ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" вересня 2021 р. Справа№ 911/2498/18 (911/2753/20)

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Отрюха Б.В.

суддів: Грека Б.М.

Верховця А.А.

Секретар судового засідання: Гудько А.В.

За участю представників учасників процесу: згідно протоколу судового засідання від 15.09.2021.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ліквідатора Приватного акціонерного товариства «Росава» арбітражного керуючого Комлика Іллі Сергійовича на рішення Господарського суду Київської області від 27.04.2021 у справі № 911/2498/18 (911/2753/20) (суддя Наріжний С.Ю., м. Київ)

за заявою ліквідатора Приватного акціонерного товариства «Росава»

до 1) ОСОБА_1

2) ОСОБА_2

3) ОСОБА_3

4) ОСОБА_4

5) ОСОБА_5

про стягнення збитків, завданих товариству його посадовими особами

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Господарського суду Київської області знаходиться справа № 911/2498/18 про банкрутство ПрАТ «Росава», провадження в якій відкрите ухвалою суду від 27.11.2018.

Постановою Господарського суду Київської області від 04.12.2018 у справі № 911/2498/18 визнано банкрутом ПрАТ «Росава» та відкрито ліквідаційну процедуру.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 24.06.2020 у справі № 911/2498/18 ліквідатором ПрАТ «Росава» призначено арбітражного керуючого Комлика І.С.

На даний час у справі триває ліквідаційна процедура.

21.09.2020 до Господарського суду Київської області надійшла заява ліквідатора ПрАТ «Росава» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про стягнення збитків, завданих товариству його посадовими особами, відповідно до якої позивач просить суд солідарно стягнути з відповідачів 1-5 на користь ПрАТ «Росава» грошові кошти в сумі 324 877 175,13 грн.

Доводи вищевказаної заяви мотивовані тим, що факт завдання збитків позивачу протиправною поведінкою відповідачів підтверджується: бездіяльністю ліквідаційної комісії у випадку, коли вона була зобов`язана вчинити певні дії відповідно до закону та покладених на неї; наявністю реальних збитків в розмірі 324 877 175,13 грн; наявністю причинно-наслідкового зв`язку між протиправною поведінкою відповідачів і завданням збитків ПрАТ «Росава», оскільки саме невжиття відповідних заходів щодо стягнення дебіторської заборгованості з Компанії Компанії Bridgeholm Commercial LLP призвело до значних матеріальних збитків ПрАТ «Росава».

Ухвалою Господарського суду Київської області від 13.10.2020 у справі № 911/2498/18 вказану заяву прийнято до розгляду у відокремленому провадженні в межах справи № 911/2498/18 про банкрутство ПрАТ «Росава».

Рішенням Господарського суду Київської області від 27.04.2021 у справі №911/2498/18 (911/2753/20) у задоволенні заяви ліквідатора ПрАТ «Росава» відмовлено повністю.

Судове рішення мотивоване тим, що заявником не надано належних та допустимих доказів (в розумінні ст.ст. 73-79, 91 ГПК України) на підтвердження заявлених позовних вимог.

Не погоджуючись із вищевказаним рішенням, ліквідатор ПАТ «Росава» арбітражний керуючий Комлик Ілля Сергійович звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати рішення Господарського суду Київської області від 27.04.2021 у справі №911/2498/18 (911/2753/20) повністю, ухвалити нове, яким позовні вимоги ліквідатора ПрАТ «Росава» задовольнити у повному обсязі.

Фактично суть апеляційної скарги зводиться до того, що, на думку апелянта, суд першої інстанції належним чином не дослідив наявність господарського правопорушення у бездіяльності відповідачів щодо обов`язку стягнути дебіторську заборгованість з Компанії Bridgeholm Commercial LLP до того коли вона була ліквідована. Заявник вважає, що така бездіяльність відповідачів, як членів ліквідаційної комісії, завдала шкоди (збитків) ПрАТ «Росава».

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.06.2021, апеляційну скаргу ПрАТ «Росава» передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Отрюх Б.В., судді: Остапенко О.М., Грек Б.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду 24.06.2021 у справі №911/2498/18 (911/2753/20) відкрито апеляційне провадження у даній справі; розгляд апеляційної скарги ліквідатора Приватного акціонерного товариства «Росава» арбітражного керуючого Комлика Іллі Сергійовича призначено на 14.07.2021.

12.07.2021 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від ОСОБА_4 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Господарського суд Київської області від 27.04.2021 у справі №911/2753/20 без змін.

Розпорядженням в.о. керівника апарату суду № 09.1-08/2847/21 від 14.07.2021 у зв`язку з перебуванням судді Остапенка О.М., який не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), у відпустці, відповідно до підпунктів 2.3.25., 2.3.49. пункту 2.3. Положення про автоматизовану систему документообігу суду, призначено повторний автоматизований розподіл справи № 911/2498/18 (911/2753/20).

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.07.2021 визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя: Отрюх Б.В., судді: Грек Б.М., Верховець А.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.07.2021 у справі №911/2498/18 (911/2753/20) апеляційну скаргу ліквідатора Приватного акціонерного товариства «Росава» арбітражного керуючого Комлика Іллі Сергійовича на рішення Господарського суду Київської області від 27.04.2021 у справі № 911/2498/18 (911/2753/20) прийнято до провадження вказаною колегією суддів.

14.07.2021 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від ліквідатора ПрАТ «Росава» арбітражного керуючого Комлика І.С. надійшло клопотання про розгляд його апеляційної скарги без його участі.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.07.2021 у справі №911/2498/18 (911/2753/20) розгляд апеляційної скарги ліквідатора ПрАТ «Росава» арбітражного керуючого Комлика Іллі Сергійовича на рішення Господарського суду Київської області від 27.04.2021 у справі № 911/2498/18 (911/2753/20) відкладено на 02.09.2021.

02.09.2021 оголошено перерву у судовому засіданні до 08.09.2021.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.09.2021 у справі №911/2498/18 (911/2753/20) оголошено перерву у даній справі до 15.09.2021.

15.09.2021 в судове засідання з`явився ОСОБА_4 (відповідач-4).

Інші учасники справи у судове засідання 15.09.2021 не з`явилися, про час, місце та дату судового засідання повідомлялися завчасно та належним чином, про причини нез`явлення суд не повідомили.

Щодо повідомлення ліквідатора ПрАТ «Росава» арбітражного керуючого Комлика Іллі Сергійовича, відповідача-1, відповідача-2, відповідача-3 та відповідача-5 про час, місце та дату судового засідання слід зазначити наступне.

Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень (ч. 3 ст. 120 ГПК України).

Частиною 12 статті 270 ГПК України визначено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

З урахуванням вище викладеного, оскільки у матеріалах справи містяться докази належного повідомлення ліквідатора ПрАТ «Росава» арбітражного керуючого Комлика Іллі Сергійовича, ОСОБА_1 , ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 про дату, час і місце проведення судового засідання по розгляду апеляційної скарги та докази надіслання судом апеляційної інстанції процесуальних документів учасникам справи на належну адресу, з огляду на те, що неявка сторін не перешкоджає всебічному, повному та об`єктивному розгляду всіх обставин справи, враховуючи предмет спору, а також доказове наповнення матеріалів справи, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду вважає можливим здійснити розгляд оскаржуваного судового рішення в апеляційному порядку без участі скаржника, відповідача-1, відповідача-2, відповідача-3 та відповідача-5.

У судовому засіданні 15.09.2021 ОСОБА_4 заперечував проти доводів апеляційної скарги та просив залишити її без задоволення, а рішення Господарського суду Київської області від 27.04.2021 у справі № 911/2498/18 (911/2753/20).

Колегією суддів на підставі ч. 7 ст. 270 ГПК України надано учасникам судової справи можливість виступити у судових дебатах, яке ними реалізовано.

Статтею 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника ТОВ «Компанія з управління активами «Промислові інвестиції», обговоривши доводи апеляційної скарги, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини даної господарської справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права при прийнятті судового рішення, дійшов до висновку про те, що апеляційна скарга ліквідатора ПрАТ «Росава» арбітражного керуючого Комлика Іллі Сергійовича не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ліквідатор ПрАТ «Росава» арбітражного керуючого Комлик Ілля Сергійович у заяві посилається на таке:

- суди, приймаючи зазначені рішення у справі № 826/17473/17 встановили, що між ПрАТ «Росава» та компанією Bridgeholm Commercial LLP (Велика Британія) укладено Контракт від 25.03.2011 № Rosava/BC 25032011/342, за умовами якого ПрАТ «Росава» купувала, а Bridgeholm Commercial LLP продавала обладнання для виробництва автомобільних шин;

- на виконання вимог Контракту ПрАТ «Росава» перерахувало на користь Bridgeholm Commercial LLP авансові платежі на загальну суму 59 915 000 доларів США, які були частково повернуті;

- згідно з Розділом 12 Контракту спори між ПрАТ «Росава» та Bridgeholm Commercial LLP, що можуть виникати під час виконання даного контракту, розглядаються Арбітражним інститутом при Торгово-промисловій палаті міста Стокгольм, Швеція;

- ПрАТ «Росава» звернулось до Арбітражного інституту при Торгово-промисловій палаті міста Стокгольм з клопотанням про арбітраж від 21.04.2014, у якому просило стягнути з Bridgeholm Commercial LLP заборгованість за Контрактом в сумі 52 658 700 доларів США;

- рішенням Арбітражного інституту при Торгово-промисловій палаті міста Стокгольм від 10.05.2017 в арбітражному провадженні ПрАТ «Росава» відмовлено у зв`язку з несплатою реєстраційного збору;

- ПрАТ «Росава» повторно звернулось з клопотанням про арбітраж від 22.05.2017 № 14/2899 до Арбітражного інституту при Торгово-промисловій палаті міста Стокгольм щодо стягнення вказаної заборгованості. Згідно повідомлення Арбітражного інституту від 31.05.2017 розпочато арбітражний розгляд по Арбітражу № V2017/085;

- відповідно до довідки в.о. заступника головного бухгалтера ПрАТ «Росава» до акту № 1/256 від 20.06.2018 Інвентаризації розрахунків з покупцями, постачальниками та іншими дебіторами та кредиторами, у ПрАТ «Росава» обліковувалась дебіторська заборгованість Компанії Bridgeholm Commercial LLP за матеріали у розмірі 324 877 175,13 грн (контракт від 25.03.2011);

- рішенням чергових загальних зборів акціонерів ПрАТ «Росава», оформленим протоколом № 39 від 30.04.2018, вирішено затвердити рішення про добровільне припинення акціонерного товариства шляхом ліквідації; припинено повноваження органів управління Боржника; призначено ліквідаційну комісію у складі: голова ліквідаційної комісії ОСОБА_1, члени комісії ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5;

- 31.07.2018 Компанію Bridgeholm Commercial LLP, реєстраційний номер OC326094 було ліквідовано як юридичну особу, що вбачається з реєстру юридичних осіб Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії;

- відповідно до останнього Балансового звіту Компанії Bridgeholm Commercial LLP станом на 28.02.2017 юридична особа мала активи в розмірі 74 890 млн фунтів стерлінгів, в т.ч. кошти в банку чи касі в розмірі 70 550 млн фунтів стерлінгів, що станом на 28.02.2017 за курсом НБУ складає 2 514 806 200,00 грн та 23 69 069 000,00 грн відповідно;

- відповідно до проміжного ліквідаційного балансу станом на 04.07.2018 активи ПрАТ «Росава» складають 33 72 203 000 грн, тоді як зобов`язання товариства становлять 18 711 869 000 грн, збиток товариства складає 168 76 750 000 грн.

За таких обставин, на переконання заявника, враховуючи наявність станом на 20.06.2018 дебіторської заборгованості Компанії Bridgeholm Commercial LLP перед ПрАТ «Росава» згідно бухгалтерського обліку в розмірі 324 877 175,13 грн, ліквідацію Компанії Bridgeholm Commercial LLP як юридичної особи 31.07.2018, відсутність доказів вжиття будь-яких заходів ліквідаційною комісією ПрАТ «Росава» щодо повернення такої дебіторської заборгованості, слід дійти висновку про те, що бездіяльністю ліквідаційної комісії завдано майнової шкоди (збитки) Боржнику на загальну суму 324 877 175,13 грн, і така майнова шкода підлягає відшкодуванню.

Заявник наполягає, що ліквідаційна комісія ПрАТ «Росава» у складі: голови ліквідаційної комісії ОСОБА_1 , членів комісії ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 діючи недобросовісно, нерозумно, всупереч інтересам юридичної особи, та кредиторів, тобто з порушенням ст.ст. 92, 111 ЦК України, не вжила заходів щодо стягнення дебіторської заборгованості з Компанії Bridgeholm Commercial LLP на загальну суму 32 4877 175,13 грн, чим завдала майнової шкоди (збитків) товариству - Боржнику, і така майнова шкода підлягає відшкодуванню на підставі ч. 1 ст. 1166 ЦК України.

Відповідно до приписів статті 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав і обов`язків, у тому числі щодо відшкодування кредиторові або іншій особі збитків (шкоди), є зобов`язання, які виникають з договорів та інших правочинів або внаслідок завдання шкоди.

За змістом приписів частини четвертої статті 89 ГК України посадові особи відповідають за шкоду, заподіяну ним господарському товариству, в межах і порядку, передбачених законом.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду визначено у статті 1166 ЦК України, з якою вбачається, що шкода, завдана майну юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Підставою для відшкодування є наявність таких елементів складу цивільного правопорушення, як: шкода; протиправна поведінка її заподіювача; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вина. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. Особа, яка завдала шкоду, звільняється від обов`язку її відшкодовувати, якщо доведе, що шкоди заподіяно не з її вини (частина друга цієї ж статті).

Згідно з вимогами статті 92 ЦК України особи, які виступають від імені юридичної особи, зобов`язані діяти не лише в межах своїх повноважень, але й добросовісно і розумно. З огляду на положення наведеної правової норми та довірчий характер відносин між господарським товариством та його посадовою особою протиправна поведінка посадової особи може виражатись не лише у невиконанні нею обов`язків, прямо встановлених установчими документами товариства, чи перевищенні повноважень при вчиненні певних дій від імені товариства, а й у неналежному та недобросовісному виконанні таких дій без дотримання меж нормального господарського ризику, з особистою заінтересованістю чи при зловживанні своїм розсудом, прийнятті очевидно необачних чи марнотратних рішень. За відсутністю доведення наявності зазначених обставин, які свідчать про протиправну поведінку посадової особи товариства, підстави для задоволення позову про стягнення з неї збитків відсутні.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 04 грудня 2018 року у справі № 910/21493/17.

Відповідно до статей 13, 74 ГПК України на позивача покладений обов`язок доведення обставин щодо наявності правових підстав для застосування до відповідача заходів цивільно-правової відповідальності у вигляді відшкодування збитків.

Правовідносини між товариством та керівництвом мають довірчий характер, а протиправна поведінка посадової особи полягає у неналежному та недобросовісному виконанні певних дій, без дотримання меж нормального господарського ризику, з особистою заінтересованістю чи при зловживанні своїм посадовими обов`язками за власним умислом (розсудом), прийнятті очевидно необачних, марнотратних та завідомо корисливих на користь такої посадової особи рішень. Положеннями статті 92 ЦК України та статті 89 ГК України передбачено відповідальність членів органу юридичної особи, її посадових осіб, в тому числі її керівника, якщо він діяв всупереч інтересам цієї особи.

Близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 жовтня 2019 року у справі № 911/2129/17 (провадження № 12-45гс19) та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.11.2019 у справі № 910/20261/16.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

За змістом наведеної процесуальної норми, неодмінною умовою її застосування є участь тих самих осіб або особи, щодо якої встановлено ці обставини, як у справі, що розглядається господарським судом, так і у справі зі спору, що вирішувався раніше, і в якій встановлено певні обставини, що мають значення для справи, що розглядається.

Вищевказані обставини встановлені рішенням суду, що набрало законної сили, у справі де брали участь ті ж самі особи, що і у даній справі, а тому вони не повинні доводитися знову у даній справі.

Преюдиціальні факти є обов`язковими при вирішенні інших справ та не підлягають доказуванню, оскільки їх істинність встановлено у рішенні, у зв`язку з чим немає необхідності встановлювати їх знову, піддаючи сумніву істинність та стабільність судового акту, який набрав законної сили.

У преамбулі та статті 6 параграфу 1 Конвенції про захист прав та свобод людини, рішенні Європейського суду з прав людини від 25.07.2002 у справі за заявою № 48553/99 «Совтрансавто-Холдінг» проти України», а також рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.1999 у справі за заявою № 28342/95 «Брумареску проти Румунії" встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення одним з основоположних аспектів верховенства права принципу юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів.

Дійсно, преюдиціальність - це обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки вони вже встановлені у рішенні суду і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив у законну силу. Суть преюдиції полягає у неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами.

Правило про преюдицію спрямовано не лише на заборону перегляду фактів і правовідносин, які встановлені в судовому акті, що вступив у законну силу. Вони також сприяють додержанню процесуальної економії в новому процесі. У випадку преюдиціального установлення певних обставин особам, які беруть участь у справі (за умови, що вони брали участь у справі при винесенні преюдиціального рішення), не доводиться витрачати час на збирання, витребування і подання доказів, а суду - на їх дослідження та оцінку. Усі ці дії вже здійснювалися у попередньому процесі, і їхнє повторення було б не лише недоцільним, але й неприпустимим з точки зору процесуальної економії.

Так, на підтвердження заявлених вимог ліквідатор ПрАТ «Росава» посилається на фотокопії Контракту від 25.03.2011 № Rosava/BC 25032011/342, укладеного між ПрАТ «Росава» та Компанією Bridgeholm Commercial LLP; письмові документи англійською мовою (з доданим перекладом українською мовою) щодо ліквідації Компанії Bridgeholm Commercial LLP; довідки до Акту № 1/256 від 20.06.2018 інвентаризації розрахунків з покупцями, постачальниками та іншими дебіторами та кредиторами; довідки ПрАТ «Росава» від 04.04.2018 № 14/1282 щодо заборгованості за Контрактом, які не засвідчені належним чином відповідно до вимог п. 5.27 Національного стандарту України «Державна уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів. ДСТУ 4163-2003», затвердженого наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики № 55 від 07.04.2003.

Оригіналу Контракту № Rosava/BC 25032011/342 від 25.03.2011 (для огляду), належним чином засвідченої копії вищевказаного контракту (для доручення до матеріалів справи), платіжних доручень, видаткових накладних, актів виконаних робіт чи інших документів на підставі яких, виникла дебіторська заборгованість, ліквідатор боржника не надав ні місцевому господарському суду, ні суду апеляційної інстанції.

Водночас, надана ліквідатором фотокопія з копії Контракту, у зв`язку з відсутністю оригіналу, не може бути взята до уваги відповідно до ч. 6 ст. 91 ГПК України.

Стосовно преюдиційності рішення в адміністративній справі № 826/17473/17, то місцевий господарський суд дійшов правильних висновків про відхилення доводів ліквідатора, оскільки із змісту рішення в адміністративній справі № 826/17473/17 вбачається, що відповідачі 1-5 не брали участі при розгляді зазначеної справи, внаслідок чого були позбавлений можливості наводити свої доводи та надавати докази на підтвердження своєї правової позиції, а тому такі доводи та докази Відповідачів 1-5 не досліджувалися судом під час розгляду вказаної справи.

Слід зазначити, що виходячи зі змісту рішення в адміністративній справі № 826/17473/17, питання щодо ліквідації Компанії Bridgeholm Commercial LLP взагалі не було предметом розгляду суду у вказаній справі.

Поміж іншого, враховуючи докази наявні у матеріалах справи, а також пояснення відповідачів - 4, 5 наданих в судових засіданнях у суді апеляційної інстанції, у ліквідаційної комісії не було можливості покращення фінансового стану боржника у процедурі самоліквідації за рахунок більш ефективного стягнення дебіторської заборгованості, а відтак, доводи скаржника є необґрунтованими та такими, що не підтверджуються доказами наявними у матеріалах справи.

За таких обставин, ліквідатор боржника не довів, що безпосередньо дії чи бездіяльність відповідачів заподіяли шкоду позивачу, не довів протиправність (неправомірність) конкретних рішень відповідачів.

З урахуванням вищенаведеного, суд не встановив причинно-наслідкового зв`язку між визначеною ліквідатором боржника шкодою та протиправною поведінкою відповідачів.

Таким чином, суд першої інстанції, належним чином оцінивши всі доводи сторін у даній справі дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позову.

Статтями 73, 74 ГПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Приписами ст. 77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Твердження апеляційної скарги не спростовують висновків, викладених у рішенні Господарського суду Київської області від 27.04.2021 у справі №911/2498/18 та у даному випадку скаржниками не надано належних та допустимих доказів на підтвердження своєї правової позиції, а також не наведено переконливих аргументів у відповідності з нормами чинного законодавства, щодо спростування висновків суду першої інстанції. Таким чином, апеляційні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Серявін та інші проти України» вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Частиною 1 ст. 276 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, Північний апеляційний господарський суд зазначає, що ухвала місцевого господарського суду прийнята з повним і достовірним встановленням всіх фактичних обставин, а також з дотриманням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для зміни або скасування рішення Господарського суду Київської області від 27.04.2021 у справі № 911/2498/18 (911/2753/20).

Судовий збір за подачу апеляційної скарги у відповідності до ст. 129 ГПК України покладається судом на скаржника.

Керуючись ст.ст. 8, 11, 74, 129, 240, 267-270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Кодексом України з процедур банкрутства, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ліквідатора Приватного акціонерного товариства «Росава» арбітражного керуючого Комлика Іллі Сергійовича залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 27.04.2021 у справі № 911/2498/18 (911/2753/20) залишити без змін.

3. Справу № 911/2498/18 (911/2753/20) направити до Господарського суду Київської області.

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову може бути оскаржено у касаційному порядку відповідно до вимог ст.ст. 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано - 22.09.2021.

Головуючий суддя Б.В. Отрюх

Судді Б.М. Грек

А.А. Верховець