УХВАЛА

29 вересня 2021 року

м. Київ

Справа № 906/1297/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду Банаська О. О. - головуючого, Білоуса В. В., Пєскова В. Г.

розглянув матеріали касаційної скарги Державної екологічної інспекції Поліського округу

на ухвалу Північно-західного апеляційного господарського суду від 10.08.2021

у складі колегії суддів: Коломис В. В. (головуючий), Миханюк М. В., Саврій В. А.

у справі за позовом Державної екологічної інспекції Поліського округу

до Коростишівського міського комунального підприємства "Водоканал"

про стягнення 292 876,88 грн

ВСТАНОВИВ:

20.09.2021 Державна екологічна інспекція Поліського округу поштовим відправлення звернулась до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Північно-західного апеляційного господарського суду від 10.08.2021 у справі № 906/1297/20 про повернення апеляційної скарги Державної екологічної інспекції Поліського округу на рішення Господарського суду Житомирської області від 12.05.2021 у вказаній справі.

Одночасно у прохальній частині касаційної скарги скаржником заявлено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 906/1297/20 визначено колегію суддів у складі: Банаська О. О. - головуючого, Білоуса В. В., Пєскова В. Г., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 22.09.2021.

Вирішуючи питання щодо прийнятності касаційної скарги та наявності підстав для відкриття/відмови у відкритті касаційного провадження, дослідивши матеріали касаційної скарги Державної екологічної інспекції Поліського округу у контексті оскаржуваного судового рішення, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з огляду на таке.

12.05.2021 Господарським судом Житомирської області прийнято рішення у справі № 906/1297/20, яким відмовлено в задоволенні позову Державної екологічної інспекції Поліського округу до Коростишівського міського комунального підприємства "Водоканал" про стягнення 292 876,88 грн.

Не погодившись із вказаним судовим рішенням, Державна екологічна інспекція Поліського округу звернулась з апеляційною скаргою до Північно-західного апеляційного господарського суду, в якій просила стягнути з Коростишівського міського комунального підприємства Водоканал на користь держави, а саме на р/р ИА 00006729, , код класифікації доходів бюджету 24062100, отримувач ГУК у м. Коростишеві завдані збитки в сумі 292 876,88 грн. Судові витрати покласти на відповідача.

07.07.2021 Північно-західним апеляційним господарським судом винесено ухвалу, якою залишено апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції Поліського округу без руху та надано скаржнику строк на усунення її недоліків шляхом подання суду доказів сплати судового збору в розмірі 6 589,73 грн та доказів надсилання копії апеляційної скарги та доданих до неї документів відповідачу.

Крім того, залишаючи апеляційну скаргу без руху, судом апеляційної інстанції зазначено, що скаржником до апеляційної скарги додано платіжне доручення № 210 від 08.06.2021 про сплату судового збору в розмірі 6 589,73, яке не може бути доказом сплати судового збору у встановленому розмірі, оскільки вказаний судовий збір сплачений за неправильними реквізитами.

10.08.2021 Північно-західним апеляційним господарським судом винесено ухвалу про повернення апеляційної скарги Державної екологічної інспекції Поліського округу на рішення Господарського суду Житомирської області від 12.05.2021.

При винесенні вказаної ухвали колегія суддів апеляційної інстанції встановила, що 21.07.2021 на адресу Північно-західного апеляційного господарського суду повернулося рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, з якого вбачається, що копію ухвали апеляційного суду від 07.07.2021 отримано апелянтом - 19.07.2021.

Враховуючи, що десятиденний строк на усунення недоліків, встановлених при поданні апеляційної скарги, закінчився 29.07.2021, а станом на 10.08.2021 Державною екологічною інспекцією Поліського округу недоліки не усунуті, колегія суддів апеляційної інстанції прийшла до висновку про наявність правових підстав для повернення апеляційної скарги на підставі частини четвертої статті 174 ГПК України.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, у касаційній скарзі скаржник зазначає, що з огляду на сплату судового збору за реквізитами Південно-західного апеляційного господарського суду, а не Північно-західного апеляційного господарського суду, ним вживались заходи щодо повернення помилково зарахованого до бюджету судового збору в сумі 6 589,73 грн.

З огляду на зазначене, скаржник вказує, що на підставі наведеного та з урахуванням неможливості сплати судового збору без повернення помилково сплачених коштів, 16.08.2021 до суду апеляційної інстанції було подано клопотання про продовження процесуального строку, встановленого судом для усунення недоліків апеляційної скарги, яке не було розглянуто судом з огляду на винесення ухвали від 10.08.2021 про повернення апеляційної скарги скаржнику.

Крім того, скаржник зазначає про неможливість подання вказаного клопотання про продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги раніше з огляду на перебуванням працівників скаржника на лікарняному та у відпустці.

Проте Верховний Суд зазначає, що посилання скаржника, наведені у касаційній скарзі, є безпідставними з огляду на таке.

Відповідно до частини другої статті 119 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Зі змісту наведеної норми випливає, що за заявою учасника може бути продовжений тільки строк, який встановлений судом і який не сплив на час звернення учасника справи із заявою. Процесуальний строк може бути продовжений також з ініціативи суду. Разом з тим на відміну від поновлення процесуального строку, вирішення судом питання про продовження процесуального строку не обумовлене вчиненням учасником процесуальної дії. Навпаки, процесуальний закон виходить з того, що процесуальний строк продовжується для вчинення процесуальної дії, яка ще не вчинена.

При цьому, оскільки у тих випадках, коли суду процесуальним законом надано право встановити строк в межах певного строку, встановленого Господарським процесуальним кодексом України, суд також не може продовжити строк понад встановлений ГПК України строк.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2018 у справі № 904/5995/16.

Згідно з частиною четвертою статті 174 ГПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

З урахуванням зазначеного доводи які викладені у касаційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції під час прийняття оскаржуваної ухвали та не викликають сумнівів щодо правомірності застосування норм процесуального права ГПК України.

Згідно з частиною другою статті 293 ГПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведене повністю узгоджується з правовими позиціями, сформованими Європейським судом з прав людини у справах Levages Prestations Services v. France (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) та Brualla Gomez de la Torre v. Spain (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії), згідно з якими умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Разом з цим заінтересовані особи, які звертаються до касаційного суду зі скаргами, мають розуміти, що Верховний Суд є "судом права", а не "фактів", який забезпечує сталість та єдність судової практики, а тому посилання у касаційній скарзі на недоведеність обставин справи чи на перевагу одних доказів над іншими не допускається.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 05.04.2018 справа "ZUBAC v. CROATIA" (N 40160/12, ЄСПЛ, § 83) вказано, що застосування передбаченого законодавством порогу ratione valoris для подання скарг до верховного суду є правомірною та обґрунтованою процесуальною вимогою, враховуючи саму суть повноважень верховного суду щодо розгляду лише справ відповідного рівня значущості.

Враховуючи, що повноваження суду касаційної інстанції обмежено перевіркою правильності застосування норм матеріального права чи порушенням норм процесуального права, зважаючи на особливий статус Верховного Суду, вирішення питання про можливість відкриття касаційного провадження відноситься до його дискреційних повноважень, оскільки розгляд скарг цим судом покликаний забезпечувати сталість судової практики, а не можливість проведення "розгляду заради розгляду".

Право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення (MUSHTA v. UKRAINE 8863/06, § 37, ЄСПЛ, від 18.11.2010).

З урахуванням наведеного суд касаційної інстанції дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Державної екологічної інспекції Поліського округу на ухвалу Північно-західного апеляційного господарського суду від 10.08.2021 у справі № 906/1297/20 оскільки правильне застосування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

У зв`язку з відмовою у відкриті касаційного провадження з підстав, передбачених частиною другою статті 293 ГПК України (оскільки правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення), клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження не розглядається.

З урахуванням наведеного, керуючись статтями 233, 234, 235, 293, 326 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Державної екологічної інспекції Поліського округу на ухвалу Північно-західного апеляційного господарського суду від 10.08.2021 у справі № 906/1297/20.

2. Касаційну скаргу Державної екологічної інспекції Поліського округу на ухвалу Північно-західного апеляційного господарського суду від 10.08.2021 у справі № 906/1297/20 повернути заявнику з доданими до неї матеріалами.

3. Копію касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий О. О. Банасько

Судді В. В. Білоус

В. Г. Пєсков