УХВАЛА

21 вересня 2021 року

м. Київ

Справа № 917/1746/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Бакуліна С. В. головуючий (доповідач), Вронська Г.О., Губенко Н. М.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Фонду державного майна України

на постанову Східного апеляційного господарського суду від 18.02.2021 (головуючий - Мартюхіна Н.О., судді: Геза Т.Д., Здоровко Л.М.) та рішення Господарського суду Полтавської області від 02.06.2020 (суддя Киричук О.А.)

у справі №917/1746/19

за позовом Акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України",

до Державного підприємства "Полтавський комбінат хлібопродуктів",

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача:

1.Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства, 2.Державної аудиторської служби України,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Фонду державного майна України,

про стягнення 77174270,34 грн

та за зустрічним позовом Державного підприємства "Полтавський комбінат хлібопродуктів",

до Акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України",

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача за зустрічним позовом:

1.Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Тенденції",

2.Товариства з обмеженою відповідальністю "ФРОС ЛТД",

3.Товариства з обмеженою відповідальністю "БОСТ-ЛОСТ",

4.Товариства з обмеженою відповідальністю "Злато Нива",

5.Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Груп",

6.Товариства з обмеженою відповідальністю "Зерно Агротрейдинг",

про визнання договору недійсним,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Державна продовольчо-зернова корпорація України" (далі - АТ "Державна продовольчо-зернова корпорація України") звернулось до Господарського суду Полтавської області з позовом до Державного підприємства "Полтавський комбінат хлібопродуктів" (далі - ДП "Полтавський комбінат хлібопродуктів") про стягнення 72125486,30 грн вартості втраченої продукції, 3606274,32 грн штрафу за порушення строків відвантаження зерна, 1442509,73 грн штрафу за втрату зерна.

ДП "Полтавський комбінат хлібопродуктів" подано до суду першої інстанції зустрічний позов, в якому відповідач за первісним позовом просив:

1. визнати недійсним договір складського зберігання №1/18-хб від 04.07.2018 укладений між АТ "Державна продовольчо-зернова корпорація України" та ДП "Полтавський комбінат хлібопродуктів" в особі Філії "Хлібна база №88" ДП "Полтавський комбінат хлібопродуктів";

2. визнати недійсною складську квитанцію, яка була видана на підставі договору складського зберігання зерна №1/18-хб від 04.07.2018, а саме: №399 від 17.10.2018;

3. визнати недійсною складську квитанцію, яка була видана на підставі договору складського зберігання зерна №1/18-хб від 04.07.2018, а саме: №662 від 08.11.2018;

4. визнати недійсною складську квитанцію, яка була видана на підставі договору складського зберігання зерна №1/18-хб від 04.07.2018, а саме: №666 від 09.11.2018;

5. визнати недійсною складську квитанцію, яка була видана на підставі договору складського зберігання зерна №1/18-хб від 04.07.2018, а саме: №865 від 10.01.2019;

6. визнати недійсною складську квитанцію, яка була видана на підставі договору складського зберігання зерна №1/18-хб від 04.07.2018, а саме: №881 від 31.01.2019;

7. визнати недійсною складську квитанцію, яка була видана на підставі договору складського зберігання зерна №1/18-хб від 04.07.2018, а саме: №888 від 04.02.2019;

8. визнати недійсною складську квитанцію, яка була видана на підставі договору складського зберігання зерна №1/18-хб від 04.07.2018, а саме: №887 від 04.02.2019;

9. визнати недійсною складську квитанцію, яка була видана на підставі договору складського зберігання зерна №1/18-хб від 04.07.2018, а саме: №886 від 04.02.2019;

10. визнати недійсною складську квитанцію, яка була видана на підставі договору складського зберігання зерна №1/18-хб від 04.07.2018, а саме: №896 від 05.02.2019;

11. визнати недійсною складську квитанцію, яка була видана на підставі договору складського зберігання зерна №1/18-хб від 04.07.2018, а саме: №893 від 05.02.2019;

12. визнати недійсною складську квитанцію, яка була видана на підставі договору складського зберігання зерна №1/18-хб від 04.07.2018, а саме: №902 від 07.02.2019;

13. визнати недійсною складську квитанцію, яка була видана на підставі договору складського зберігання зерна №1/18-хб від 04.07.2018, а саме: №898 від 07.02.2019;

14. визнати недійсною складську квитанцію, яка була видана на підставі договору складського зберігання зерна №1/18-хб від 04.07.2018, а саме: №903 від 08.02.2019;

15. визнати недійсною складську квитанцію, яка була видана на підставі договору складського зберігання зерна №1/18-хб від 04.07.2018, а саме: №910 від 12.02.2019;

16. визнати недійсною складську квитанцію, яка була видана на підставі договору складського зберігання зерна №1/18-хб від 04.07.2018, а саме: №914 від 12.02.2019;

17. визнати недійсною складську квитанцію, яка була видана на підставі договору складського зберігання зерна №1/18-хб від 04.07.2018, а саме: №915 від 12.02.2019;

18. визнати недійсною складську квитанцію, яка була видана на підставі договору складського зберігання зерна №1/18-хб від 04.07.2018, а саме: №922 від 11.03.2019;

19. визнати недійсною складську квитанцію, яка була видана на підставі договору складського зберігання зерна №1/18-хб від 04.07.2018, а саме: №921 від 11.03.2019;

20. визнати недійсним правочин, який оформлений трьохстороннім актом приймання-передачі, який був укладений на підставі договору складського зберігання зерна №1/18-хб від 04.07.2018, а саме: №ХБ-00000013 від 17.10.2018;

21. визнати недійсним правочин, який оформлений трьохстороннім актом приймання-передачі, який був укладений на підставі договору складського зберігання зерна №1/18-хб від 04.07.2018, а саме: №ХБ-00000041 від 08.11.2018;

22. визнати недійсним правочин, який оформлений трьохстороннім актом приймання-передачі, який був укладений на підставі договору складського зберігання зерна №1/18-хб від 04.07.2018, а саме: №ХБ-00000042 від 09.11.2018;

23. визнати недійсним правочин, який оформлений трьохстороннім актом приймання-передачі, який був укладений на підставі договору складського зберігання зерна №1/18-хб від 04.07.2018, а саме: №ХБ-00000051 від 10.01.2019;

24. визнати недійсним правочин, який оформлений трьохстороннім актом приймання-передачі, який був укладений на підставі договору складського зберігання зерна №1/18-хб від 04.07.2018, а саме: №ХБ-00000060 від 31.01.2019;

25. визнати недійсним правочин, який оформлений трьохстороннім актом приймання-передачі, який був укладений на підставі договору складського зберігання зерна №1/18-хб від 04.07.2018, а саме: №ХБ- 00000064 від 04.02.2019;

26. визнати недійсним правочин, який оформлений трьохстороннім актом приймання-передачі, який був укладений на підставі договору складського зберігання зерна №1/18-хб від 04.07.2018, а саме: №ХБ-00000063 від 04.02.2019;

27. визнати недійсним правочин, який оформлений трьохстороннім актом приймання-передачі, який був укладений на підставі договору складського зберігання зерна №1/18-хб від 04.07.2018, а саме: №ХБ-00000062 від 04.02.2019;

28. визнати недійсним правочин, який оформлений трьохстороннім актом приймання-передачі, який був укладений на підставі договору складського зберігання зерна №1/18-хб від 04.07.2018, а саме: №ХБ-00000068 від 05.02.2019;

29. визнати недійсним правочин, який оформлений трьохстороннім актом приймання-передачі, який був укладений на підставі договору складського зберігання зерна №1/18-хб від 04.07.2018, а саме: №ХБ-00000066 від 05.02.2019;

30. визнати недійсним правочин, який оформлений трьохстороннім актом приймання-передачі, який був укладений на підставі договору складського зберігання зерна №1/18-хб від 04.07.2018, а саме: №ХБ-00000071 від 07.02.2019;

31. визнати недійсним правочин, який оформлений трьохстороннім актом приймання-передачі, який був укладений на підставі договору складського зберігання зерна №1/18-хб від 04.07.2018, а саме: №ХБ-00000070 від 07.02.2019;

32. визнати недійсним правочин, який оформлений трьохстороннім актом приймання-передачі, який був укладений на підставі договору складського зберігання зерна №1/18-хб від 04.07.2018, а саме: №ХБ- 00000072 від 08.02.2019;

33. визнати недійсним правочин, який оформлений трьохстороннім актом приймання-передачі, який був укладений на підставі договору складського зберігання зерна №1/18-хб від 04.07.2018, а саме: №ХБ-00000075 від 12.02.2019;

34. визнати недійсним правочин, який оформлений трьохстороннім актом приймання-передачі, який був укладений на підставі договору складського зберігання зерна №1/18-хб від 04.07.2018, а саме: №ХБ-00000078 від 12.02.2019;

35. визнати недійсним правочин, який оформлений трьохстороннім актом приймання-передачі, який був укладений на підставі договору складського зберігання зерна № 1/18-хб від 04.07.2018, а саме: №ХБ-00000079 від 12.02.2019;

36. визнати недійсним правочин, який оформлений трьохстороннім актом приймання-передачі, який був укладений на підставі договору складського зберігання зерна №1/18-хб від 04.07.2018, а саме: № ХБ-00000088 від 11.03.2019;

37. визнати недійсним правочин, який оформлений трьохстороннім актом приймання-передачі, який був укладений на підставі договору складського зберігання зерна №1/18-хб від 04.07.2018, а саме: №ХБ-00000087 від 11.03.2019.

Господарський суд Полтавської області рішенням від 02.06.2020 у справі №917/1746/19, залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 18.02.2021, первісний позов задовольнив повністю; стягнув з ДП "Полтавський комбінат хлібопродуктів" на користь АТ "Державна продовольчо-зернова корпорація України" 72125486,30 грн вартості втраченої продукції, 3606274,32 грн штрафу за порушення строків відвантаження зерна, 1442509,73 грн штрафу за втрату зерна; в зустрічному позові відмовив повністю.

Фонд державного майна України 25.03.2021 звернувся безпосередньо до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просив: поновити строк на касаційне оскарження постанови Східного апеляційного господарського суду від 18.02.2021 та рішення Господарського суду Полтавської області від 02.06.2020; скасувати зазначені судові рішення та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні первісного позову відмовити в повному обсязі, а зустрічний позов - задовольнити. Крім того заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Ухвалою від 21.04.2021 Верховний Суд залишив без руху касаційну скаргу Фонду державного майна України на постанову Східного апеляційного господарського суду від 18.02.2021 та рішення Господарського суду Полтавської області від 02.06.2020 у справі №917/1746/19 на підставі частин другої та третьої статті 292 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), із наданням строку для усунення недоліків, а саме: (1) подання Суду заяви про поновлення строку на касаційне оскарження з наведенням інших підстав для його поновлення та наданням доказів в підтвердження поважності причин пропуску встановленого строку; (2) подання до Суду нової редакції касаційної скарги, в якій скаржник мав уточнити та чітко вказати підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) частиною другою статті 287 ГПК України підстави (підстав), належним чином обґрунтувати наявність цієї підстави (цих підстав); (3) подання Суду документа про сплату (зарахування) судового збору за подання касаційної скарги у сумі 1344700,00 грн (за первісний позов) та у сумі 142154,00 грн (за зустрічний позов).

Скаржнику надано строк для усунення недоліків касаційної скарги, що не перевищує десять днів з дня вручення ухвали, шляхом:

Фонд державного майна України подав до Верховного Суду пакет документів, а саме: нову редакцію касаційної скарги Фонду державного майна України на постанову Східного апеляційного господарського суду від 18.02.2021 та рішення Господарського суду Полтавської області від 02.06.2020 у справі №917/1746/19; клопотання про поновлення строку для касаційного оскарження зазначених судових рішень з доказами в підтвердження цього пропуску; клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Втім, на виконання вимоги ухвали Верховного Суду від 21.04.2021 стосовно надання Суду документа про сплату (зарахування) судового збору за подання касаційної скарги у сумі 1344700,00 грн (за первісний позов) та у сумі 142154,00 грн (за зустрічний позов), Фондом державного майна України було надано платіжне доручення від 27.04.2021 №381 про сплату судового збору у сумі 750000,00 грн, тобто в меншому розмірі, ніж встановлено законом, при цьому повторно заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору у сумі 736854,00 грн на певний строк, але не довше ніж до першого засідання у цій справі.

Ухвалою від 31.05.2021 Верховний Суд вдруге відмовив в задоволенні клопотання Фонду державного майна України про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги на постанову Східного апеляційного господарського суду від 18.02.2021 та рішення Господарського суду Полтавської області від 02.06.2020 у справі №917/1746/19 до закінчення їх перегляду в касаційному порядку. Касаційну скаргу Фонду державного майна України на постанову Східного апеляційного господарського суду від 18.02.2021 та рішення Господарського суду Полтавської області від 02.06.2020 у справі №917/1746/19 Верховний Суд повернув. Копію ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до касаційної скарги матеріалами надіслав заявнику, копію ухвали - іншим учасникам справи. Оригінал касаційної скарги залишив в суді касаційної інстанції.

Фонд державного майна України 13.07.2021 (згідно з даними на поштовому конверті) повторно звернувся безпосередньо до Верховного Суду з касаційною скаргою в якій просить: поновити строк на касаційне оскарження постанови Східного апеляційного господарського суду від 18.02.2021 та рішення Господарського суду Полтавської області від 02.06.2020; скасувати зазначені судові рішення та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні первісного позову відмовити в повному обсязі, а зустрічний позов - задовольнити. До касаційної скарги також додано платіжні доручення від 27.04.2021 №381 та від 20.05.2021 №477 про сплату судового збору у сумі 750000,00 грн та 736855,00 грн відповідно.

Відповідно до витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду 01.09.2021 вказану касаційну скаргу передано колегії суддів у складі: Бакуліна С.В. - доповідач (головуючий), Губенко Н.М., Кролевець О.А.

Розпорядженням в.о. заступника керівника апарату-керівника секретаріату Касаційного господарського суду від 20.09.2021 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №917/1746/19 у зв`язку з перебуванням у відпустці судді Кролевець О.А.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 20.09.2021 вказану касаційну скаргу передано для розгляду колегії суддів у складі: Бакуліна С.В. - доповідач (головуючий), Вронська Г. О., Губенко Н.М.

Перевіривши матеріали касаційної скарги Фонду державного майна України, Суд вважає за необхідне залишити її без руху з огляду на таке.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 290 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) до касаційної скарги додаються докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, за наявності.

Відповідно до частин першої та другої статті 288 ГПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

За змістом частини третьої статті 292 ГПК України у випадку, якщо касаційна скарга подана після закінчення строків, установлених статтею 288 ГПК України, і особа, яка її подала, не порушує питання поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними, вона залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутись до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Предметом касаційного оскарження є постанова Східного апеляційного господарського суду від 18.02.2021 (повний текст складено та підписано - 01.03.2021) строк на оскарження якої відповідно до ГПК України сплив 22.03.2021.

13.07.2021, про що свідчать відомості відділу поштового зв`язку на конверті, тобто поза межами процесуального строку на касаційне оскарження, передбаченого статтею 288 ГПК України, Фонд державного майна України вдруге звернувся з касаційною скаргою разом із клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень.

В обґрунтування причин пропуску строку на касаційне оскарження скаржник зазначає, що починаючи з 22.05.2020 до 30.06.2021 на підставі наказу Фонду державного майна України від 22.05.2020 №871 (з подальшими змінами) значна кількість працівників останнього, у тому числі працівники Управління документального забезпечення та контролю Фонду, скориставшись своїм законним правом в умовах загрози життю, перебувала на дистанційній роботі, що стало значною перешкодою для направлення касаційної скарги.

Оцінивши зазначені скаржником причини на предмет їх поважності, дослідивши клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Східного апеляційного господарського суду від 18.02.2021 у справі №917/1746/19 за касаційною скаргою Фонду державного майна України, колегія суддів дійшла висновку, що такі причини є неповажними, виходячи з наступного.

Фонд державного майна України оскаржує постанову Східного апеляційного господарського суду від 18.02.2021 (повний текст складено та підписано - 01.03.2021) у справі № 917/1746/19, строк на оскарження якої відповідно до ГПК України сплив 22.03.2021, втім, з касаційною скаргою Фонд державного майна України звернувся до Верховного Суду лише у липні 2021 року, тобто майже через 5 місяців з моменту винесення оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, тобто поза межами процесуального строку на касаційне оскарження, передбаченого статею 288 ГПК України.

Оцінивши доводи Фонд державного майна України в обґрунтування причин пропуску строку на касаційне оскарження, колегій суддів вважає, що фактично скаржник посилається на те, що ним пропущено встановлений законом двадцятиденний строк на звернення із касаційною скаргою, внаслідок організації ним роботи апарату Фонду державного майна у період карантину.

Колегія суддів вважає, що перехід на дистанційну форми роботи не може вважатися поважною причиною пропуску строку, оскільки це форма організації праці, за якої робота виконується працівником поза робочими приміщеннями чи територією власника або уповноваженого ним органу, в будь-якому місці за вибором працівника та з використанням інформаційно-комунікаційних технологій, яка передбачає лише зміну робочого місця, залишаючи за працівником повний обсяг його посадових обов`язків. Передача документів та комунікація співробітників при запровадженні дистанційної роботи залежить від ефективної організації роботи самою юридичною особою, неналежне здійснення якої не може визнаватися поважною причиною пропуску строку на касаційне оскарження. Скаржник може на власний розсуд реалізовувати організацію внутрішньої діяльності, однак несвоєчасне звернення із касаційною скаргою внаслідок таких заходів не ґрунтується на обставинах, які є непереборними та мають об`єктивний, істотний характер. Отже, запровадження дистанційної роботи не звільняє працівників від зобов`язання належно виконувати покладені на них обов`язки, а сторону, відповідно, від обов`язку дотримуватися встановленого для всіх без виключення скаржників загального процесуального порядку подання касаційної скарги, встановленого ГПК України. Крім того, запровадження скаржником дистанційної роботи є його власним рішенням, втім не є обмеженням, впровадженим державою та органами місцевого самоврядування у зв`язку з карантином.

Відповідно до частини третьої статті 292 ГПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 288 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини першої статті 293 цього Кодексу.

Ураховуючи викладене, касаційна скарга Фонду державного майна України на постанову Східного апеляційного господарського суду від 18.02.2021 та рішення Господарського суду Полтавської області від 02.06.2020 у справі №917/1746/19 підлягає залишенню без руху на підставі частини третьої статті 292 ГПК України, із наданням скаржнику строку для подання Суду заяви про поновлення строку на касаційне оскарження з наведенням інших підстав для його поновлення та наданням доказів в підтвердження поважності причин пропуску встановленого строку.

При цьому Суд звертає увагу скаржника на те, що заяву про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень слід подати до Верховного Суду у встановлений цією ухвалою строк, а також надати суду докази надіслання копії заяви про усунення недоліків іншим учасникам справи.

Керуючись статтями 234, 235, 288, 290, 292 ГПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Підстави, наведені у клопотанні Фонду державного майна України про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Східного апеляційного господарського суду від 18.02.2021 та рішення Господарського суду Полтавської області від 02.06.2020 у справі №917/1746/19, визнати неповажними.

2. Касаційну скаргу Фонду державного майна України на постанову Східного апеляційного господарського суду від 18.02.2021 та рішення Господарського суду Полтавської області від 02.06.2020 у справі №917/1746/19 залишити без руху.

3. Надати скаржнику строк для усунення недоліків касаційної скарги, що не перевищує десять днів з дня вручення ухвали.

4. Роз`яснити Фонду державного майна України, що якщо заяву про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень у цій справі не буде подано скаржником в зазначений строк у відкритті касаційного провадження буде відмовлено на підставі пункту 4 частини першої статті 293 ГПК України.

(Докази виконання вимог цієї ухвали надсилати/подавати на адресу Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду: вул. О. Копиленка, 6, м. Київ, 01016).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий С. В. Бакуліна

Судді Г. О. Вронська

Н. М. Губенко