ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.09.2021 м. Івано-ФранківськСправа № 910/5143/21

Господарський суд Івано-Франківської області у складі:

судді Рочняк О. В.

секретар судового засідання Михайлюк А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго"

площа Івана-Франка, 5, м. Київ, 01001

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Інекон-Сервіс"

вул. Дністровська, 26, м. Івано-Франківськ, 76018

про стягнення заборгованості в сумі 28 803 грн 51 коп.

за участю представників сторін:

від позивача: Качкурова Світлана Володимирівна;

від відповідача: представник не з"явився

ВСТАНОВИВ: Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інекон-Сервіс" про стягнення заборгованості в розмірі 28 803 грн 51 коп., з яких: 24 171 грн 21 коп. сума заборгованості за спожиту від ПАТ "Київтеплоенерго" теплову енергію до 01.05.2018, 2 997 грн 23 коп. інфляційна складова боргу, 1 635 грн 04 коп. 3% річних.

Згідно з ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.04.2021, справу №910/5143/21 передано за територіальною юрисдикцією (підсудністю) на розгляд до Господарського суду Івано-Франківської області.

Відповідно до ухвали Господарського суду Івано-Франківської області від 11.05.2021, суд прийняв справу до розгляду та відкрив провадження у справі; постановив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; встановив строк для надання відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечення.

Копії ухвали від 11.05.2021, направлені сторонам за юридичними адресами, вказаними в позовній заяві, що відповідають даним з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, вручено позивачу - 17.05.2021, від відповідача поштова кореспонденція повернулася з відміткою Укрпошти, з відміткою причини повернення: "за закінченням терміну зберігання".

24.05.2021 до відділу документального забезпечення, канцелярії суду від КП "Київтеплоенерго" надійшло клопотання №30/7/1/7321 від 19.05.2021 (вх.№7606/21 від) про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Згідно з ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 27.05.2021, суд призначив справу до судового розгляду по суті в судовому засіданні на 24.06.2021.

Розгляд справи призначався на 26.07.2021, 05.08.2021, 13.09.2021.

02.08.2021 до відділу документального забезпечення, канцелярії суду від представника позивача надійшли додаткові письмові пояснення б/н від 28.07.2021 (вх.№12023/21).

ПОЗИЦІЇ СТОРІН

Позиція позивача. Представник позивача позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд позов задовольнити. В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що відповідач в порушення договірних зобов"язань не здійснив своєчасної оплати за поставлену теплову енергію, у зв"язку із чим у відповідача виникла заборгованість за використану теплову енергію, на яку нараховано 3% річних та інфляційні втрати.

Правом на надання відзиву на позов відповідач не скористався, хоча у встановленому порядку повідомлявся про розгляд справи.

Так, ухвали суду від 25.06.2021, 26.07.2021, 09.08.2021, направлені на юридичну адресу відповідача, поверталися до суду з відміткою Укрпошти: "відсутній за вказаною адресою", що у відповідності до п.5 ч.6 ст.242 ГПК України є належним доказом вручення судового рішення.

Як вбачається із ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ч. 9 ст. 165 ГПК України, ч. 2 ст. 178 ГПК України, суд вирішує спір за наявними матеріалами справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, всебічно і повно з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, давши оцінку доказам у відповідності до ст.86 Господарського процесуального кодексу України, які мають значення для справи, суд встановив таке.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

13.11.2014 між Публічним акціонерним товариством «Київенерго» (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Інекон-Сервіс» (споживач, відповідач) укладено договір на постачання теплової енергії у гарячій воді № 9588037 (далі - договір).

Відповідно до умов вказаного договору (пункт 1.1), постачальник зобов`язується виробити та поставити теплову енергію споживачу для потреб опалення, вентиляції та гарячого постачання, а споживач зобов`язується отримати її та оплатити відповідно до умов, викладених в цьому договорі.

За умовами договору постачання теплової енергії має здійснюватись за адресою: м. Київ, вул. Леніна, 47-А.

У відповідності до положень п. 2.1. договору, сторони зобов`язались при виконанні умов договору, а також при вирішення всіх питань, що не обумовлені цим договором, керуватися тарифами, затвердженими органом виконавчої влади, що здійснює державне регулювання у сфері теплопостачання - Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг, Положення про Держенергонагляд, Правилами користування тепловою енергією, Правилами технічної експлуатації теплових установок і мереж (далі - Правил), нормативними актами з питань користування та розрахунків за енергоносії, чинним законодавством України.

Згідно з пунктом 2.2.1 договору постачальник зобов`язується безперебійно постачати теплову енергію у гарячій воді на межу балансової належності із споживачем (додатки №№ 3, 4) для потреб опалення - в період опалювального сезону; для гарячого водопостачання - протягом року, згідно із заявленими споживачем величинами приєднаного теплового навантаження, зазначеними додатку № 1.

Пунктом 2.3.1. договору визначено, що споживач зобов`язується дотримуватися кількості споживання теплової енергії за кожним параметром в обсягах, які визначені у додатку № 1, не допускаючи їх перевищення; своєчасно сплачувати вартість спожитої теплової енергії в терміни та за тарифами, зазначеними в додатку № 2.

Договір набирає чинності з дня його підписання та діє до 24.04.2015 (п.4.1).

Припинення дії договору не звільняє споживача від обов"язку повної сплати вартості спожитої теплової енергії (п. 4.9).

Пунктом 9 додатку № 2 до договору передбачено, що споживач щомісячно з 12 по 15 число отримує у РТМ «Позняки» за адресою вул. Драгоманова, 40в оформлену постачальником рахунок-фактуру на суму, яка включає загальну вартість теплової енергії поточного місяця та кінцеве сальдо розрахунків на початок поточного місяця, акт приймання-передавання товарної продукції; облікову картку фактичного споживання за попередній період та акт звіряння, які оформлює і повертає один примірник постачальнику протягом двох днів з моменту їх одержання.

Пунктом 10 додатку № 2 до договору визначено, що споживач на розрахунковий рахунок постачальника відкритий у філії Головному управлінні по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» щомісячно забезпечує не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим, оплату коштів від населення за фактично спожиту теплову енергію на транзитний рахунок постачальника. До 25 числа поточного місяця, сплачує вартість теплової енергії, яка використовується орендарями, на поточний рахунок постачальника згідно з його розрахунком за кожною тарифною групою окремо.

Відповідно до умов вказаного договору позивач поставив, а відповідач спожив теплову енергію за період з грудня 2017 року по 01 травня 2018 року на загальну суму 24171 грн 24 коп., що підтверджується відомостями обліку споживання теплової енергії (обліковими картками) та довідкою про нарахування за теплову енергію за договором №9588037.

11.10.2018 між Публічним акціонерним товариством "Київенерго" (Кредитор) та Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (Новий Кредитор) укладено договір про відступлення права вимоги (цесії) № 601 - 18, відповідно до якого, зокрема, Кредитор відступає, а Новий кредитор набуває право вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інекон-Сервіс" щодо стягнення заборгованості на загальну суму 916248 грн 34 коп. (згідно додатку № 1) щодо виконання ним грошових зобов"язань перед кредитором з оплати спожитої до 01.05.2018 теплової енергії, в тому числі той, що є предметом судового розгляду т/або підтверджений судовими рішеннями.

Згідно відомостей в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з ідентифікаційним кодом 00131305 значиться юридична особа - Акціонерне товариство "К.ЕНЕРГО", місцезнаходження: 85612, Донецька область, Мар`їнський район, м. Курахове, вул. Енергетиків, 34. Отже позивачем (стягувачем) змінено повне найменування з Публічного акціонерного товариства "Київенерго" (ідентифікаційним кодом 00131305) на Акціонерне товариство "К.ЕНЕРГО".

Рішенням Господарського суду м.Києва від 21.11.2017 у справі №910/16689/17 стягнуто з ТОВ "Інекон-Сервіс" на користь ПАТ "Київенерго" за невиконання зобов"язань з листопада 2016 року по вересень 2017 року125204 грн 66 коп. основного боргу, 5342 грн 68 коп. інфляційних втрат, 1800 грн 98 коп. 3 відсотків річних та 1985 грн 22 коп. судового збору.

Ухвалою Господарського суду м.Києва від 03.12.2019 у справі №910/16689/17 замінено стягувача у справі з Акціонерного товариства "К.Енерго" на його правонаступника - Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго".

Рішенням Господарського суду м.Києва від 07.11.2017 у справі №910/17140/17 стягнуто з ТОВ "Інекон-Сервіс" на користь ПАТ "Київенерго" за невиконання зобов"язань за період з листопада 2016 року по вересень 2017 року 766875 грн 44 коп. основного боргу, 58807 грн 54 коп. інфляційних втрат, 15073 грн 68 коп. 3 відсотків річних та 12611 грн 35 коп. судового збору.

Ухвалою Господарського суду м.Києва від 23.09.2019 у справі №910/17140/17 замінено стягувача у справі з Акціонерного товариства "К.Енерго" на його правонаступника - Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго".

Відповідно до розрахунків позивача, за несвоєчасне виконання зобов"язань відповідачу нараховано 2 997 грн 23 коп. інфляційних втрат та 1635 грн 04 коп. 3% річних.

НОРМИ ПРАВА, ЯКІ ЗАСТОСУВАВ СУД ТА МОТИВИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

За своєю правовою природою договір на постачання теплової енергії у гарячій воді №9588037 від 13.11.2014 є договором поставки.

Відповідно до п. 1. ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона -постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно із п. 6 ст. 265 Господарського кодексу України до відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Частинами 1-3 ст. 692 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Положеннями ч. 1 ст. 656 Цивільного кодексу України встановлено, що предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.

Згідно з частиною 1 статті 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Частинами 6, 7 статті 276 Господарського кодексу України встановлено, що розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється, як правило, у формі попередньої оплати. За погодженням сторін можуть застосовуватися планові платежі з наступним перерахунком або оплата, що провадиться за фактично відпущену енергію.

Згідно ст. 20 Закону України «Про теплопостачання», тарифи на теплову енергію, реалізація якої здійснюється суб`єктами господарювання, що займають монопольне становище на ринку, є регульованими.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 610 Цивільного кодексу України визначає що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно п. 2 статті 193 Господарського кодексу України, кожна сторона повинна вжити заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до частини 1 статті 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Частиною 2 цієї статті визначено, що припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Стаття 599 Цивільного кодексу України та стаття 202 Господарського кодексу України встановлюють, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Поряд з належним виконанням законодавство передбачає і інші підстави припинення зобов`язань (прощення боргу, неможливість виконання, припинення за домовленістю, передання відступного, зарахування). Однак, чинне законодавство не передбачає таку підставу припинення зобов`язання як закінчення строку дії договору.

Тобто, зобов`язання, невиконане належним чином, продовжує існувати, незважаючи на закінчення строку дії договору.

Відповідного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 09.04.2020 у справі №910/4962/18.

Судом встановлено, що згідно з пунктом 4.1. договору від 13.11.2014 №9588037 строк дії договору закінчився 24.04.2015.

Рішеннями Господарського суду м.Києва від 07.11.2017 у справі №910/17140/17 та від 21.11.2017 у справі №910/16689/17 стягнуто з ТОВ "Інекон-Сервіс" на користь ПАТ "Київенерго" заборгованість за невиконання зобов"язань за період з листопада 2016 року по вересень 2017 року.

З грудня 2017 року по травень 2018 року Публічне акціонерне товариство «Київенерго» продовжувало виробляти та поставляти відповідачу теплову енергію, що підтверджують відомості обліку споживання теплової енергії (облікові картки) та довідка про нарахування за теплову енергію за договором №9588037.

Тобто, зобов`язання між сторонами не припинилися та продовжували існувати.

Відповідно до ч. 7 ст. 180 ГК України строком дії господарського договору є час, впродовж якого існують господарські зобов`язання сторін, що виникли на основі цього договору. На зобов`язання, що виникли у сторін до укладення ними господарського договору, не поширюються умови укладеного договору, якщо договором не передбачено інше. Закінчення строку дії господарського договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, що мало місце під час дії договору.

Матеріали справи свідчать про порушення відповідачем зобов`язання щодо своєчасного внесення плати за використану теплову енергію за договором з грудня 2017 року по 1 травня 2018 року в повному обсязі, в результаті чого заборгованість перед позивачем складає 24171 грн 24 коп.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Як визначено абзацом 1 п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав і обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні.

Процесуальне правонаступництво виникає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони матеріального правовідношення її правонаступником) і відображає зв`язок матеріального і процесуального права, фактично, процесуальне правонаступництво слідує за матеріальним. У кожному конкретному випадку, для вирішення питань можливості правонаступництва, господарському суду слід аналізувати відповідні фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права.

У відповідності до ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1 ст. 513 Цивільного кодексу України).

Статтею 514 Цивільного кодексу України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням (ст. 516 Цивільного кодексу України).

З огляду на викладене, вимоги позивача про стягнення з відповідача основного боргу в сумі 24171 грн 24 коп. за спожиту теплову енергію обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Матеріали справи свідчать про порушення відповідачем зобов`язання щодо своєчасного внесення плати за використану теплову енергію у повному обсязі, відповідач є таким, що прострочив виконання зобов`язання.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3 % річних, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника.

Суд приходить до висновку про обґрунтованість нарахування 2997 грн 23 коп. інфляційних втрат та 1635 грн 04 коп.- 3% річних, тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню повністю.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги обґрунтовані та належать до задоволення.

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 2, 20, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інекон-Сервіс" (вул. Дністровська, 26, м. Івано-Франківськ, 76018, ) на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" (площа Івана-Франка, 5, м. Київ, 01001, ) 28 803 (двадцять вісім тисяч вісімсот три) гривні 51 коп., з яких: 24 171 (двадцять чотири тисячі сто сімдесят одна) гривня 24 коп. основна заборгованість, 2 997 (дві тисячі дев"ятсот дев"яносто сім) гривень 23 коп. інфляційних втрат, 1 635 (одну тисячу шістсот тридцять п"ять) гривень 04 коп. 3% річних та 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) гривень 00 коп. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 28.09.2021

Суддя О.В. Рочняк