ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"01" жовтня 2021 р.м. Одеса Справа № 916/2167/21

Господарський суд Одеської області у складі судді Д`яченко Т.Г.

при секретарі судового засідання Аганін В.Ю.

розглянувши справу №916/2167/21

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю „Новарент (03134, м. Київ, вул. Сім`ї Сосніних, 7; )

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю „Грандбуд-України (65123, м.Одеса, вул. Марсельська, буд. 42; )

Про стягнення 77237,08 грн.

Представники:

від позивача : Яровий В.М., довіреність

від відповідача: Савченко О.В., адвокат за ордером

Встановив Товариство з обмеженою відповідальністю „Новарент звернулось до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю „Грандбуд-України про стягнення 77237,08 грн.

Позовні вимоги направлено на стягнення з відповідача суми боргу у розмірі 77237,08грн.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 02.08.2021р. прийнято позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю „Новарент до розгляду та відкрито провадження у справі №916/2167/21. Справу ухвалено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Судове засідання для розгляду справи по суті призначено на "30" серпня 2021 р. о 12:30. Запропоновано відповідачу підготувати та надати до суду і одночасно надіслати позивачеві відзив на позов, оформлений з урахуванням вимог, встановлених ст.165 ГПК України, протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали суду. Встановлено позивачу строк для подання відповіді на відзив із урахуванням вимог ст. 166 ГПК України протягом 10 днів з дня отримання відзиву. Встановлено відповідачу строк для подання заперечень із урахуванням вимог 167 ГПК України, протягом 10 днів з дня отримання відповіді на відзив. Викликано учасників справи у підготовче засідання на 30.08.2021р. о 12:30.

30.08.2021р. у судовому засіданні було оголошено перерву до 20.09.2021р. о 12:50.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 30.08.2021р. повідомлено представників сторін по справі №916/2167/21: Товариство з обмеженою відповідальністю „Новарент та Товариство з обмеженою відповідальністю „Грандбуд-України про судове засідання, яке відбудеться "20" вересня 2021р. о 12:50.

20.09.2021р. до суду відповідачем було подано клопотання про перенесення розгляду справи.

20.09.2021р. до суду відповідачем було подано відзив на позовну заяву.

Судом було поновлено строк відповідачу та прийнято відзив з залученням до матеріалів справи.

20.09.2021р. у судовому засіданні було оголошено перерву до 30.09.2021р. о 17:30.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 20.09.2021р. повідомлено відповідача по справі №916/2167/21: Товариство з обмеженою відповідальністю „Грандбуд-України про судове засідання, яке відбудеться "30" вересня 2021р. о 17:30.

20.09.2021р. до суду позивачем було подано клопотання, відповідно до якого позивач просив суд поновити строк та залучити клопотання з доказами.

Судом було поновлено позивачу строк та залучено до матеріалів справи подані ним докази.

27.09.2021р. д о суду позивачем було подано відповідь на відзив.

29.09.2020р. до суду відповідачем було подано заяву про залучення третьої особи.

Протокольною ухвалою суду від 01.10.2021р. судом було відмовлено у задоволенні заяви позивача від 29.09.2021р.

У судовому засіданні 30.09.2021р. судом було оголошено перерву по справі до 01.10.2021р. о 09:00.

Позивачем підтримує заявлені позовні вимоги та просить суд їх задовольнити.

Відповідач заперечував проти позову, з підстав, що було викладено у відзиві на позовну заяву.

У судовому засіданні 01.10.2021 року судом було оголошено вступну та резолютивну частини рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено 01.10.2021р.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, суд встановив.

19 вересня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю „Новарент (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю „Грандбуд-України (орендар) було укладено Договір оренди обладнання №190919-4О (надалі Договір), за умовами якого орендодавець передає, а орендар приймає в тимчасове платне користування з обов`язком повернути будівель та/або інше обладнання.

Відповідно до п. 3.3. Договору, факт передачі кожної одиниці обладнання засвідчується підписами уповноважених представників сторін Акту прийому-передачі обладнання згідно встановленої у Додатку №2 до цього Договору форми, який засвідчує факт та фіксує дату передачі конкретної одиниці обладнання орендарю, та інші умови, які Сторони вважають необхідними узгодити.

Згідно до п. 4.1. Договору, початок перебігу строку оренди кожної одиниці обладнання, зазначеного у Протоколі до цього Договору, за який нараховується орендна плата, відраховується з дати передачі обладнання за актом прийому-передачі та закінчується датою повернення обладнання за Актом повернення.

Позивачем зазначалось суду, що орендодавцем було передано, а орендарем було прийнято обладнання, що підтверджується відповідними актами наявними в матеріалах справи.

За посиланням позивача, загальний розмір орендної плати склав 316026,67 грн., що підтверджується актами надання послуг за період вересень 2019-липень 2020 року, а саме: актами здачі-прийняття робіт (наданих послуг) №1485 від 30.09.2019р., №1793 від 31.10.2019р., №2103 від 30.11.2019р., №2215 від 05.12.2019р., №2281 від 16.12.2019р., №2311 від 18.12.2019р., №2312 від 18.12.2019р., №2476 від 31.12.2019р., №0128 від 31.01.2020р., №0380 від 29.02.2020р., №0612 від 31.03.2020р., 0669 від 31.03.2020р., №0829 від 30.04.2020р., №0889 від 30.04.2020р., №1068 від 31.05.2020р., №1131 від 31.05.2020р., №1132 від 31.05.2020р., №1310 від 30.06.2020р., №1393 від 30.06.2020р., №1394 від 30.06.2020р., №1530 від 22.07.2020р., №1531 від 22.07.2020р.

Позивачем було зазначено суду, що орендар сплатив отримані послуги частково, а саме Товариством з обмеженою відповідальністю „Грандбуд-України було сплачено 251589,59 грн.

Ґрунтуючи поданий позов позивачем було зазначено суду, що до заяви надаються не підписані Акти надання послуг за період січень-березень 2020 року, проте, вони були направлені засобами поштового зв`язку, підтвердженням чого є опис вкладення у цінний лист №487.

Відповідно до п.6.16 Договору, орендар зобов`язаний підписати та повернути орендодавцю один підписаний примірник (оригінал) Акту виконаних робіт (наданих послуг) протягом 5 календарних днів з моменту його отримання, або в той самий строк надати письмову вмотивовану відмову. У випадку неповернення (не своєчасного повернення) підписаного акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) і відсутності письмової вмотивованої відмови орендаря від підписання цього акту, такий акт вважається визнаний орендарем, а послуга вважається прийнятою в повному обсязі (на вказану в акті суму).

Отже, за твердженням позивача, надані до заяви Акти є такими, що складені відповідно до погоджених умов в договорі, і послуги прийняті в повному обсязі.

В пункті 6.6 Договору сторони погодили, що орендар вносить орендну плату на умовах попередньої оплати після підписання цього Договору та/або Протоколу, але в будь-якому випадку до фактичного отримання обладнання в оренду. Якщо погоджений строк оренди збільшується, в такому разі Орендар оплачує орендну плату за новий період до закінчення раніше оплаченого періоду.

З урахуванням викладеного, позивач зазначає, що за відповідачем рахується борг у розмірі 64437,08 грн., який наразі є неоплаченим з боку Товариства з обмеженою відповідальністю „Грандбуд-України.

Також, відповідно до п. 6.11. Договору визначено, що орендна плата не включає в себе витрати на: (транспортування) доставку; монтаж; нагляд за проведенням монтажних робіт; завантаження/розвантаження; ремонт обладнання, який виник з вини орендаря; витрачені орендарем енергоносії, паливно-мастильні та витратні матеріали, необхідні для належної експлуатації Обладнання; консультаційні послуги тощо. Вказані послуги можуть бути надані Орендарю за окрему плату на підставі відповідного договору або окремо виставленого рахунку Орендодавця. У разі надання додаткових послуг на підставі окремо виставленого рахунку, оплата таких рахунків має бути здійснена протягом 5 (п`яти) календарних днів з моменту надання послуги. Якщо додаткові послуги надаються на умовах попередньої оплати, в такому разі такі рахунки мають бути оплачені протягом 5 (п`яти) календарних днів з моменту їх отримання, але в будь-якому випадку до фактичного надання послуги.

Позивачем було зазначено суду, що ним надано відповідачу послуги з організації доставки обладнання та виставлено рахунок на оплату №737 від 30.06.2020р. на суму 12800,00 грн. за організацію доставки обладнання. Повторно рахунок було направлено відповідачу засобами поштового зв`язку, підтвердженням чого є опис вкладення у цінний лист №487. Підтвердженням надання послуги є акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №1392 від 01.07.2020р., який містить посилання на те, що обладнання доставлялось, та передано було за актом передачі №237 від 08.05.2020р., однак, Відповідач зазначену суму отриманих послуг не оплатив.

З урахуванням наведених обставин, позивач просить суд стягнути з відповідача борг у загальному розмірі 77237,08 грн., який складається з боргу за послуги з оренди 64437,08грн. та з боргу за послуги доставки 12800,00 грн.

Надаючи відзив на позовну заяву відповідачем було зазначено суду, що Товариство з обмеженою відповідальністю „Грандбуд-України належним чином виконувало свої обов`язки перед позивачем щодо оплати наданих ним послуг, а саме - сплатило грошові кошти за користування обладнанням в сумарному розмірі, підтвердженому Актами наданих послуг, підписаних обома сторонами (251589,59 грн.).

Відповідачем було зазначено суду, що згідно тексту заяви вбачається, що позивач надіслав на юридичну адресу відповідача поштовим відправленням з описом вкладення наступні акти: Акт№ 128 від 31.01.2020 року, Акт № 380 від 29.02.2020 року, Акт № 612 від 31.03.2020 року, Акт № 669 від 31.03.2020 року.

За твердженням відповідача, Товариство з обмеженою відповідальністю „Грандбуд-України не отримувало відповідні акти, а позивач не надав суду жодних доказів того, що відповідач отримав вказані вище акти та протягом 5-ти календарних днів з дати їх отримання не повернув їх підписаними чи не надав мотивовану відмову від підписання.

За ґрунтування відповідача, позивачем не доведений факт виникнення грошових зобов`язань у відповідача, оскільки відповідач взагалі не отримував Акти наданих послуг та згідно п.6.16 Договору, акт не вважається визнаним Товариством з обмеженою відповідальністю „Грандбуд-України, в зв`язку з чим вимоги позивача не можуть вважатися безспірними.

Відповідно до поданої відповіді на відзив, позивачем було зазначено суду, що відповідачем було отримано скеровані ним акти та приймаючи до уваги, що ні акти, ні відповідні заперечення на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю „Новарент не надходили, акти вважаються визнані орендарем, а послуги прийнятими.

Також позивачем було зазначено суду, що акти наданих послуг, які, як зазначає відповідач, не отримував та не був обізнаний про них, є актами за період з січня по березень 2020р., тобто, за період, який був в межах користування обладнанням з моменту його отримання до моменту його повернення, отже, як вказує позивач, користуючись обладнанням протягом строку оренди, відповідач не міг цього не знати.

Крім того, позивачем зверталась увага суду щодо підписання між сторонами акту звірки взаєморозрахунків станом на 22.09.2020р., яким додатково визнано отримання послуг згідно актів наданих послуг №128 від 31.01.2020р., №380 від 29.02.2020р., №612 від 31.03.2020р. та №669 від 31.03.2020р.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, проаналізувавши норми чинного законодавства, дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 2 Закону України „Про судоустрій та статус суддів, суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Приписами статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, визначено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Положеннями ст. 15 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Загальною засадою цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність (п. 6 ч. 1 ст. 3 Цивільного кодексу України).

У відповідності до ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. При цьому, ст.12 Цивільного кодексу України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Згідно ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Статтею 193 Господарського Кодексу України та статтею 526 Цивільного Кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, крім випадків, передбачених законом. (ч.ч.1, 7 ст.193 ГК України).

Відповідно ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ст.175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Як встановлено судом, правовідносини між Товариством з обмеженою відповідальністю „Новарент, як орендодавцем, та Товариством з обмеженою відповідальністю „Грандбуд-України, як орендарем, виникли на підставі укладеного між ними 19 вересня 2019 року Договору оренди обладнання №190919-4О.

Згідно ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язання встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 626 Цивільного кодексу України передбачено що, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Згідно до п. 1 ст. 628 Цивільного Кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно вимог ст. 629 Цивільного Кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За час розгляду справи судом встановлено, що відповідно до наданих Актів здачі-прийняття робіт (наданих послуг) позивачем відповідачу надавались послуги з оренди обладнання, що підтверджується наступним: актами здачі-прийняття робіт (наданих послуг) №1485 від 30.09.2019р. на суму 4027,72 грн., №1793 від 31.10.2019р. на суму 50486,03 грн., №2103 від 30.11.2019р. на суму 106223,18грн., №2215 від 05.12.2019р.на суму 10692,82 грн., №2281 від 16.12.2019р. на суму 28400,11грн., №2311 від 18.12.2019р.на суму 5484,62 грн., №2312 від 18.12.2019р. на суму 2742,31 грн., №2476 від 31.12.2019р. на суму 12524,80 грн., №128 від 31.01.2020р. на суму 9586,00 грн., №380 від 29.02.2020р. на суму 9586,00 грн., №612 від 31.03.2020р. на суму 4000,00 грн., №669 від 31.03.2020р. на суму 5586,00 грн., №829 від 30.04.2020р. на суму 5586,00 грн., №889 від 30.04.2020р. на суму 4000,00 грн., №1068 від 31.05.2020р. на суму 13994,23 грн., №1131 від 31.05.2020р. на суму 4000,00 грн., №1132 від 31.05.2020р. на суму 5586,00 грн., №1310 від 30.06.2020р. на суму 17128,80 грн., №1393 від 30.06.2020р. на суму 5586,00 грн., №1394 від 30.06.2020р. на суму 4000,00 грн., №1530 від 22.07.2020р. на суму 3966,06 грн., №1531 від 22.07.2020р. на суму 2839,99 грн.

Судом враховано, усі акти, що наведено вище, крім актів наданих послуг №128 від 31.01.2020р. на суму 9586,00 грн., №380 від 29.02.2020р. на суму 9586,00 грн., №612 від 31.03.2020р. на суму 4000,00 грн., №669 від 31.03.2020р. на суму 5586,00 грн., містять печатку та підпис відповідача, що свідчить про прийняття останнім таких послуг.

Проте, в матеріалах справи наявний опис вкладення від 22.06.2021р. №08139, який засвідчує скерування таких актів для підпису на адресу відповідача. Також, надана роздруківка позивачем надає змогу суду встановити факт отримання відповідачем таких актів.

Відповідно до п.6.16 Договору, орендар зобов`язаний підписати та повернути орендодавцю ожин підписаний примірник (оригінал) Акту виконаних робіт (наданих послуг) протягом 5 календарних днів з моменту його отримання, або в той самий строк надати письмову вмотивовану відмову. У випадку неповернення (не своєчасного повернення) підписаного акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) і відсутності письмової вмотивованої відмови орендаря від підписання цього акту, такий акт вважається визнаний орендарем, а послуга вважається прийнятою в повному обсязі (на вказану в акті суму).

Приймаючи до уваги, що відповідачем протягом 5 календарних днів з моменту отримання актів не було підписано акти виконаних робіт та не повернуто їх позивачу, а також приймаючи до уваги, що в такий саме строк не було надано відповідної вмотивованої відмови від підписання таких актів, суд зазначає, що акти наданих послуг №128 від 31.01.2020р. на суму 9586,00 грн., №380 від 29.02.2020р. на суму 9586,00 грн., №612 від 31.03.2020р. на суму 4000,00 грн., №669 від 31.03.2020р. на суму 5586,00 грн. вважаються прийнятими відповідачем, з урахуванням приписів п. 6.16. укладеного між сторонами Договору.

Крім того, суд зазначає, що матеріали справи містять Акт звірки взаєморозрахунків станом на 22.09.2020р., підписаний обома сторонами, за яким, зокрема, було визначено спірні акти, отримання та обов`язок оплати яких не визнається наразі відповідачем, як такі акти за яким було надано послуги відповідачу та, відповідно, по яким рахується борг.

Приймаючи до уваги встановлення судом обставин, щодо скерування актів наданих послуг №128 від 31.01.2020р. на суму 9586,00 грн., №380 від 29.02.2020р. на суму 9586,00грн., №612 від 31.03.2020р. на суму 4000,00 грн., №669 від 31.03.2020р. на суму 5586,00грн. на адресу відповідача та отримання таких актів останнім, відсутність надання в установлені договором строки вмотивованої відмови від підписання таких актів відповідачем, а також враховуючи включення актів до акту звірки, який підписано обома сторонами, що в свою чергу є визнанням боргу, судом не приймаються до уваги твердження за заперечення відповідача, що були викладені ним у поданому відзиві.

Отже, судом встановлено, що позивачем було надано послуги на суму 316026,67грн., та відповідачем було сплачено отримані послуги лише у розмірі 251589,59 грн., про що було зазначено позивачем в позові та не заперечувалось відповідачем за час розгляду справи, у зв`язку з чим борг за отримані послуги становить 64437,08 грн.

Відповідно до п. 6.11. Договору визначено, що орендна плата не включає в себе витрати на: (транспортування) доставку; монтаж; нагляд за проведенням монтажних робіт; завантаження/розвантаження; ремонт обладнання, який виник з вини орендаря; витрачені орендарем енергоносії, паливно-мастильні та витратні матеріали, необхідні для належної експлуатації Обладнання; консультаційні послуги тощо. Вказані послуги можуть бути надані Орендарю за окрему плату на підставі відповідного договору або окремо виставленого рахунку Орендодавця. У разі надання додаткових послуг на підставі окремо виставленого рахунку, оплата таких рахунків має бути здійснена протягом 5 (п`яти) календарних днів з моменту надання послуги. Якщо додаткові послуги надаються на умовах попередньої оплати, в такому разі такі рахунки мають бути оплачені протягом 5 (п`яти) календарних днів з моменту їх отримання, але в будь-якому випадку до фактичного надання послуги.

Матеріали справи містять Акт №1392 здачі прийняття робіт (надання послу) за організацію доставки обкладення від 01.07.2020р. на суму 12800,00 грн., який скріплено підписом та печаткою відповідача, а також рахунок на оплату №737 від 30.06.2020р., який також було скеровано відповідачу відповідно до опису вкладення від 22.06.2021р. №08139.

Поряд з цим, доказів сплати такого акту матеріали справи не містять та відповідачем не було оплачено позивачу кошти за надання послуг з організації доставки обладнання.

Дослідивши обставини спору, судом було встановлено факт неналежного виконання Товариством з обмеженою відповідальністю „Грандбуд-України прийнятих на себе зобов`язань за умовами Договору оренди обладнання №190919-4О від 19 вересня 2019 року, щодо повної оплати вартості отриманих послуг та послуг з організації доставки, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, не спростовано з боку відповідача належними та допустимими доказами, у зв`язку з чим, позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості по сплаті боргу за послуги з оренди 64437,08 грн. та з боргу за послуги доставки 12800,00 грн. - є обґрунтованими, підтверджені відповідними доказами і підлягають задоволенню судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Приписами ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального Кодексу України передбачено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Згідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи усе вищевикладене, оцінюючи докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю „Новарент в повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, судові витрати у розмірі 2270,00 грн. покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 123, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України

ВИРІШИВ:

1.Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю „Новарент задовольнити повністю.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Грандбуд-України (65123, м.Одеса, вул. Марсельська, буд. 42; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Новарент (03134, м. Київ, вул. Сім`ї Сосніних, 7; ) суму боргу у розмірі 77237 (сімдесят сім тисяч двісті тридцять сім) грн. 08 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп.

Повний текст рішення складено 01 жовтня 2021 р.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст.241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складання повного рішення.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя Т.Г. Д`яченко