ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

"24" вересня 2021 р.Справа № 922/3565/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Кухар Н.М.

розглянувши матеріали

позовної заяви Керівника Новобаварської окружної прокуратури м.Харкова Харківської області
до 1) Харківської міської ради, м.Харків , 2) Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, м.Харків , 3) Фізичної особи - підприємця Стопки Володимира Володимировича, м.Харків , 4) Приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Ємця Івана Олександровича, м.Харків , 5) ОСОБА_1 , м.Харків,
про визнання незаконним та скасування рішення, визнання недійсним договору та витребування майна,

ВСТАНОВИВ:

Керівник Новобаварської окружної прокуратури міста Харкова звернувся до Господарського суду Харківської області з позовною заявою (вх. № 3565/21 від 03.09.2021) до Харківської міської ради, Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, Фізичної особи - підприємця Стопки Володимира Володимировича, м.Харків, Приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Ємця Івана Олександровича, м. Харків, та ОСОБА_1 , м.Харків,, в якій просить суд:

- визнати незаконним та скасувати п. 9 додатку до рішення 7 сесії Харківської міської ради 7 скликання "Про відчуження об`єктів комунальної власності територіальної громади м. Харкова" від 06.07.2016 № 283/16;

- визнати недійсним договір купівлі-продажу нежитлових приміщень від 08.11.2016 № 5394-В-С, укладений між територіальною громадою м. Харкова в особі Харківської міської ради, від імені якої діяло Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки і комунального майна Харківської міської ради та фізичною особою - підприємцем Стопкою Володимиром Володимировичем, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Гавриловою С.А. (реєстровий № 1935);

- визнати незаконним та скасувати рішення приватного нотаріуса ХМНО Ємця І.О., як державного реєстратора, від 19.06.2017 під індексним номером 35741207 про державну реєстрацію змін об`єкта нерухомого майна з реєстраційним номером 01;

- визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири від 16.03.2018, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Ключніковою В.О. (реєстровий № 568);

- припинити право власності ОСОБА_1 на об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 01, зареєстроване на підставі вищевказаного договору купівлі-продажу від 16.03.2018 (номер запису про право власності: 25275960);

- витребувати у ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Харківської міської об`єднаної територіальної громади в особі Харківської міської ради () нежитлове приміщення 1-го поверху № 16-а, загальною площею 22,8 кв.м, в житловому будинку літ. "А-4" по АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 01).

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що Харківською міською радою було незаконно обрано спосіб приватизації оспорюваного майна шляхом викупу орендарем, у зв`язку з чим відповідне рішення міської ради є незаконним та підлягає скасуванню, а договір купівлі-продажу суперечить вимогам законодавства.

На підставі ч. 6 ст. 176 Господарського процесуального кодексу України, судом було зроблено запит до Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України в Харківській області з метою встановлення зареєстрованого місця проживання (перебування) фізичної особи - ОСОБА_1 , який є одним з відповідачів за позовом Керівника Новобаварської окружної прокуратури міста Харкова.

21.09.2021 до суду надійшла відповідь на вищевказаний запит, з якої вбачається, що місцем проживання ОСОБА_1 є АДРЕСА_2 , що збігається з адресою, зазначеною позивачем у позовній заяві.

Дослідивши позовні матеріали, суд дійшов висновку, що позовна заява та додані до неї документи підлягають поверненню позивачу, з огляду на порушення правил об`єднання позовних вимог, у відповідності до п. 2 ч. 5 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи також у разі, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 173 цього Кодексу).

Відповідно до ч. 1-2 ст. 173 Господарського процесуального кодексу України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Суд з урахуванням положень частини першої цієї статті може за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи об`єднати в одне провадження декілька справ за позовами: 1) одного й того самого позивача до одного й того самого відповідача; 2) одного й того самого позивача до різних відповідачів; 3) різних позивачів до одного й того самого відповідача.

Об`єднання справ в одне провадження допускається до початку підготовчого засідання, а у спрощеному позовному провадженні - до початку розгляду справи по суті у кожній із справ.

Таким чином, нормами процесуального права закріплюється право позивача об`єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами.

Об`єднання позовних вимог дає можливість досягти процесуальної економії, ефективніше використати процесуальні засоби для відновлення порушеного права, запобігти можливості ухвалення різних рішень за однакових обставин.

Під вимогою розуміється матеріально-правова вимога, тобто предмет позову, який являє собою одночасно спосіб захисту порушеного права. При цьому, об`єднанню підлягають вимоги, які пов`язані між собою підставами виникнення або доказами, що підтверджують ці вимоги.

Як вбачається з позовної заяви, позивачем заявлено шість немайнових вимог до п`яти відповідачів.

При цьому, позовні вимоги про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири від 16.03.2018, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , як фізичними особами, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Ключніковою В.О. (реєстровий № 568); про припинення права власності фізичної особи ОСОБА_1 на об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 01, зареєстрованого на підставі вищевказаного договору купівлі-продажу від 16.03.2018 (номер запису про право власності: 25275960), та про витребування у фізичної особи ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Харківської міської об`єднаної територіальної громади в особі Харківської міської ради () нежитлових приміщень 1-го поверху № 16-а, загальною площею 22,8 кв.м, в житловому будинку літ. "А-4" по АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 01) - не підлягають розгляду в порядку господарського судочинства.

Так, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Натомість відповідно до ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин та інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

При цьому , під час визначеня предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із права або інтересу , за захистом якого звернулась особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, обставин у справі.

Отже, оскільки, стороною по справі є фізична особа ( ОСОБА_1 ), до якої заявлені вимоги, а в матеріалах справи відсутні докази використання останнім спірних нежитлових приміщень з метою здійснення господарської (підприємницької) діяльності, правовідносини, на яких ґрунтується позов, носять приватноправовий характер, а відтак, спір у відповідній частині має розглядатися за правилами цивільного судочинства.

Отже , прокурором в одній позовній заяві було поєднано позовні вимоги, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства.

Разом з тим, за приписами статей 21, 173 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Порушення правил об`єднання позовних вимог, є підставою для повернення позовної заяви на підставі пункту 2 частини п`ятої статті 174 Господарського процесуального кодексу України, на стадії вирішення питання щодо прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі.

Зазначені норми є імперативними та підлягають застосуванню незалежно від того, чи є заявлені позовні вимоги пов`язаними між собою підставами виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Вирішальним у даному випадку є обов`язковий розгляд таких вимог за правилами різного судочинства.

Тобто результати вирішення даного спору впливають на права та обов`язки фізичної особи, яка на час вирішення спору є власником спірного нерухомого майна.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позивачем порушено правила об`єднання позовних вимог, оскільки в одній позовній заяві об`єднано позовні вимоги, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства, що суперечить вимогам 173 Господарського процесуального кодексу України, внаслідок чого дана позовна заява підлягає поверненню.

Водночас, суд зазначає, що позивач не позбавлений права звернутись за захистом інтересів держави з окремими позовами в порядку господарського та цивільного судочинства.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 20, 173, 174, 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву керівнику Новобаварської окружної прокуратури міста Харкова Харківської області .

Додаток (для позивача):

- позовна заява з доданими до неї документами на 85 арк., в 1 прим.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Східного апеляційного господарського суду безпосередньо або через Господарський суд Харківської області протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено та підписано 24.09.2021.

Суддя Кухар Н.М.

Примітка: Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків (ст.174 ГПК України).