ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про зупинення провадження у справі

27 вересня 2021 року м. ОдесаСправа № 916/3449/20
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Діброви Г.І.

суддів: Принцевської Н.М., Савицького Я.Ф.

секретар судового засідання: Іванов І.В.

за участю представників учасників справи:

від Товариства з обмеженою відповідальністю "ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ", м. Одеса - Кулинич К.С., довіреність № 21/р8-21-005 від 02.01.2021 року;

від Акціонерного товариства «ОДЕСАГАЗ», м. Одеса - Ельчібекян І.М., довіреність №98 від 31.12.20 року.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ", м. Одеса

на рішення Господарського суду Одеської області від 22.06.2021 року, м. Одеса, суддя Цісельський О.В., повний текст рішення складено та підписано 02.07.2021 року

у справі № 916/3449/20

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ", м.Одеса

до відповідача Акціонерного товариства «ОДЕСАГАЗ», м. Одеса

про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ", м. Одеса звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом до Акціонерного товариства «ОДЕСАГАЗ», м. Одеса, в якому просило суд визнати неправомірними дії Акціонерного товариства «ОДЕСАГАЗ», м. Одеса щодо надання, починаючи з 01.10.2018 року, недостовірних даних про обсяги природного газу, спожиті побутовими споживачами та зобов`язати Акціонерне товариство «ОДЕСАГАЗ», м. Одеса здійснити перерахунок обсягів фактично спожитого побутовими споживачами природного газу, починаючи з 01.10.2018 року по 31.07.2020 року; стягнути з Акціонерного товариства «ОДЕСАГАЗ», м. Одеса на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ", м. Одеса судові витрати у розмірі 4204,00 грн. судового збору.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оператор ГРМ, яким є Акціонерне товариство «ОДЕСАГАЗ», м. Одеса, та на якого покладено обов'язок з визначення спожитого побутовими споживачами на території м. Одеси та Одеської області обсягу природного газу, надавало позивачу недостовірні дані щодо таких обсягів, що порушує права позивача, як постачальника природного газу, оскільки призводить до збільшення заборгованості позивача перед Приватним акціонерним товариством «НАК «Нафтогаз України» за договорами купівлі-продажу природного газу від 03.10.2018 року № 18-338-Н та від 05.11.2018 № 15-538-Н, у відповідності до яких обсяг природного газу, що закуповує позивач визначається саме на підставі даних про обсяги спожитого природного газу побутовими споживачами (населенням), які формує та надає оператор ГРМ - Акціонерне товариство «ОДЕСАГАЗ», м. Одеса, та які, як встановлено позивачем, є завищеними та такими, що не підтверджуються фактичними показниками лічильників (приладів обліку) побутових споживачів (населення), що свідчить про неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань, як оператором ГРМ.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 22.06.2021 року у справі №916/3449/20 (суддя Цісельський О.В.) у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ", м. Одеса до Акціонерного товариства «ОДЕСАГАЗ», м. Одеса відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивачем належними та допустимими доказами у справі не доведено, а судом не встановлено факту порушення відповідачем норм діючого законодавства, а також умов договірних зобов`язань при здійсненні розподілу природного газу, в тому числі - в частині обліку спожитого природного газу побутовими споживачами за період з 01.10.2018 року по 31.07.2020 року, з огляду на що суд дійшов висновку про відсутність підстав для визнання неправомірними дій Акціонерного товариства «ОДЕСАГАЗ», м. Одеса щодо надання Товариству з обмеженою відповідальністю "ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ", м. Одеса недостовірних обсягів природного газу, спожитого побутовими споживачами за період з 01.10.2018 року по 31.07.2020 року, та, відповідно, зобов`язання здійснити перерахунок обсягів фактично спожитого природного газу за вказаний період.

Товариство з обмеженою відповідальністю "ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ", м. Одеса із рішенням суду першої інстанції не погодилось, тому звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просило суд рішення Господарського суду Одеської області від 22.06.2021 року у справі № 916/3449/20 скасувати та прийняти нове, яким позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ", м. Одеса до Акціонерного товариства «ОДЕСАГАЗ», м.Одеса задовольнити повністю, а також стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ", м. Одеса судові витрати.

Апеляційна скарга мотивована порушенням місцевим господарським судом норм матеріального і процесуального права та неповним з'ясуванням всіх обставин справи. Зокрема, скаржник зазначає, що твердження суду про ненадання позивачем жодних доказів завищення обсягів споживання для осіб є помилковим, оскільки, по-перше, як вказує скаржник, він звертався із листом від 02.03.2020 року № 10.0-02/0571 до відповідача по побутовим споживачам: особовий рахунок 10260009, ЕІС КОД споживача 56XM25A09056788Z; особовий рахунок 10282886, ЕІС КОД споживача 56ХМ25А09894792В; особовий рахунок 10283997, ЕІС КОД споживача 56ХМ25А09894792В; особовий рахунок 10320357, ЕІС КОД споживача 56ХМ25А10956388Е; особовий рахунок 10400735, ЕІС КОД споживача 56ХМ25А359176783, у яких був наявний розрахунковий борг із сумою більше 500 000,00 грн. По вище зазначених особових рахунків відповідачем скориговано (зменшено) обсяги спожитого газу по ряду в значному обсязі, при тому, що за період лютий 2016 - березень 2020 року акти приймання-передачі з АТ «НАК «Нафтогаз України» були вже сформовані та в них закладені попередні, завищені обсяги спожитого природного газу.

По-друге, керуючись п. 23 розділу III Правил постачання природного газу, позивачем було проведено вибіркову звірку інформації про показники лічильника (приладу обліку) природного газу, по конкретних побутових споживачах, та тією Інформацією, що розміщувалася Акціонерним товариством «ОДЕСАГАЗ», м. Одеса в системі «Газоліна» та було встановлено суттєві розбіжності в даних, зокрема по 13-ти особовим рахункам № 10058886, 10159354, 10210670, 10217682, 10225571, 10240256, 10302860, 10395538, 10401545, 10406936, 10419229, 10420243, 10421422 станом на жовтень 2019 - липень 2020 року, по яких наявні фотокопії приладів обліку (лічильників) природного газу побутових споживачів.

По-третє, як вказує скаржник, він звертався до суду із клопотанням про витребування доказів від 02.03.2021 року № 03-21/01, яке ухвалою Господарського суду Одеської області від 04.03.2021 року було задоволено, проте відповідачем ухвала від 04.03.2021 року в повному обсязі не виконана, жодного доказу не подано, а господарським судом, у відповідності до ч. 8 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України, заходи процесуального примусу до відповідача не застосовані.

Також скаржник посилається на те, що відповідачем не надано жодного доказу, що ним застосовано коефіцієнт приведення до стандартних умов при визначенні обсягу розподіленого природного газу по об'єктах побутових споживачів, вузли обліку яких не обладнані корекцією тиску та температури; чи взагалі Акціонерне товариство «ОДЕСАГАЗ», м. Одеса при визначенні розподіленого обсягу природного газу для побутових споживачів, вузли обліку яких не обладнані корекцією тиску та температури, застосовує приведення газу до стандартних умов? А тому є безпідставними посилання суду на те, що з моменту затвердження Кодексу ГРМ та впродовж спірних правовідносин, законодавчо було встановлено, що об'єм природного газу в точках комерційного обліку має бути приведений до стандартних умов та приведений в одиниці енергії (обсяг), а в подальшому визначений та врегульований порядок перерахунку об'єму природного газу в його обсяг, визначений в одиницях енергії.

Щодо посилань суду на те, що позивач вважає неправомірними нарахування обсягів відповідачем щодо всіх побутових споживачів за період з 01.10.2018 року по 31.07.2020 року, скаржник вказує, що жодної згадки про неправомірні дії відповідача щодо усіх побутових споживачів (станом на 01.11.2020 року їх кількість складала 636 540 осіб) в тексті позову не має.

Щодо доступу позивача до інформаційної платформи та відповідно до інформації щодо обсягів спожитого природного газу споживачами у відповідні календарні періоди з електронної платформи в мережі Інтернет, Товариство з обмеженою відповідальністю "ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ", м. Одеса стверджує, що позивач має лише доступ до перегляду даних, що розміщуються відповідачем - оператором ГРМ на Інформаційній платформі. У разі відсутності коригування обсягів розподіленого природного газу по ЕІС-кодам побутових споживачів, що мала бути здійснена відповідачем, дані, розміщені на Інформаційній платформі не є коректними - є завищеними та, відповідно, порушують права позивача, оскільки безпідставно збільшують грошове зобов'язання позивача перед АТ «НАК «Нафтогаз України».

Отже, побутові споживачі, які забезпечені засобами (приладами) обліку газу, сплачують за спожитий природний газ згідно фактичних показників лічильників газу, а розрахунок з оптовими продавцями природного газу позивачем проводиться відповідно до інформації про обсяги природного газу, наданої оператором ГРМ - відповідачем.

При цьому, оператор ГРМ зобов'язується не рідше одного разу на шість місяців здійснювати контрольне зняття показань лічильника газу та формувати об'єм розподілу та споживання природного газу по споживачу за розрахунковий місяць, в якому було здійснено контрольне зняття показань лічильника газу, з урахуванням його фактичних показань, що відповідачем не робиться, оскільки, як зазначав представник останнього в одному із судових засідань в суді першої інстанції, у зв'язку із недостатньою кількістю працівників та великим обсягом особових рахунків, що обладнані приладом обліку (лічильником).

Окрім зазначеного, із посиланням на приписи Типового договору розподілу природного газу та Кодексу ГРС, скаржник вказує, що побутовий споживач, який за умовами договору розподілу природного газу розраховується за лічильником газу, зобов'язаний щомісяця станом на 01 число місяця знімати фактичні показання лічильника газу та протягом п'яти діб (до 05 числа включно) надавати їх оператору ГРМ у спосіб, визначений договором розподілу природного газу.

У разі неотримання оператором ГРМ до 06 числа місяця, що настає за розрахунковим, показань лічильника газу та за умови, що лічильник газу не оснащений засобами дистанційної передачі даних, фактичний об'єм розподілу та споживання природного газу по об'єкту споживача за розрахунковий період визначається оператором ГРМ на рівні планового місячного об'єму споживання на відповідний період, що розраховується, виходячи з групи споживання побутового споживача, з урахуванням вимог Кодексу ГРС. Якщо за підсумками наступного місяця споживач своєчасно надасть покази лічильника газу, формування об'єму розподілу та споживання природного газу за період зазначеного місяця здійснюється з урахуванням наданих показань. Група споживання по кожному об'єкту побутового споживача, який розраховується за лічильником газу, визначається оператором ГРМ згідно з Кодексом ГРС. Номер групи споживання зазначається оператором ГРМ в персоніфікованих даних заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу та в рахунках оператора ГРМ про сплату послуг за договором розподілу природного газу.

Розбіжності у частині визначення об'єму та/або обсягу розподіленого та спожитого природного газу врегульовуються договором розподілу природного газу, а у разі недосягнення згоди - в судовому порядку. До вирішення цього питання величина об'єму та обсягу розподіленого та спожитого природного газу встановлюється відповідно до даних оператора ГРМ.

Разом з тим, ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Відповідно до ч. 2 ст. 32 цього ж Закону, розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. У разі наявності засобів обліку оплата комунальних послуг здійснюється виключно на підставі їх показників на кінець розрахункового періоду згідно з умовами договору, крім випадків, передбачених законодавством.

Тобто, згідно вимог Закону «Про житлово-комунальні послуги», розмір оплати спожитих комунальних послуг визначається виключно двома способами: або за лічильниками або за встановленими нормами споживання.

Таким чином, на законодавчому рівні не має чітко визначеної позиції щодо порядку визначення оператором ГРМ обсягів газу, що підлягають оплаті побутовим споживачем у випадку їх непередання у строки, передбаченими типовим договором та кодексом ГРМ.

З одного боку приписами типового договору та кодексу ГРМ визначено, що у випадку порушення строків надання показників, фактичний об'єм розподілу та споживання природного газу за розрахунковий період визначається оператором ГРМ на рівні планового місячного об'єму споживання. Проте, тим же типовим договором та кодексом ГРМ визначається, що при здійсненні обліку спожитого природного газу побутовим споживачем за розрахункову одиницю розподіленого та спожитого природного газу беруться кубічні метри (м.куб.) природного газу, визначені відповідно до фактичних показів лічильника природного газу або відповідно до норм споживання природного газу, затверджених постановою Кабінету Міністрів України. Розбіжності у частині визначення об'єму та/або обсягу розподіленого та спожитого природного газу врегульовуються договором розподілу природного газу, а у разі недосягнення згоди - в судовому порядку. Закон України «Про житлово-комунальні послуги» передбачає, що розмір плати розраховується, виходячи з показань засобів обліку.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 28.07.2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ", м. Одеса на рішення Господарського суду Одеської області від 22.06.2021 року у справі № 916/3449/20, справу призначено до судового розгляду.

06.09.2021 року через канцелярію до Південно-західного апеляційного господарського суду від Акціонерного товариства «ОДЕСАГАЗ», м. Одеса надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач просив суд апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ", м. Одеса залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Одеської області від 22.06.2021 року у справі № 916/3449/20 - без змін. Судовою колегією відзив було долучено до матеріалів справи.

У відзиві відповідач зазначає, що висунуті в апеляційній скарзі вимоги є незаконними та необґрунтованим, не враховують дійсних правовідносин, що склалися між сторонами. Доводи позивача, викладені в апеляційній скарзі, є непереконливими, основаними на довільній та суб'єктивній інтерпретації норм матеріального справа і спростовуються наявними доказами та матеріалами справи.

Так, як вказує відповідач, позивач суттю своїх вимог у позові ставить під сумнів достовірність даних, наданих оператором ГРМ щодо обсягів фактично поставленого (розподіленого) природного газу і на підставі яких були визначені фінансові зобов'язання позивача за отриманий від АТ НАК «Нафтогаз України» для побутових споживачів (населення) природний газ. При цьому, законом встановлено, що сумнів не є доказом і він повинен базуватися на фактах. Наведений позивачем перелік споживачів, по особових рахунках яких «нібито виявлено» суттєві розбіжності в обсягах спожитого газу, за його ж твердженням, не є вичерпним та повного обсягу неправомірних дій оператора позивачем не встановлено, тому це не є фактом, а є лише припущенням. Припущення не можуть бути допущені та прийняті до розгляду судом у якості доказів.

Також, як вказує відповідач, відповідно до положень Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року № 2498, у разі неотримання оператором ГРМ до 06 числа місяця, що настає за розрахунковим, показань лічильника газу та за умови, що лічильник газу не оснащений засобами дистанційної передачі даних, фактичний об'єм розподілу та споживання природного газу по об'єкту споживача за розрахунковий період визначається оператором ГРМ на рівні планового місячного об'єму споживання на відповідний період, що розраховується, виходячи з групи споживання побутового споживача, з урахуванням вимог цього Кодексу. Якщо за підсумками наступного місяця споживач своєчасно надасть покази лічильника газу, формування об'єму розподілу та споживання природного газу за період зазначеного місяця здійснюється з урахуванням наданих показань. Група споживання по кожному об'єкту побутового споживача, який розраховується за лічильником газу, визначається оператором ГРМ згідно з Кодексом ГРМ. Номер групи споживання зазначається оператором ГРМ в персоніфікованих даних заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу та в рахунках оператора ГРМ про сплату послуг за договором розподілу природного газу.

Так, у випадку неотримання оператором ГРМ показань лічильника газу обсяг споживання природного газу по об'єкту споживача за розрахунковий період визначається оператором ГРМ на рівні планового місячного об'єму споживання на відповідний період.

Також механізм визначення фактичних обсягів спожитого природного газу побутовими споживачами передбачено Кодексом ГРМ та типовим договором постачання газу.

Типовим договором постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженим Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року № 2500, у розділі VI встановлені права та обов'язки постачальника. Згідно них він має право отримувати від побутового споживача плату за поставлений природний газ; контролювати правильність оформлення платіжних документів; ініціювати припинення постачання природного газу споживачу у порядку та на умовах, визначених договором та чинним законодавством.

Крім цього, постачальнику (позивачу) надається право: безперешкодного доступу до лічильників газу споживача для перевірки показань фактично використаних споживачем обсягів природного газу; проводити разом зі споживачем звіряння фактично використаних обсягів природного газу з підписанням відповідного акту; отримувати відшкодування збитків від споживача, що понесені ним у зв'язку з невиконанням або неналежним виконанням споживачем своїх зобов'язань перед постачальником, відповідно до умов договору та чинного законодавства; мати інші права, передбачені чинними нормативно-правовими актами і договором.

Отже, як зауважує відповідач, Товариство з обмеженою відповідальністю "ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ", м. Одеса мало і має сьогодні змогу визначити фактичний обсяг природного газу, який був спожитий побутовими споживачами у звітному місяці, як із використанням даних, отриманих від відповідача, так і самостійно.

Відтак, Товариство з обмеженою відповідальністю "ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ", м.Одеса відповідно до зазначених вище норм чинного законодавства при проведенні звірки із побутовими споживачами природного газу, має самостійно відображати саме фактичні показники лічильників (приладів обліку) спожитого природного газу населенням.

Відповідач також наголошує, що крім споживачів, які забезпечені приладами обліку газу, існують споживачі, які розраховуються з Товариством з обмеженою відповідальністю "ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ", м. Одеса, виходячи з встановлених законодавством норм споживання газу у побуті, тобто взагалі не потребують втручання у нарахування з боку оператора ГРС.

15.09.2021 року, до Південно-західного апеляційного господарського суду від позивача надійшло клопотання про призначення судово-економічної експертизи за вх. №3648/21, у якому Товариство з обмеженою відповідальністю "ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ", м.Одеса просило суд апеляційної інстанції:

1.Зобов'язати Акцiонерне товариство «ОДЕСАГАЗ» з метою повного, всебiчного та об'єктивного розгляду справи, виконати ухвалу Господарського суду Одеської областi по справi 916/3449/20 вiд 04.03.2021 року, шляхом витребування вiдповiдних доказiв.

2.Призначити по справi 916/3449/20 судово-економiчну експертизу.

3.Проведення судової експертизи доручити квалiфiкованим фахiвцям Київського науково-дослідного iнституту судових експертиз (03057, м. Київ, вул. Смоленська, буд. 6) iз залученням, при необхiдностi, судових експертiв та фахiвцiв, якi володiють необхiдними знаннями в данiй галузi (у тому числi працiвникiв iнших установ ).

4. Поставити на вирiшення експертам наступнi питання:

4.1.Чи підтверджується документально об'єм розподiленого вiдповiдачем природного газу побутовим споживачам позивача, в яких встановлено iндивiдуальнi лiчильники, за перiод з 01.10.2018 року по 31.07.2020 року та в яких обсягах помiсячно?;

4.2. Чи підтверджується документально визначення вiдповiдачем обсягів розподiленого природного газу в перiод з 01.10.2018 року по 31.07.2020 року з врахуванням Методики приведения об'єму природного газу до стандартних умов за показами побутових лiчильникiв у разi вiдсутностi приладiв для вимiрювання температури та тиску газу, затвердженої наказом Мiнiстерства палива та енергетики України вiд 26.02.2004 року №116? Якщо так, то в яких обсягах помiсячно та чи правильно здiйснено визначення таких обсягiв у вiдповiдностi до вказаної Методики при облiку природного газу розподiленого побутовим споживачам, в яких встановленi iндивiдуальнi лiчильники?;

4.3.Чи підтверджуєтъся документально застосування вiдповiдачем норм споживання природного газу для побутових споживачiв, у яких вiдсутнiй облiк природного газу iз застосуванням засобiв вимірювальної технiки, передбачених постановою Кабiнету Мiнiстрiв України вiд 08.06.1996 року № 619 «Про затвердження норм споживання природного газу населенням у разi вiдсутностi газових лiчильникiв» в редакції постанови Кабiнету Мiнiстрiв України вiд 06.08.2014 року № 409 «Про встановлення державних соцiальних стандартiв у сферi житлово-комунального обслуговування»? Якщо так, то в яких обсягах за перiод з 01.10.2018 року по 31.07.2020 року помiсячно?

5. На час проведения судової експертизи провадження у справi №916/3449/20 зупинити.

Крім того, скаржник зазначив, що оплата за проведення судово-економiчної експертизи буде здiйснюватися за рахунок ТОВ «ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ» (вул. Одарiя, 1, м.Одеса, 65003, ) згiдно iз рахунком експертної установи.

Клопотання про призначення у справі судово-економічної експертизи мотивовано, зокрема, тим, що за клопотанням позивача про витребування доказів від 02.03.2021 року №03-21/01, 04.03.2021 року, ухвалою Господарського суду Одеської області зазначене вище клопотання про витребування доказів було задоволено, але як протягом розгляду справи в судi першої iнстанцiї, так i на момент винесення оскаржуваного рiшення вiд 22.06.2021 року, вiдповiдачем вiдповiднi матерiали (докази) до суду, що мають суттєве значення для вирiшення спору по сутi, поданi не були.

Крім того, на переконання скаржника, вiдповiдачем не враховано те, що побутовим споживачам розрахунки з помноженням спожитого обсягу газу на коефiцiент приведения до стандартних умов не здiйснювалися, i, при цьому, самою Методикою не передбачено, що витрати газу вiд неприведення обсягу газу до стандартних умов переносяться на споживачiв. Вiдтак, позивач, як газопостачальна компанiя, не мiг виставити до оплати споживачам обсяги природного газу, приведені до стандартних умов.

Позивач вказує, що вiдповiдно до п. 1 глави 4 роздiлу IX Кодексу газорозподiльних систем, затвердженого постановою НКРЕКП вiд 30.09.2015 No 2494, визначення фактичного об'єму споживання (розподiлу/постачання) природного газу (алокацiя) по об'єкту побутового споживача здiйснюється на межi балансової належностi мiж Оператором ГРМ i побутовим споживачем на пiдставi даних лiчильника газу з урахуванням вимог цього Кодексу та договору. Обов'язок Оператора ГРМ по зняттю показникiв лiчильникiв природного газу передбачений також в Типовому договорі на розподiл природного газу. Вiдповiдно до абзацу 8 пп. 5 .5 п. 5 Оператор ГРМ зобов'язується не рiдше одного разу на шiсть мiсяцiв здiйснювати контрольне зняття показань лiчильника газу та формувати об'єм розподiлу та споживання природного газу по Споживачу за розрахунковий мiсяць, в якому було здiйснено контрольне зняття показань лiчильника газу, з урахуванням його фактичних показань.

Такий обов'язок, як наполягає позивач, також передбачений в п. 4.1 укладених мiж ТОВ «ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ» та ПАТ «НАК «Нафтогаз України» договорах купiвлi-продажу природного газу вiд 03.10.2018 №18-338-Н та вiд 05.11.2018 №15-538-Н, вiдповiдно до яких: «кількість природного газу, яка передається покупцеві, визначається за показами комерційних вузлiв обліку природного газу відповідно до вимог установлених Кодексом газорозподільних систем, затверджених постановою НКРЕКП вiд З0.09.2015 року №2494».

Про зловживання Оператора ГРМ, зокрема, свiдчать неодноразовi звернення споживачiв (як через «Особистий кабінет» в мережi Iнтернет, засобами електронної пошти, так i письмовi звернення) на адресу ТОВ «ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ» про те, що АТ «ОДЕСАГАЗ» надавав завищенi показники приладiв облiку, а також здiйснення коригувань по особових рахунках минулих (закритих) перiодiв побутових споживачiв, численнi звернення до Регулятора щодо проведения звiрки особових рахункiв.

Позивач вважає, що такi розбiжностi пов'язанi, зокрема, з тим, що вiдповiдач не застосовує Методику приведення об'єму природного газу до стандартних умов, затверджену наказом Мiнiстерства палива та енергетики вiд 26.02.2004 №116 (далi - Методика №116), оскільки у роздiлi 1 вищезазначеної Методики зазначено, що вона призначена для приведення об'єму природного газу (далi - газ), який вимiрюється побутовими лiчильниками газу (далi - лiчильники) в робочих умовах, до стандартних умов за результатами вимiрювання об'єму газу низького тиску лiчильниками, що не мають спецiальних пристроїв для автоматичного приведення до стандартних умов їх показiв у разi змiни температури та тиску газу. При цьому, як вказав скаржник, главою 5 Методики №116, за показами побутових лiчильникiв у разi вiдсутностi приладiв для вимiрювання температури та тиску газу встановлено, що значення коефiцiєнта коригування показiв лiчильника залежить вiд фактичного розмiщення лiчильника (зовнi примiщення або в неопалювальному примiщеннi або в опалювальному примiщеннi) та вiд вiдстанi мiсця входу газопроводу в опалюване примiщення до вхiдного штуцера лiчильника. Вiдстань вимiрюється уздовж труби газопроводу незалежно вiд її дiаметра та наявностi на нiй додаткових елементiв (iзолюючого фланця, вимикаючого пристрою тощо). В пп.5.1.1 п.5.1 глави 5 - пп.5.1.5 п.5.1 глави 5 Методики йдеться про необхiднiсть застосування того чи iншого Додатку до Методики в залежностi вiд мiсця розмiщення лiчильника газу. При цьому розрахунки об'єму газу, приведеного до стандартних умов, здiйснюються з урахуванням коефіцієнта коригування показiв лiчильникiв, визначених у цiй Методицi.

Проте, на думку позивача, вiдповiдачем не враховано, що побутовими споживачами такi розрахунки з помноженням спожитого обсягу газу на коефіцієнт приведення до стандартних умов самостiйно не здiйснюються. Методикою №116 також не передбачено, що витрати газу вiд неприведення обсягу газу до стандартних умов переносяться на споживачiв.

Крім того, як зазначив заявник, вiдповiдно до п. 3 Глави 4 Роздiлу IX Кодексу ГРМ, якщо побутовий споживач за договором розподiлу природного газу не забезпечений лiчильником газу, фактичний об'єм спожитого (розподiленого) природного газу по об'єкту побутового споживача, за вiдповiдний календарний мiсяць, визначаєтъся за нормами споживання. Данi норми затвердженi постановою Кабiнету Мiнiстрiв України вiд 08.06.1996 № 619 «Про затвердження норм споживання природного газу населенням у разi вiдсутностi газових лічильників».

Вiдтак, враховуючи наведені вище обставини, скаржник пояснив, що ТОВ «ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ» не могло виставити до оплати побутовим споживачам обсяги природного газу, приведені до стандартних умов.

Отже, позивач вважає, що пiдставами для призначення судово-економiчної експертизи є розбiжнiсть мiж об'ємом фактично спожитого природного газу споживачами та об'ємом (обсягом), визначеним АТ «ОДЕСАГАЗ» на пiдставi глави 4 роздiлу IX Кодексу ГРМ, що є предметом даного господарського спору, а також уникнення отримання вiд вiдповiдача в подальшому некоректної iнформацiї, враховуючи її значний обсяг, що підлягає перевiрцi (обробцi) та той факт, що у ТОВ «ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ» виник сумнiв щодо можливостi отримання вiд АТ «ОДЕСАГАЗ», за наслiдками перевiрки iнформацiї, отриманої безпосередньо вiд побутових споживачiв м. Одеси та Одеської областi, дiйсного (фактичного) об'єму споживання побутовими споживачами природного газу, а також коректного її вiдображення на Iнформацiйнiй платформі.

Разом з тим, позивач зазначає, що не має можливостi самостiйно замовити експертизу по тим документам, що наявнi у матерiалах справи, у зв'язку з тим, що у нього вiдсутнiй доступ до робочих карток контролерш, в якi кожнi шiсть мiсяцiв вносяться вiдомостi по кожному споживачу; до бухгалтерських даних, а також до бухгалтерської, податкової та фiнансової звiтностi вiдповiдача.

Разом з тим, як вказав позивач, необхiднiсть призначення експертизи судом зумовлена необхiднiстю з'ясування обставин, що мають значення для справи, для яких необхiднi спецiальнi знания у сферi iншiй, нiж право, без яких встановити вiдповiднi обставини неможливо.

Протокольною ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду, під час судового засідання у справі №916/3449/20 від 20.09.2021 року оголошено перерву з метою надання іншим учасникам справи можливості надати до суду апеляційної інстанції обґрунтовані заперечення на вказане вище клопотання позивача про призначення у справі судово-економічної експертизи, або згоду на його задоволення.

В судовому засіданні представник Товариства з обмеженою відповідальністю "ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ", м. Одеса усно підтримав свої вимоги та доводи щодо заявленого позивачем клопотання про призначення судової експертизи у справі.

Представник Акціонерного товариства «ОДЕСАГАЗ», м. Одеса під час вирішення питання щодо призначення по справі №916/3449/20 судової економічної експертизи зазначив, що у даному випадку покладається на розсуд суду.

Дослідивши матеріали справи, клопотання скаржника про призначення у справі судової економічної експертизи, вислухавши думку представників учасників справи, колегія суддів вважає, що клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ", м.Одеса про призначення судово-економічної експертизи від 15.09.2021 року вх. №3648/21 у справі №916/3449/20 підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Щодо вимоги позивача, викладеної в резолютивній частині клопотання, яка стосується зобов'язання АТ «ОДЕСАГАЗ» виконати ухвалу Господарського суду Одеської області від 04.03.2021 року по справі №916/3449/20 про витребовування у відповідача доказів по справі, колегія суддів зазначає таке.

Як вбачається з матеріалів господарської справи №916/3449/20, 02.03.2021 року від Товариства з обмеженою відповідальністю «Одесагаз-Постачання» надійшло клопотання (вх.№5848/21) про витребування доказів, в якому позивач просив поновити ТОВ «Одесагаз-Постачання» строк для подання клопотання про витребування доказів та витребувати у АТ «Одесагаз» зазначені у клопотанні докази.

Зокрема, клопотання позивача було обґрунтовано тим, що відповідачем було скориговано (зменшено) обсяги спожитого природного газу по ряду особових рахунків побутових споживачів (населення) м. Одеси та Одеської області, при тому, що за період жовтень 2018 - липень 2020 акти приймання-передачі з AT «НАК «Нафтогаз України» по даній категорії споживачів вже були сформовані та в них закладені попередні, збільшені обсяги спожитого природного газу, при цьому, у заявника відсутні дані (інформація) щодо того, по яких саме особових рахунках та в якому обсязі, у розрізі періоду жовтня 2018 року - липня 2020 року, відповідачем було проведено коригування за минулі (закриті) періоди та яким чином таке коригування вплинуло на загальний обсяг спожитого побутовими споживачами (населенням) природного газу за відповідний місяць. Побутові споживачі, які забезпечені засобами (приладами) обліку газу сплачують за спожитий природний газ згідно фактичних показників лічильників газу, а розрахунок з AT «НАК «Нафтогаз України» позивачем проводиться відповідно до інформації про обсяги природного газу, наданої Оператором ГРМ - відповідачем. Як вказав позивач, такі завищення обсягів розподілу природного газу негативно впливають на права постачальника, оскільки позивач вимушений брати на себе безпідставно збільшені зобов'язання щодо сплати обсягів природного газу. Враховуючи наведене, позивач просив суд першої інстанції витребувати у відповідача: інформацію про використання природного газу за період з 01 жовтня 2018 року по 31 липня 2020 року; звіти про фактичні обсяги розподілу природного газу по постачальниках за період 01 жовтня 2018 року по 31 липня 2020 року; звіти про поділ фактичного обсягу (об'єму) природного газу, відібраного з точки входу AT «Одесагаз» між замовниками послуги транспортування (постачальниками) за період з 01 жовтня 2018 року по 31 липня 2020 року; інформацію про обсяги розподіленого газу щодо кожного побутового споживача, в яких встановлені індивідуальні лічильники; інформацію про обсяги розподіленого газу щодо кожного побутового споживача, в яких облік здійснюється без використання лічильників; інформацію щодо загального обсягу розподіленого AT «Одесагаз» природного газу, за показами побутових лічильників без засобів приведення показань до стандартних умов; інформацію щодо загального обсягу розподіленого AT «Одесагаз» природного газу, за показами побутових лічильників, обладнаних засобами приведення показань до стандартних умов; інформацію щодо особових рахунків побутових споживачів (населення), по яким здійснювалися коригування обсягів спожитого природного газу за період з 01 жовтня 2018 року по 31 липня 2020 року із зазначенням обсягу коригування, періоду (місяцю) коригування із підведенням щомісячного підсумку щодо зміни загального обсягу споживання по особових рахунках побутових споживачів, по яких здійснювалося коригування.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 04.03.2021 року у справі №916/3449/20 клопотання позивача про витребування від відповідача у даній справі письмових доказів задоволено; витребувано у Акціонерного товариства «Одесагаз»: інформацію про використання природного газу за період з 01 жовтня 2018 року по 31 липня 2020 року; звіти про фактичні обсяги розподілу природного газу по постачальниках за період 01 жовтня 2018 року по 31 липня 2020 року; звіти про поділ фактичного обсягу (об'єму) природного газу, відібраного з точки входу AT «Одесагаз» між замовниками послуги транспортування (постачальниками) за період з 01 жовтня 2018 року по 31 липня 2020 року; інформацію про обсяги розподіленого газу щодо кожного побутового споживача, в яких встановлені індивідуальні лічильники; інформацію про обсяги розподіленого газу щодо кожного побутового споживача, в яких облік здійснюється без використання лічильників; інформацію щодо загального обсягу розподіленого AT «Одесагаз» природного газу, за показами побутових лічильників без засобів приведення показань до стандартних умов; інформацію щодо загального обсягу розподіленого AT «Одесагаз» природного газу, за показами побутових лічильників, обладнаних засобами приведення показань до стандартних умов; інформацію щодо особових рахунків побутових споживачів (населення), по яким здійснювалися коригування обсягів спожитого природного газу за період з 01 жовтня 2018 року по 31 липня 2020 року із зазначенням обсягу коригування, періоду (місяцю) коригування із підведенням щомісячного підсумку щодо зміни загального обсягу споживання по особових рахунках побутових споживачів, по яких здійснювалося коригування.

З матеріалів справи вбачається, що витребувані Господарським судом Одеської області від відповідача по справі докази на адресу суду першої інстанції не надходили.

Суд апеляційної інстанції, у відповідності до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Отже, виходячи з наведеного вище, суд апеляційної інстанції позбавлений процесуальної можливості зобов'язати Акцiонерне товариство «ОДЕСАГАЗ» виконати ухвалу Господарського суду Одеської областi по справi 916/3449/20 вiд 04.03.2021 року та надати витребувані судом першої інстанції докази, оскільки такі процесуальні дії до повноважень суду апеляційної інстанції не належать та будуть суперечити нормам чинного процесуального законодавства.

Відтак, клопотання товариства з обмеженою відповідальністю "ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ", м. Одеса про призначення судової економічної експертизи від 15.09.2021 року за вх. №3648/21 в частині зобов'язання Акцiонерного товариства «ОДЕСАГАЗ» виконати ухвалу Господарського суду Одеської областi по справi 916/3449/20 вiд 04.03.2021 року щодо витребуваних доказів задоволенню не підлягає.

Щодо інших вимог вказаного вище клопотання, судова колегія зазначає наступне. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч. 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 99 Господарського процесуального кодексу України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з'ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про судову експертизу" судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи. Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення. Необхідність судової експертизи в господарському судочинстві зумовлена тим, що в процесі здійснення правосуддя суд стикається з необхідністю встановлення таких фактів (обставин), дані про які потребують спеціальних досліджень та які мають суттєве значення для правильного вирішення спору по суті. Експертиза - це науковий, дослідницький шлях до висновків, які формулюються у висновку експерта, про фактичні обставини справи.

В Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Дульський проти України» (Заява № 61679/00) від 01.06.2006 року, зазначено, що експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури.

Згідно з ч. 1 ст. 100 Господарського процесуального кодексу України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Отже, призначення судом судової експертизи має місце у випадку необхідності у спеціальних знаннях, якими не володіє суд, та у разі неможливості суду вирішити питання, що входять до предмета доказування, без її призначення та є правом, а не обов'язком суду.

Вивчивши обставини справи і доводи сторін по суті спору, суд приходить до висновку, що існує дійсна потреба у спеціальних знаннях, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю "ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ", м. Одеса є суб`єктом ринку природного газу, на якого покладено спеціальні обов`язки щодо постачання природного газу побутовим споживачам та релігійним організаціям (крім обсягів, що використовуються для провадження їх виробничо-комерційної діяльності) на території м. Одеси та Одеської області відповідно до Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу, затверджених постановами Кабінету Міністрів України від 22.03.2017 року за № 187, від 19.10.2018 року за № 867.

Товариство з обмеженою відповідальністю "ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ", м.Одеса здійснює постачання природного газу на підставі виданої Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг ліцензії згідно Постанови № 674 від 18.05.2017 року.

30.06.2015 року між Публічним акціонерним товариством «ОДЕСАГАЗ», м. Одеса (газорозподільне підприємство), що здійснює діяльність на підставі ліцензії № 295532, та Товариством з обмеженою відповідальністю "ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ", м. Одеса (замовник) було укладено договір на розподіл природного газу № 02-15-Н, за яким газорозподільне підприємство зобов'язалось надати замовнику послугу з транспортування природного газу розподільними мережами до межі балансової належності об`єктів споживачів замовника (далі - пункт призначення) відповідно до актів розмежування балансової належності газопроводів та експлуатаційної відповідальності сторін, а замовник зобов'язався сплатити газорозподільному підприємству вартість послуги з транспортування природного газу ГРМ у розмірі, строки та в порядку, що передбачені умовами договору (пункти 2.1-2.2 договору на розподіл природного газу).

Відповідно до п. 3.1 договору на розподіл природного газу за розрахункову одиницю протранспортованого природного газу приймається один кубічний метр (куб.м) газу, приведений до стандартних умов: температура газу (t) = 20 градусів за Цельсієм, тиск газу (Р) = 760 мм ртутного стовпчика (101,325 кПа).

Пунктом 3.2 договору на розподіл природного газу визначено, що облік обсягів природного газу, що транспортується на умовах договору, здійснюється згідно з Правилами користування та Правилами обліку природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами, постачання та споживання, затвердженими наказом Міністерства палива та енергетики України від 27 грудня 2005 року № 618, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 26 січня 2006 року за № 67/11941 та для споживачів-населення за Правилами надання населенню послуг з газопостачання, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 1999 року № 2246.

Обсяг протранспортованого природного газу за розрахунковий період для споживачів постачальника за регульованим тарифом визначається відповідно до договорів на постачання газу, укладених між замовником, відповідним споживачем та газорозподільним підприємством (п. 3.3 договору на розподіл природного газу).

Згідно з п. 3.4 договору на розподіл природного газу акт про фактичний обсяг спожитого (протранспортованого) газу за розрахунковий період по споживачах постачальника за регульованим тарифом, що є замовником, у зазначений термін формує газорозподільне підприємство та передає його на погодження замовникові. При наявності розбіжностей у частині визначення обсягу протранспортованого газу вони підлягають урегулюванню відповідно до умов договору або в судовому порядку. До вирішення цього питання обсяг протранспортованого газу встановлюється відповідно до даних газорозподільного підприємства.

Відповідно до 4.6 договору на розподіл природного газу послуги з транспортування природного газу ГРМ підтверджуються підписаним між газорозподільним підприємством та замовником актом наданих послуг з транспортування природного газу ГРМ, що оформлюється з урахуванням обсягу протранспортованого газу за розрахунковий період, визначеного відповідно до розділу ІІІ договору.

В свою чергу, пунктом 4.8. договору на розподіл природного газу визначено, що замовник протягом двох днів з дня одержання акту наданих послуг зобов`язується повернути газорозподільному підприємству один примірник оригіналу акту, підписаний уповноваженим представником замовника, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акту наданих послуг. У випадку відмови від підписання акту наданих послуг розбіжності підлягають урегулюванню відповідно до законодавства. До вирішення спірних питань обсяг протранспортованого природного газу та сума для оплати наданих послуг з транспортування природного газу ГРМ установлюються відповідно до даних газорозподільного підприємства.

Відповідно до п. 4.9 договору на розподіл природного газу акти наданих послуг є підставою для остаточних розрахунків замовника з газорозподільним підприємством.

Згідно з п. 5.1 договору на розподіл природного газу розрахунки за послуги з транспортування природного газу ГРМ здійснюється за тарифом на транспортування природного газу розподільними трубопроводами за 1000 куб.м. (далі - тариф), встановленим для газорозподільного підприємства Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Пунктом 5.2 договору на розподіл природного газу встановлено, що тариф, встановлений згідно з п. 5.1 цього розділу, є обов`язковим для сторін з дати набрання ним чинності. Визначена на його основі вартість послуги з транспортування природного газу розподільними трубопроводами буде застосовуватись сторонами при складенні актів наданих послуг та розрахунків за ці послуги згідно з умовами договору.

Розрахунковий період за договором становить один місяць з 10.00 години першого дня місяця до 10.00 години першого дня наступного місяця включно. Місячна вартість послуг з транспортування природного газу ГРМ визначається як добуток тарифу на загальний обсяг протранспортованого природного газу, розрахованого на умовах, визначених у розділі IV договору та податку на додану вартість (п. 5.3 договору на розподіл природного газу).

Відповідно до п. 5.4 договору на розподіл природного газу загальна сума договору складається з місячних сум вартості планових обсягів транспортування природного газу ГРМ газорозподільним підприємством замовнику.

До обов`язків газорозподільного підприємства у п. 6.1. договору на розподіл природного газу віднесено, зокрема: забезпечення транспортування природного газу ГРМ до пунктів призначення на умовах та в обсягах, визначених договором та погоджених оператором, за умови дотримання дисципліни відбору природного газу та розрахунків замовника за надані газорозподільним підприємством послуги; складення та надання на погодження замовникові акту наданих послуг; забезпечення за підсумками розрахункового періоду формування обсягу газу по споживачах постачальника за регульованим тарифом, що є замовником, та не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, надавати зазначеному замовникові персоніфіковані дані про фактичний обсяг спожитого (протранспортованого) газу по кожному споживачу цього замовника. При цьому, за окремим письмовим запитом замовника по конкретному споживачу щодо уточнення даних або інформації (покази вузла обліку тощо) про обсяг споживання газу надати відповідну письмову відповідь протягом п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Згідно з п. 6.4. договору на розподіл природного газу замовник має право на коригування планових обсягів природного газу в установленому порядку.

Договір набирає чинності з дня його підписання та укладається на термін до 31 грудня 2015 року. Договір вважається продовженим до 31 грудня кожного наступного року, якщо за місяць до закінчення строку дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов. При цьому, сторони повинні переоформити додаток до договору, у якому визначити планові обсяги газу на продовжений строк (п. 11.1 договору на розподіл природного газу).

На виконання вказаного договору щомісячно між сторонами складались та підписувались реєстри реалізації природного газу, відповідно до яких загальний обсяг спожитого природного газу населенням складає:

- у листопаді 2018 року - 50537,334 тис.куб.м.;

- у грудні 2018 року - 75591,770 тис.куб.м.;

- у січні 2019 року - 88869,627 тис.куб.м.;

- у лютому 2019 року - 66600,368 тис.куб.м.;

- у березні 2019 року - 56384,949 тис.куб.м.;

- у квітні 2019 року - 31328,859 тис.куб.м.;

- у травні 2019 року - 12223,710 тис.куб.м.;

- у червні 2019 року - 8244,034 тис.куб.м.;

- у липні 2019 року - 8903,717 тис.куб.м.;

- у серпні 2019 року - 8144,488 тис.куб.м.;

- у вересні 2019 року - 8179,580 тис.куб.м.;

- у жовтні 2019 року - 18626,337 тис.куб.м.;

- у листопаді 2019 року - 42250,790 тис.куб.м.

В подальшому, а саме 05.10.2018 року, між ПАТ «НАК «Нафтогаз України» (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ", м. Одеса (покупець) було укладено договір купівлі-продажу природного газу № 18-338-Н, за яким продавець зобов`язався передати покупцеві у 2018 році природний газ, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити його на умовах цього договору.

На виконання умов цього договору 31.10.2018 року між сторонами було підписано акт приймання-передачі природного газу обсягом 14 821,778 тис.куб.м. на суму 87899072,26 грн.

05.11.2018 між ПАТ «НАК «Нафтогаз України» (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ", м. Одеса (покупець) було укладено ще один договір купівлі-продажу природного газу № 18-538-Н, за умовами якого продавець зобов`язався передати покупцеві природний газ протягом листопада 2018-липня 2020 року (з урахуванням 26 додаткових угод), а покупець зобов`язався прийняти та оплатити його на умовах цього договору.

На виконання умов договору від 05.10.2018 року продавцем передано, а покупцем прийнято природний газ:

- на суму 376654739,44 грн. у листопаді 2018 року обсягом 50337,334 тис.куб.м. (акт приймання-передачі природного газу від 30.11.2018 року);

- на суму 565623885,30 грн. у грудні 2018 року обсягом 75591,770 тис.куб.м. (акт приймання-передачі природного газу від 31.12.2018 року);

- на суму 664976937,42 грн. у січні 2019 року обсягом 88869,627 тис.куб.м. (акт приймання-передачі природного газу від 31.12.2019 року);

- на суму 498344712,80 грн. у лютому 2019 року обсягом 66600,368 тис.куб.м. (акт приймання-передачі природного газу від 28.02.2019 року);

- на суму 421906696,01 грн. у березні 2019 року обсягом 56384,949 тис.куб.м. (акт приймання-передачі природного газу від 31.03.2019 року);

- на суму 234421696,30 грн. у квітні 2019 року обсягом 31328,859 тис.куб.м. (акт приймання-передачі природного газу від 30.04.2019 року);

- на суму 87864027,48 грн. у травні 2019 року обсягом 12223,710 тис.куб.м. (акт приймання-передачі природного газу від 31.05.2019 року);

- на суму 54943749,59 грн. у червні 2019 року обсягом 8244,034 тис.куб.м. (акт приймання-передачі природного газу від 30.06.2019 року);

- на суму 52414490,27 грн. у липні 2019 року обсягом 8903,71700 тис.куб.м. (акт приймання-передачі природного газу від 31.07.2019 року);

- на суму 45480879,92 грн. у серпні 2019 року обсягом 8144,48800 тис.куб.м. (акт приймання-передачі природного газу від 31.08.2019 року);

- на суму 44107269,13 грн. у вересні 2019 року обсягом 8179,58000 тис.куб.м. (акт приймання-передачі від 30.09.2019 року);

- на суму 95503050,16 грн. у жовтні 2019 року обсягом 18626,33700 тис.куб.м. (акт приймання-передачі природного газу від 31.10.2019 року);

- на суму 248383944,25 грн. у листопаді 2019 року обсягом 42250,79000 тис.куб.м. (акт приймання-передачі природного газу від 30.11.2019 року);

- на суму 329865822,04 грн. у грудні 2019 року обсягом 64275,833 тис.куб.м. (акт приймання-передачі природного газу від 31.12.2019 року);

- на суму 434701496,52 грн. у січні 2020 року обсягом 77903,494 тис.куб.м. (акт приймання-передачі природного газу від 31.01.2020 року);

- на суму 204887640,98 грн. у лютому 2020 року обсягом 43247,138 тис.куб.м. (акт приймання-передачі природного газу від 29.02.2020 року);

- на суму 128779800,22 грн. у березні 2020 року обсягом 31600,854 тис.куб.м. (акт приймання-передачі природного газу від 31.03.2020 року);

- на суму 110497898,94 грн. у квітні 2020 року обсягом 31785,151 тис.куб.м. (акт приймання-передачі природного газу від 30.04.2020 року);

- на суму 41857225,12 грн. у травні 2020 року обсягом 15327,466 тис.куб.м. (акт приймання-передачі природного газу від 31.05.2020 року);

- на суму 14728260,70 грн. у червні 2020 року обсягом 5729,200 тис.куб.м. (акт приймання-передачі природного газу від 30.06.2020 року);

- на суму 19026523,24 грн. у липні 2020 року обсягом 6901,079 тис.куб.м. (акт приймання-передачі природного газу від 31.06.2020 року).

Позивач вважає, що відповідач передає йому недостовірні дані про обсяги природного газу, спожиті побутовими споживачами, на підтвердження чого позивачем наведено результати вибіркової звірки показань фактично використаних побутовими споживачами обсягів природного газу, в ході якої виявлено розбіжність між даними, поданими відповідачем, та даними, отриманими позивачем під час перевірки показань лічильників газу (приладів обліку), а також надав до матеріалів справи:

- лист від 02.03.2020 року № 10.0-02/0571 на адресу Акціонерного товариства «ОДЕСАГАЗ», м. Одеса з проханням відкоригувати обсяги розподіленого газу в програмі «Gazolina» за перевіреними позивачем адресами;

- лист від 26.11.2020 року № 5.0-12/2091 на адресу Акціонерного товариства «ОДЕСАГАЗ», м. Одеса із повідомленням про масові факти коригування відповідачем обсягів спожитого газу закритих періодів.

Отже, з наведеного вище, позивач вважає, що має місце різниця між показниками лічильника споживачів, по яких здійснено перевірку, та показниками лічильника, наданими відповідачем, а також розбіжність в нарахуванні до сплати вартості природного газу по споживачам. Обсяг споживання за даними відповідача є більшим, аніж за даними позивача, що, за твердженням останнього, змушує його брати на себе безпідставно збільшені зобов`язання щодо сплати вартості визначених відповідачем обсягів природного газу та завдає збитків у розмірі вартості різниці об`ємів природного газу.

З огляду на зазначене вище, суд апеляційної інстанції погоджується із доводами Товариства з обмеженою відповідальністю "ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ", м. Одеса, що вирішення питань, визначених у клопотанні останнього про призначення по справі №916/3449/20 судової економічної експертизи має вирішальне значення для правильного вирішення справи по суті.

Разом з тим, суд позбавлений можливості самостійно встановити обставини, які б визначали об'єм розподiленого вiдповiдачем природного газу побутовим споживачам позивача, в яких встановлено iндивiдуальнi лiчильники, за перiод з 01.10.2018 року по 31.07.2020 року та його обсяги; обсяги розподiленого природного газу в перiод з 01.10.2018 року по 31.07.2020 року з врахуванням Методики приведення об'єму природного газу до стандартних умов за показами побутових лiчильникiв у разi вiдсутностi приладiв для вимiрювання температури та тиску газу; обсяги норм споживання природного газу для побутових споживачiв, у яких вiдсутнiй облiк природного газу iз застосуванням засобiв вимірювальної техніки, оскільки не володіє спеціальними знаннями з цього питання.

Згідно з пп. 1.1. п. 1 Розділу ІІІ Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень № 53/5 (далі - Інструкція), основними завданнями експертизи документів бухгалтерського, податкового обліку і звітності є визначення:документальної обґрунтованості розміру нестачі або надлишків товарно-матеріальних цінностей і грошових коштів, періоду і місця їх утворення; документальної обґрунтованості оформлення операцій з одержання, зберігання, виготовлення, реалізації товарно-матеріальних цінностей, у тому числі грошових, основних засобів, надання послуг; документальної обґрунтованості відображення в обліку грошових коштів, цінних паперів; документальної обґрунтованості відображення в обліку операцій з нарахування та виплати заробітної плати, інших виплат; відповідності нормативно-правовим актам відображення в податковому обліку доходів та витрат за фінансово-господарськими операціями, що підлягають оподаткуванню податком на прибуток; відповідності нормативно-правовим актам відображення в податковому обліку податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість.

З урахуванням викладеного суд апеляційної інстанції вважає за необхідне частково задовольнити клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ", м. Одеса про призначення судової економічної експертизи від 15.09.2021 року за вх. №3648/21 та призначити відповідну експертизу у справі, на вирішення якої поставити питання, викладені нижче.

Частиною 3 ст. 99 Господарського процесуального кодексу України визначено, що при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд.

Враховуючи призначення у даній справі судової економічної експертизи, з огляду на позицію заявника щодо експертної установи та відсутність будь-яких заперечень з цього питання іншої сторони, та враховуючи, що Київський науково-дослідний інститут судових експертиз Міністерства юстиції України проводить такий вид експертизи як економічна, про що безпосередньо зазначено на веб-сайті даної експертної установи, суд вважає за необхідне доручити Київському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (03057, м. Київ, вул. Смоленська, 6) проведення судової економічної експертизи по справі №916/3449/20.

Відповідно до п. 3.2 Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки матеріалів та призначення судових експертиз, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 року № 53/5, до експертної установи надаються матеріали справи.

В ст. 100 Господарського процесуального кодексу України закріплено, що про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

У відповідності до положень п. 2 ч. 1 ст. 228 Господарського процесуального кодексу України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку призначення судом експертизи.

З урахуванням викладеного, оскільки вирішення питання щодо встановлення наявності або відсутності розбiжності мiж об'ємом фактично спожитого природного газу споживачами та об'ємом (обсягом), визначеним АТ «ОДЕСАГАЗ» на пiдставi глави 4 роздiлу IX Кодексу ГРМ має вирішальне значення для правильного вирішення справи по суті, та відсутність у суду апеляційної інстанції відповідних знань щодо встановлення цих обставин, що зумовлює необхідність призначення експертизи у справі, судова колегія переконана, що зупинення провадження у справі в даному випадку є виправданим, а принцип розумності строку не порушеним, оскільки головною метою господарського судочинства є справедливий та неупереджений розгляд справи, а досягти такої мети у даній справі без призначення відповідної експертизи та як наслідок зупинення провадження у справі є неможливим.

Зважаючи на наведене вище та керуючись ст.ст. 98, 99, 100, 228, 229, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

1. Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ", м.Одеса про призначення у справі № 916/3449/20 судової економічної експертизи від 15.09.2021 року вх. №3648/21- задовольнити частково.

2. Призначити по справі № 916/3449/20 судову економічну експертизу, на дослідження якої поставити наступні питання:

2.1. Чи підтверджується документально об'єм розподiленого вiдповiдачем природного газу побутовим споживачам позивача, в яких встановлено iндивiдуальнi лiчильники, за перiод з 01.10.2018 року по 31.07.2020 року та в яких обсягах помiсячно?;

2.2. Чи підтверджується документально визначення вiдповiдачем обсягів розподiленого природного газу в перiод з 01.10.2018 року по 31.07.2020 року з врахуванням Методики приведения об'єму природного газу до стандартних умов за показами побутових лiчильникiв у разi вiдсутностi приладiв для вимiрювання температури та тиску газу, затвердженої наказом Мiнiстерства палива та енергетики України вiд 26.02.2004 року №116? Якщо так, то в яких обсягах помiсячно та чи правильно здiйснено визначення таких обсягiв у вiдповiдностi до вказаної Методики при облiку природного газу розподiленого побутовим споживачам, в яких встановленi iндивiдуальнi лiчильники?;

2.3.Чи підтверджуєтъся документально застосування вiдповiдачем норм споживання природного газу для побутових споживачiв, у яких вiдсутнiй облiк природного газу iз застосуванням засобiв вимірювальної технiки, передбачених постановою Кабiнету Мiнiстрiв України вiд 08.06.1996 року № 619 «Про затвердження норм споживання природного газу населенням у разi вiдсутностi газових лiчильникiв» в редакції постанови Кабiнету Мiнiстрiв України вiд 06.08.2014 року № 409 «Про встановлення державних соцiальних стандартiв у сферi житлово-комунального обслуговування»? Якщо так, то в яких обсягах за перiод з 01.10.2018 року по 31.07.2020 року помiсячно?

3. Проведення судової експертизи доручити Київському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (03057, м. Київ, вул. Смоленська, 6).

4. Витрати, пов`язані із проведенням експертизи, покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю «ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ», м. Одеса.

5. Попередити експертів, які проводитимуть експертизу, про кримінальну відповідальність, передбачену ст. 384, 385 Кримінального кодексу України за дачу завідомо неправдивого висновку та за відмову без поважних причин від виконання покладених на них обов`язків.

6. Запропонувати судовому експерту реалізувати надане йому ст. 13 Закону України "Про судову експертизу" право щодо зазначення в експертному висновку фактів, які мають значення для справи і з приводу яких йому не були поставлені питання.

7. Матеріали справи направити до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (03057, м. Київ, вул. Смоленська, 6) для проведення судової експертизи.

8. Провадження у справі № 916/3449/20 зупинити на час проведення експертизи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена в касаційному порядку та строки, передбачені ст. 288 Господарського процесуального кодексу України.

Вступна та резолютивна частина ухвали проголошені в судовому засіданні 27 вересня 2021 року.

Повний текст ухвали складено та підписано 28 вересня 2021 року

Головуючий суддя Г.І. Діброва
Судді Н.М. Принцевська
Я.Ф. Савицький