РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

30.09.2021Справа № 910/11268/21
Суддя Мудрий С.М. розглянувши справу

за позовом Тернопільського міськрайонного центру зайнятості

до акціонерного товариства "Укртрансгаз"

про стягнення 77 825,05 грн

Представники сторін: не викликались.

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Тернопільського міськрайонного центру зайнятості до акціонерного товариства "Укртрансгаз" про стягнення 77 825,05 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що у зв`язку з поновленням на попередній роботі громадянки ОСОБА_1 , відповідачем повинно бути відшкодовано позивачу виплачену допомогу по безробіттю у розмірі 77 825,05 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 19.07.2021 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання). Надано відповідачу строк у 15 днів з дати отримання ухвали на подання відзиву.

Вищезазначена ухвала суду отримана відповідачем 26.07.2021 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №017.

17.08.2021 до канцелярії суду (на електронну адресу) позивачем надіслано пояснення та зазначено, що оригінал листа надіслано поштовим відправленням.

25.08.2021 до канцелярії суду надійшли пояснення позивача з доданими документами.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ст. 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Водночас, суд враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З огляду на практику Європейського суду з прав людини, критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи «Федіна проти України» від 02.09.2010, «Смірнова проти України» від 08.11.2005, «Матіка проти Румунії» від 02.11.2006, «Літоселітіс проти Греції» від 05.02.2004 та інші).

З огляду на зазначені вище обставини, для визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті, а також виконання завдання розгляду справи по суті, розгляд справи здійснено за межами строків, встановлених Господарським процесуальним кодексом України, проте в розумні строки.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Як зазначено позивачем та вбачається з матеріалів справи, до Тернопільського міськрайонного центру зайнятості звернулася ОСОБА_1 з заявою про надання (поновлення) статусу безробітного від 06.082019.

Згідно наказу №НТ190808 від 08.08.2019, відповідно до ч.1 ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення» гр. ОСОБА_1 надано статусу безробітного з 06.08.2019 (персональна картка № 00053).

Згідно наказу №НТ190813 від 13.08.2019р. керуючись ч. ч. 1,3,4 ст. 22 та ч. 1 ст. 23 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» ОСОБА_1 призначено допомогу по безробіттю та розпочато виплату допомоги по безробіттю з 13.08.2019.

ОСОБА_1 надала 26 травня 2020 Тернопільському міськрайонному центру зайнятості копію виконавчого листа Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15.05.2020 по справі №607/18097/19 та копію наказу АТ «Укртрансгаз» №348-к від 21.05.2020 «Про поновлення на роботі ОСОБА_1 » (з наказом ОСОБА_1 ознайомлена 26.05.2020).

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15.05.2020 у справі №607/18097/19 позов задоволено. Визнано незаконним і скасовано наказ філії «Управління магістральних газопроводів «Прикарпаттрансгаз» АТ «Укртрансгаз» №249-к від 02.07.2019 року, про звільнення ОСОБА_1 з роботи на підставі п.1 ст. 40 КЗпП України. Поновлено ОСОБА_1 на посаді бухгалтера І категорії групи первинного обліку Тернопільського промислового майданчика Тернопільського лінійного виробничого управління магістральних газопроводів філії «Управління магістральних газопроводів «Прикарпаттрансгаз» АТ «Укртрансгаз» з 03.07.2019 року. Стягнуто з акціонерного товариства «Укртрансгаз», в особі філії «Управління магістральних газопроводів «Прикарпаттрансгаз» АТ «Укртрансгаз», на користь ОСОБА_1 164 504, 61 гривень середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 03.07.2019 року до 14.05.2020 року, за відрахуванням необхідних податків і зборів. Стягнуто з акціонерного товариства «Укртрансгаз», в особі філії «Управління магістральних газопроводів «Прикарпаттрансгаз» АТ «Укртрансгаз» 768, 40 гривень, сплаченого при зверненні до суду, судового збору, та 1645 гривень судового збору в дохід держави. Рішення в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць звернути до негайного виконання.

Постановою Тернопільського апеляційного суду від 19.10.2020 у справі №607/18097/19 апеляційну скаргу акціонерного товариства "Укртрансгаз"- задоволено частково. Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 травня 2020 року в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу змінено, зменшивши суму стягнення із акціонерного товариства «Укртрансгаз» в особі філії «Управління магістральних газопроводів «Прикарпаттрансгаз» АТ «Укртрансгаз» (вул. Незалежності, 48, м. Івано-Франківськ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , код НОМЕР_1 , проживаючої АДРЕСА_1 ) із 164504,61 грн. до 49350,84 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу з відрахуванням необхідних податків, зборів за період з 03.07 2019 року по 14.05.2020 року. В решті рішення суду залишено без зміни. Поновлено дію рішення Тернопільського міськрайонного суду від 15 травня 2020 року.

На виконання рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15.05.2020 у справі №607/18097/19 акціонерним товариством "Укртрансгаз" видано наказ «Про поновлення на роботі ОСОБА_1 » №348-к від 21.05.2020, яким скасовано наказ філії «Управління магістральних газопроводів «Прикарпаттрансгаз» АТ «Укртрансгаз» №249-к від 02.07.2019 року про звільнення ОСОБА_1 . Поновлено ОСОБА_1 на посаді бухгалтера (з дипломом спеціалісті) І категорії групи первинного обліку Тернопільського промислового майданчика Долинського лінійного виробничого управління магістральних газопроводів філії «Оператор газотранспортної системи України» акціонерного товариства "Укртрансгаз" з 03 липня 2019 року.

Наказом Тернопільського міськрайонного центру зайнятості №НТ200526 від 26.05.2020 припинено виплату ОСОБА_1 допомоги по безробіттю з 26.05.2020.

Тернопільським міськрайонним центром зайнятості видано наказ №75 «Д» від 30.06.2020 «Про розслідування страхових випадків», яким зобов`язано начальника відділу взаємодії з роботодавцями ОСОБА_3 організувати перевірку даних ОСОБА_1 .

За результатом перевірки Тернопільським міськрайонним центром зайнятості складено акт №150 розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від 22.09.2020, який направлено відповідачу. У відповідь листом №1001ВИХ-20-6561 від 30.10.2020 АТ «Укртрансгаз» повідомило позивача про ознайомлення із вказаним актом розслідування та про відсутність зауважень до нього.

За період перебування на обліку у Тернопільського міськрайонного центру зайнятості з 06.08.2019 по 26.05.2020 ОСОБА_1 отримано допомогу по безробіттю в сумі 77 825,05 грн., що підтверджується довідкою Тернопільського міськрайонного центру зайнятості №902 від 11.11.2020.

Як зазначено позивачем, з наказом АТ «Укртрансгаз» №348-к від 21.05.2020 «Про поновлення на роботі ОСОБА_1 ознайомлена 26.05.2020». Враховуючи ознайомлення із наказом, а також факт повідомлення ОСОБА_1 26.05.2020 до центру зайнятості про поновлення на роботі, реєстрацію її як безробітної припинено з 26.05.2020.

10.11.2020 року Тернопільським міськрайонним центром зайнятості видано наказ №137 «Д» від 10.11.2020 «Про повернення коштів», відповідно до якого наказано стягнути з АТ «Укртрансгаз» () кошти, виплачені безробітній ОСОБА_1 як допомога по безробіттю за період з 06 серпня 2019 року по 26 травня 2020 року у сумі 77 825,05 грн. у зв`язку з поновленням на роботі за рішенням суду.

Претензією №07046/2942 від 11.11.2020 позивач звернувся до відповідача, в якій запропоновано протягом 30 календарних днів з дня отримання даної претензії повернути виплачене центром зайнятості забезпечення (допомогу по безробіттю) безробітній ОСОБА_1 за період з 06.08.2019 року по 26.05.2020 року в розмірі 77 825,05 грн.

У відповідь на претензію відповідач у листі № 1001ВИХ-20-7763 від 11.12.2020 зазначив, що відповідно до п.30 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.09.2018 №792, центр зайнятості припиняє реєстрацію безробітного з дня видання відповідно до законодавства про працю наказу (розпорядження) про поновлення зареєстрованого безробітного на роботі. ОСОБА_1 поновлено на роботі наказом АТ «Укртрансгаз» №348-к від 21.05.2020. таким чином, обов`язок АТ «Укртрансгаз» щодо повернення центру зайнятості суми виплаченого забезпечення обмежується періодом з 06.08.2019 по 20.05.2020 року, а тому виконання вимог претензії можливе лише у випадку зменшення суми забезпечення з урахування вказаного періоду.

Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття визначаються Законом України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття".

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 8 вказаного Закону Фонд загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття створюється для управління страхуванням на випадок безробіття, акумуляції страхових внесків, контролю за використанням коштів, виплати забезпечення та надання соціальних послуг, здійснення інших функцій згідно із цим Законом і статутом Фонду. Фонд є цільовим централізованим страховим фондом, некомерційною самоврядною організацією. Держава є гарантом забезпечення застрахованих осіб та надання їм відповідних соціальних послуг Фондом.

Відповідно до п. 1 ст. 1 Закону загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття - система прав, обов`язків і гарантій, яка передбачає матеріальне забезпечення на випадок безробіття з незалежних від застрахованих осіб обставин та надання соціальних послуг за рахунок коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття.

Пунктом 8 ст. 1 Закону передбачено, що страховий випадок - це подія, через яку: застраховані особи втратили заробітну плату (грошове забезпечення) або інші передбачені законодавством України доходи внаслідок втрати роботи з незалежних від них обставин та зареєстровані в установленому порядку як безробітні, готові та здатні приступити до підходящої роботи і дійсно шукають роботу; застраховані особи опинилися в стані часткового безробіття.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 45 Закону України "Про зайнятість населення", реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється у разі поновлення на роботі за рішенням суду, що набрало законної сили.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 31 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" передбачено, що виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі поновлення безробітного на роботі за рішенням суду.

Частиною 1 ст. 34 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" передбачено, що Фонд загальнообов`язкового державного соціального страхування має право, зокрема, стягувати з роботодавця суму страхових коштів та вартість соціальних послуг, наданих безробітному в разі поновлення його на роботі за рішенням суду, а також незаконно виплачені безробітному суми матеріального забезпечення в разі неповідомлення роботодавцем Фонду про прийняття його на роботу.

Відповідно до ч. 4 ст. 35 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" із роботодавця утримується, зокрема, сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

Обов`язок роботодавця відшкодувати Фонду вартість послуг, наданих безробітному в разі поновлення його на роботі за рішенням суду виникає тільки у випадку, коли працівника звільнено незаконно і саме через цю подію застрахована особа втратила заробітну плату і була вимушена стати на облік як безробітна та отримувати страхові виплати.

Отже, статтями 34, 35 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" передбачено право Фонду стягувати з роботодавця суму страхових коштів та вартість соціальних послуг, наданих безробітному в разі поновлення його на роботі за рішенням суду, та обов`язок роботодавця сплатити суму виплаченого забезпечення та вартість наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

Аналогічна правова позиція наведена в постановах Верховного Суду від 12.06.2018 року у справі № 914/2087/17, від 06.07.2018 року у справі № 921/220/17-г/16, від 09.07.2018 року у справі № 914/1875/17, від 06.07.2018 року у справі № 921/220/17-г/16, в яких зазначено, що за положеннями ч. 4 ст. 35 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" саме судове рішення про поновлення на роботі може бути правовою підставою для стягнення з працедавця суми виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному.

Так, у постанові Верховного Суду від 06.07.2018 року № 921/220/17-г/16 судом зроблено висновок, що обов`язок роботодавця відшкодувати Фонду загальнообов`язкового державного страхування України на випадок безробіття вартість соціальних послуг, наданих безробітному, в разі поновлення його на роботі за рішенням суду виникає у тому випадку, якщо невиконання власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю потягло за собою незаконне звільнення з роботи застрахованої особи і саме через цю подію така особа втратила заробітну плату і була вимушена стати на облік як безробітна та отримувати страхові виплати.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" визначено, що роботодавці - це підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

У даному випадку саме акціонерне товариство "Укртрансгаз" по відношенню до ОСОБА_1 є роботодавцем у розумінні ч. 4 ст. 35 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", а тому саме на Національну поліцію України покладено обов`язок по відшкодуванню суми виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

Відповідно до довідки Тернопільського міськрайонного центру зайнятості допомога по безробіттю ОСОБА_1 за період з 06 серпня 2019 року по 26 травня 2020 року (як зазначено позивачем 26.05.2020 допомогу по безробіттю не нараховано) становить 77 825,05 грн.

Щодо обґрунтованості нарахування та стягнення допомоги по безробіттю за період з видання наказу про поновлення на роботі до дня ознайомлення поновленої особи з наказом, суд зазначає наступне.

Відповідно до абз. 10 п. 1 ч. 30 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 792 від 19.09.2018, центр зайнятості припиняє реєстрацію безробітного з дня видання відповідно до законодавства про працю наказу (розпорядження) про поновлення зареєстрованого безробітного на роботі.

За змістом ст. 235 Кодексу законів про працю України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15.05.2020 у справі №607/18097/19 позов задоволено. Визнано незаконним і скасовано наказ філії «Управління магістральних газопроводів «Прикарпаттрансгаз» АТ «Укртрансгаз» №249-к від 02.07.2019 року, про звільнення ОСОБА_1 з роботи на підставі п.1 ст. 40 КЗпП України. Поновлено ОСОБА_1 на посаді бухгалтера І категорії групи первинного обліку Тернопільського промислового майданчика Тернопільського лінійного виробничого управління магістральних газопроводів філії «Управління магістральних газопроводів «Прикарпаттрансгаз» АТ «Укртрансгаз» з 03.07.2019 року.

За приписами ст. 65 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент виникнення правовідносин) рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника виконується невідкладно в порядку, визначеному ст. 63 цього Закону.

Рішення вважається виконаним боржником з дня видання відповідно до законодавства про працю наказу або розпорядження про поновлення стягувача на роботі та внесення відповідного запису до трудової книжки стягувача, після чого виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Таким чином, вищевказаними нормами припинення реєстрації та, відповідно, припинення виплати допомоги по безробіттю, прямо пов`язані з днем поновлення зареєстрованого безробітного на роботі за рішенням суду.

Разом з цим, днем поновлення зареєстрованого безробітного на роботі є день видачі роботодавцем відповідного наказу або розпорядження про поновлення працівника на посаді.

Відповідно до п.2.5 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників затвердженої наказом Міністерства соціального захисту населення України №58 від 29.07.1993р. з кожним записом, що заноситься до трудової книжки на підставі наказу (розпорядження) про призначення на роботу, переведення і звільнення, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний ознайомити працівника під розписку в особистій картці (типова відомча форма № П-2, затверджена наказом Мінстату України від 27 жовтня 1995 р. № 277), в якій має повторюватися відповідний запис з трудової книжки (вкладиша).

За таких обставин обов`язок доведення факту належного повідомлення працівника про винесення наказу про його поновлення на роботі закон покладає на роботодавця.

На виконання рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15.05.2020 у справі №607/18097/19 акціонерним товариством "Укртрансгаз" видано наказ «Про поновлення на роботі ОСОБА_1 » №348-к від 21.05.2020, яким скасовано наказ філії «Управління магістральних газопроводів «Прикарпаттрансгаз» АТ «Укртрансгаз» №249-к від 02.07.2019 року про звільнення ОСОБА_1 . Поновлено ОСОБА_1 на посаді бухгалтера (з дипломом спеціалісті) І категорії групи первинного обліку Тернопільського промислового майданчика Долинського лінійного виробничого управління магістральних газопроводів філії «Оператор газотранспортної системи України» акціонерного товариства "Укртрансгаз" з 03 липня 2019 року.

З наявної в матеріалах справи копії вищезазначеного наказу вбачається, що ОСОБА_1 з наказом ознайомлена 26.05.2020р.

Як зазначено позивачем, ОСОБА_1 повідомлення про поновлення на роботі до центру зайнятості подано 26.05.2020.

Крім того, відповідно до частини 2 статті 36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг.

При цьому, відповідно до пункту 4 частини 2 статті 44 Закону України "Про зайнятість населення" зареєстровані безробітні зобов`язані інформувати територіальний орган центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, протягом трьох робочих днів про обставини припинення реєстрації, визначені у частині першій статті 45 цього Закону.

Відповідно до частини 1 статті 45 вказаного Закону реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється у разі поновлення на роботі за рішенням суду, що набрало законної сили;

Згідно з частиною 3 статті 36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Наразі відповідачем не надано суду доказів умисного невиконання ОСОБА_1 своїх обов`язків та зловживання ними.

На час розгляду справи доказів перерахування коштів в сумі 77 825,05 грн на користь позивача відповідачем не надано.

Сума виплаченого позивачем забезпечення у розмірі 77 825,05 грн., виплаченого ОСОБА_1 під час перебування на обліку в центрі зайнятості за період з 06 серпня 2019 року по 26 травня 2020 року, як безробітного, підлягає відшкодуванню відповідачем відповідно до ч. 4 ст. 35 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", оскільки із роботодавця утримується сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

Приймаючи до уваги все вищевикладене в сукупності, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог Тернопільського міськрайонного центру зайнятості до акціонерного товариства "Укртрансгаз" про стягнення коштів в сумі 77 825,05 грн., які виплачені як забезпечення безробітному.

Частинами 3, 4 статті 13 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1 статті 76 ГПК України).

Відповідно до ч. 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Пунктом 1 статті 79 ГПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Судовий збір згідно ст. 129 Господарського процесуального кодексу України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3,4 ст. 13, ч.1 ст. 73, ч.1 ст. 74, ч.1 ст. 77, ст.ст. 79, 129, ст.ст. 236-238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з акціонерного товариства "Укртрансгаз" (01021, місто Київ, Кловський узвіз, будинок 9/1, ідентифікаційний код 30019801) на користь Тернопільського міськрайонного центру зайнятості (46010, Тернопільська обл., місто Тернопіль, вулиця Текстильна, будинок 1Б, ідентифікаційний код 14029303) грошові кошти в розмірі 77 825 (сімдесят сім тисяч вісімсот двадцять п`ять) грн. 05 коп. та судовий збір в розмірі 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.М. Мудрий