськогосподарської продукції з земельних ділянок, які зазначені в додатку 2 аграрної розписки має бути доведений позивачем, оскільки відповідач не є стороною аграрної розписки, не є "Боржником" за визначенням Закону України "Про аграрні розписки" та він позбавлений засобів доведення вказаних обставин. В той час, як позивач у відповідності до статті 8 Закону України "Про аграрні розписки" наділений правом моніторингу майбутнього врожаю сільськогосподарської продукції, що надає йому можливість доведення вказаних обставин. Здійснення моніторингу є правом, а не обов`язком кредитора за аграрною розпискою, а нереалізація ним свого права не може бути підставою для обмеження його прав передбачених статтею 13 Закону України "Про аграрні розписки". Однак, в даному випадку факт зібрання сільськогосподарської продукції з земельних ділянок має бути доведений саме позивачем, оскільки відповідач не є стороною аграрної розписки.

Крім того, фінансове зобов`язання ТОВ "Агросвіт Житомир" до ТОВ "Евервелле" за аграрною розпискою розраховані за формулою, якою враховано коефіцієнт, що відображає кількість очікуваного врожаю ріпаку із розрахунку 1235,244 тон.

Як встановлено у справі третьою особою передано у власність відповідача ріпак врожаю 2019 року у кількості 499,26 тон

Згідно ч. 4 Закону України "Про аграрні розписки" у разі відчуження боржником за аграрною розпискою майна третій особі кредитор має право задовольнити свої вимоги до боржника за рахунок такого чи іншого майна такої третьої особи.

А тому, за доведеності факту відчуження майна, що є предметом застави за аграрною розпискою, кредитор набуває право вимоги до такої третьої особи виключно в межах неправомірно відчуженого ("такого майна"). Протилежне б не виключало недобросовісності в поведінці суб`єктів відповідних правовідносин.

Відповідно до статті 13 Закону України "Про аграрні розписки" у разі невиконання боржником за аграрною розпискою зобов`язань за аграрною розпискою у вказаний у ній строк кредитор за аграрною розпискою має право звернутися до особи, уповноваженої вчиняти нотаріальні дії, за вчиненням виконавчого напису, який підлягає негайному виконанню і на підставі якого орган або особа, що здійснює примусове виконання судових рішень, рішень інших органів протягом семи днів забезпечує передачу кредитору за аграрною розпискою предмета застави аграрної розписки.

08 липня 2020 року на підставі Закону України "Про нотаріат", статей 7, 13 Закону України "Про аграрні розписки" Приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Рівненської області Камінською Я.М. вчинено виконавчий напис №729 про стягнення суми в доларах, еквівалентної 10 045 799,83 грн за рахунок коштів, виручених від реалізації предмета застави: майбутнього врожаю сільськогосподарської продукції - насіння ріпаку, який вирощується на вказаних у аграрній розписці земельних ділянках, а після збору урожаю - зібраного зерна ріпаку в загальному обсязі не менше 1500 тонн, який вирощений боржником на зазначених в аграрній розписці земельних ділянках, а у разі його відсутності чи недостатності - за рахунок врожаю іншої сільськогосподарської продукції (в тому числі тварин та продукції тваринництва), що вирощується чи буде вирощуватися (вироблятися) на вказаних земельних ділянках /т.2, а.с.166/.

08 вересня 2020 року відкрито виконавче провадження №62977114 з примусового виконання виконавчого напису №729, виданого 08 липня 2020 року Приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Рівненської області Камінською Я.М. /т.2, а.с.167-186/.

Тобто, позивач у відповідності до вимог Закону України "Про аграрні розписки" реалізував своє право виконання аграрних розписок шляхом звернення стягнення на предмет застави аграрної розписки.

Водночас, відповідно до частин 1, 3 статті 8 Закону України "Про аграрні розписки", кредитор за аграрною розпискою має право самостійно або із залученням третіх осіб здійснювати моніторинг майбутнього врожаю сільськогосподарської продукції, що є предметом застави за його аграрною розпискою. Моніторинг може здійснюватися протягом всього строку дії застави майбутнього врожаю сільськогосподарської продукції, якщо інше не встановлено за домовленістю сторін аграрної розписки. Після збору врожаю моніторинг здійснюється шляхом спостереження за зібраною сільськогосподарською продукцією з можливістю доступу до місць її зберігання.

Пунктом 11 аграрної розписки передбачено, що моніторинг предмету застави здійснюється кредитором способами, передбаченими статтею 8 Закону України "Про аграрні розписки" протягом всього строку дії цієї аграрної розписки.

Однак, як вбачається із матеріалів справи, позивач не скористався правом моніторингу і доказів вчинення дій щодо спостереження за зібраною продукцією до матеріалів справи не додано.

З дослідженого місцевим судом та перевіреного колегією суддів вбачається, що позивачем не доведено жодних фактів вжиття певних заходів, і неодержання позивачем заборгованості від боржника у даному випадку є наслідком недбалої поведінки самого кредитора, що є підставою для відмови у позові, зокрема і тому, що відповідач не є стороною аграрної розписки.

Відповідно до частини 4 статті 13 Закону України "Про аграрні розписки", у разі відчуження боржником за аграрною розпискою майна, що є предметом застави за аграрною розпискою, будь-якій третій особі до виконання зобов`язань за аграрною розпискою, кредитор за аграрною розпискою має право задовольнити свої вимоги до боржника за аграрною розпискою за рахунок такого чи іншого майна такої третьої особи, після чого в неї виникає право регресної вимоги до боржника за аграрною розпискою.

Враховуючи, що суд дійшов висновку про недоведеність та безпідставність вимог позивача в частині стягнення основного боргу за рахунок майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Попільнянський комбікормовий завод", вимоги щодо стягнення штрафу, неустойки, пені, відсотків задоволенню не підлягають..

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ТОВ "Евервелле".

Щодо судових витрат, які розглядались у суді першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 123 ГПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку витрати по сплаті судового збору покласти на позивача, оскільки у задоволенні позову слід відмовити.

Відповідачем було заявлено до стягнення з позивача витрати на правову допомогу, які понесені ТОВ "Попільнянський комбікормовий завод" у зв`язку з розглядом справи.

Відповідно до частини 3 статті 123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою; представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 ГПК України).

Пунктом 1 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що адвокат - це фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.

Адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги (частина 1 статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до частини 3 статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно з положеннями статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження понесених витрат на правову допомогу у розмірі 135700,00 грн до місцевого господарського суду було подано копію Договору №18 про надання правової допомоги від 14 липня 2020 року /т.2, а.с.231-234/, копію акту приймання-передачі наданих послуг від 15 квітня 2021 року /т.2, а.с.235/, копію платіжного доручення №22052 від 20 липня 2020 року /т.2, а.с.236/ про сплату 135700,00грн, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №441 від 26 листопада 2007 року Сірої А.В. /т.1, а.с. 203/ та ордеру серії АМ №1003977 від 27 липня 2020 року /т.1, а.с.202/.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 6 статті 126 ГПК України).

В свою чергу, позивачем не заявлялось клопотання про зменшення витрат на оплату правової допомоги.

Дослідивши надані докази, колегія суддів погоджується з тим, що заявлена до відшкодування сума гонорару у розмірі 135700,00грн є співмірною та обґрунтованою фактично наданим послугам, а тому вимога про її стягнення з позивача підлягає задоволенню.

Таким чином, доводи позивача, викладені у апеляційній скарзі, є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Місцевим господарським судом повністю з`ясовані обставини, що мають значення для справи. Висновки, викладені у рішенні місцевого господарського суду, відповідають обставинам справи. Судом не порушені та правильно застосовані норми матеріального та процесуального права.

За таких обставин підстав для зміни, скасування рішення місцевого господарського суду не вбачається.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Евервелле" на рішення господарського суду Житомирської області від 31 травня 2021 року у справі №906/708/20 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Житомирської області від 31 травня 2021 року у справі №906/708/20 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у строк та в порядку, встановленому статтями 287-289 ГПК України.

Справу №906/708/20 повернути до Господарському суду Житомирської області.

Повний текст постанови складений "30" вересня 2021 р.

Головуючий суддя Бучинська Г.Б.

Суддя Розізнана І.В.

Суддя Філіпова Т.Л.