РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

27.09.2021Справа № 910/11284/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О., розглянувши справу за позовом Акціонерного товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Одеська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" до Приватного підприємства "ОККО КОНТРАКТ" про стягнення 124 749, 33 грн., без виклику представників сторін,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідача про стягнення 104 374,80 грн. штрафу та 20 374,53 грн. пені у зв`язку з невиконанням зобов`язань з поставки товару за договором поставки №ОД/НХ-20-26НЮ від 05.02.2020 року на підставі ст.ст. 525, 526, 530, 712 ЦК України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.07.2021 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

12.08.20121 року відповідачем через канцелярію суду надано відзив на позовну заяву, в якому він просив суд відмовити в позові з тих підстав, що неналежне виконання відповідачем зобов`язання за договором поставки обумовлене обставинами, за які він не може відповідати, оскільки відбувся ріст цін на товар, який мав бути поставлений. Також зазначав, що позивачем було надіслано заявку (рознарядку) не на адресу передбачену сторонами в договорі та вказана заявка не підписана уповноваженими представниками позивача. Вказував, що зобов`язання з поставки товару є негрошовим, тому позивач неправомірно нараховує неустойку у вигляді пені. Крім того, на підставі ст. 233 ГК України просив зменшити заявлені до стягнення суми пені та штрафу.

25.08.2021 позивачем через канцелярію суду надано відповідь на відзив, в якій він заперечував проти викладених відповідачем у відзиві обставинах з тих підстав, що зміни до договору сторонами не вносилися і договір є обов`язковим для виконання сторонами. Також зазначив, що відповідач визнає факт отримання та невиконання направленої йому позивачем письмової заявки.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Предметом позову є вимоги позивача про стягнення з відповідача 104 374,80 грн. штрафу та 20 374,53 грн. пені у зв`язку з невиконанням зобов`язань з поставки товару за договором поставки № ОД/НХ-20-26НЮ від 05.02.2020 на підставі отриманої від позивача заявки № НХ09/1204 від 25.03.2021 про здійснення відправки 22 020 літрів бензину А-92 загальною вартістю 521 874 грн. за порушення термінів постачання товару.

Судом встановлено, що 05.02.2020 між позивачем (замовник за договором) та відповідачем (постачальник за договором) укладено договір поставки № ЦЗВ-ОД/НХ-20-26НЮ, відповідно до умов якого постачальник зобов`язується поставити, а замовник прийняти та оплатити бензин марки А-92 (по талонам) в обсягах, згідно специфікації № 1.

28.12.2020 між сторонами укладено додаткову угоду № 2 до договору, відповідно до умов якої сторони передбачили, зокрема у п. 4.1 додаткової угоди, що кількість палива, що поставляється згідно на момент укладення додаткової угоди № 2 - 22 020 літрів згідно із специфікацію № 3, вартість товару 521874 грн.

Відповідно до умов п. 5.1 договору паливо має бути поставлено замовнику шляхом передачі відповідної кількості талонів відповідного номіналу тільки на підставі письмових заявок (рознарядок) замовника впродовж 3 робочих днів з моменту їх отримання будь-яким способом (факсом, електронною поштою, листом за адресою: 43010, м. Луцьк, вул. Кременецька, 38) постачальником у кількості, визначеній у заявці.

Термін дії договору відповідно до умов п. 14.2 в редакції додаткової угоди № 2 від 28.12.2020 року встановлений з моменту його підписання до 31.12.2020, в частині відвантаження товару до 25.12.2020, по специфікації № 3 з 01.01.2021 по 30.06.2021 року.

Позивач 25.03.2021 направив на адресу відповідача заявку № НХ09/1204 про здійснення відправки 22 020 літрів бензину А-92 загальною вартістю 521 874 грн., яка була одержана відповідачем 26.03.2021 року.

Це підтверджується наявними у матеріалах справи описом вкладення у поштове відправлення, фіскальним чеком від 25.03.2021 року, роздруківкою з офіційного сайту Укрпошти про відстеження поштового відправлення.

Враховуючи передбачений п. 5.1 договору строк поставки товару, відповідач зобов`язаний був поставити товар до 31.03.2021 року.

Доказів поставки товару в обумовлені договором строки суду не надано.

Згідно з частиною 1 статті 662 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Відповідно до статті 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Судом надано належну оцінку доводам відповідача, які викладені у відзиві на позовну заяву, проте його посилання на те, що неналежне виконання відповідачем зобов`язання за договором поставки обумовлене обставинами за які він не може відповідати з посиланням на зміну ціни на тотожний товар, який мав бути поставлений за спірним договором є необгрунтованими, оскільки зміна ціни на тотожний товар не звільняє відповідача від обов`язку за договором з поставки товару.

Доводи відповідача про зміну ціни товару на підставі надісланого ним позивачу листа з такою пропозицією не вносять зміни до спірного договору без письмової згоди (укладення додаткової угоди) позивача, оскільки таке погодження передбачено п. 11.1 договору та главою 53 ЦК України.

Посилання відповідача на надсилання заявки позивачем не на адресу передбачену сторонами безпідставні, оскільки у відзиві на позовну, заяву сам відповідач визнає отримання такої заявки. Тому відповідно до вимог ст. 75 ГПК України вказані обставини не потребують повторного доказування.

З приводу доводів відповідача про те, що заявка не підписана двома уповноваженими представниками позивача, суд зазначає, що вказані доводи суперечать наявній у матеріалах справи заявці № НХ09/1204 з якої вбачається, що вона підписана двома представниками позивача відповідно до п. 5.1.1 договору.

Твердження відповідача про те, що зобов`язання з поставки товару є негрошовим, тому у позивача відсутні підстави нараховувати неустойку у вигляді пені є також безпідставними, оскільки суперечать ст. 231 ГК України та умовам п. 9.3 договору.

Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України порушення зобов`язання є підставою для застосування господарських санкцій (неустойка, штраф, пеня).

Пунктом 9.3 договору передбачено, що у разі затримки поставки товару або поставки не у повному обсязі товару, заявленому замовником, постачальник сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості непоставленого товару, за кожен день затримки. За порушення термінів поставки товару, визначених договором, постачальник має сплачувати штраф у розмірі 20% від вартості непоставленого у строк товару.

Позовні вимоги в частині стягнення з відповідача пені у розмірі 20 374,53 грн. та штрафу у розмірі 104 374,80 грн. обґрунтовані та підлягають задоволенню за розрахунком позивача, який відповідає умовам договору та вимогам закону.

З приводу заявленого відповідачем клопотання про зменшення неустойки суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 233 ГК України, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

В силу ч. 1. ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Проте, відповідачем не доведено наявності виняткових обставин, що визначені у вказаних приписах ст. 233 ГК України та з наявністю яких законодавець пов`язав виникнення підстав для зменшення розміру штрафних санкцій судом, а тому у задоволенні клопотання відповідача про зменшення суми неустойки грн. судом відмовлено.

Судовий збір відповідно до вимог ст. 129 ГПК України покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 232, 233, 236 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного підприємства "ОККО-КОНТРАКТ" (04070, м. Київ, вул. Набережно-Хрещатицька, 15-17/18, код 36248687) на користь Акціонерного товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Одеська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Є.Гедройця, 5, код 40075815) 20 374 (двадцять тисяч триста сімдесят чотири) грн. 53 коп. пені, 104 374 (сто чотири тисячі триста сімдесят чотири) грн. 80 коп. штрафу та 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. судового збору.

Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню в порядку та у строк, які визначені розділом IV ГПК України.

Суддя С.О. Чебикіна