ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ПРО ЗАЛИШЕННЯ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ БЕЗ РУХУ

04 жовтня 2021 року № 903/794/21

Суддя Господарського суду Волинської області Якушева І.О., розглянувши матеріали

за заявою ОСОБА_1 , м. Луцьк

про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність,

в с т а н о в и л а:

28.09.2021 року на адресу Господарського суду Волинської області надійшла заява від 28.09.2021 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 .

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.09.2021 розгляд заяви було розподілено судді Якушевій І.О.

Заява ОСОБА_1 підлягає залишенню без руху з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 113 Кодексу України з процедур банкрутства (надалі - КУзПБ) провадження у справах про неплатоспроможність боржника фізичної особи, фізичної особи-підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою (Книга Четверта. Відновлення платоспроможності фізичної особи).

Частиною 3 ст. 37 КУзПБ встановлено, що господарський суд залишає без руху заяву про відкриття провадження у справі з підстав, передбачених статтею 174 ГПК України, з урахуванням вимог цього Кодексу.

Згідно зі ст. 174 ГПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Заяву про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність подано ОСОБА_1 без додержання приписів ст. 116 КУзПБ.

Відповідно до ч. 3 ст. 116 КУзПБ до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність додаються, зокрема, докази авансування боржником на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень.

В порушення вимог п. 2 ст. 34 КУзПБ заявник не додав до заяви доказів авансування винагороди арбітражному керуючому у встановленому порядку та розмірі.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 30 КУзПБ розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень керуючого реструктуризацією становить п`ять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за кожен місяць виконання арбітражним керуючим повноважень.

Відповідно до положень ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб встановлений з 01.01.2021 року в розмірі 2 270 гривень.

Таким чином, заявник, звертаючись до суду, був зобов`язаний сплатити та разом із заявою подати оригінали платіжних документів на підтвердження авансування на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень у розмірі 34 050 грн., виходячи з розрахунку: 2 270 грн. х 5 х 3.

У заяві ОСОБА_1 із посиланням на постанову Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.11.2020 у справі №910/726/20 зазначила, що 16.09.2021 уклала договір про оплату праці, винагороду та відшкодування витрат арбітражного керуючого із арбітражним керуючим Білявським Вітаєм Віталійовичем, який у порядку п. 21 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу, надав свою згоду на участь у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 30 Кодексу арбітражний керуючий виконує повноваження за грошову винагороду.

Згідно із до ч. 4 ст. 43 Конституції України кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Таким чином, грошова винагорода арбітражного керуючого є заробітною платою за виконання ним своїх повноважень.

Частиною 2 ст. 30 Кодексу, зокрема, встановлено, що сплата основної винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень керуючого реструктуризацією здійснюється за рахунок коштів, авансованих заявником (кредитором або боржником) на депозитний рахунок господарського суду, який розглядає справу, до моменту подання заяви про відновлення відкриття провадження у справі.

Докази здійснення авансування винагороди арбітражному керуючому у відповідному розмірі в обов`язковому порядку подаються до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність (ч. 3 ст. 116 Кодексу).

Отже, обов`язок боржника авансувати вищенаведену винагороду арбітражного керуючого до звернення з відповідною заявою до суду встановлений Кодексом і подання доказів авансування є обов`язковою умовою, встановленою ч. 3 ст. 116 зазначеного Кодексу. При цьому, ані Кодекс, ані інші діючі норми законодавства, не передбачають права боржника бути звільненим від авансування винагороди арбітражному керуючому при поданні такої заяви, як не передбачають і умов, за яких суд може відстрочити, розстрочити чи звільнити заявника від здійснення авансування винагороди арбітражному керуючому (аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 24.09.2020 у справі №910/2629/20, від 23.11.2020 у справі №922/1734/20, від 19.11.2020 у справі № 927/203/20, від 17.02.2021 у справі №927/166/20).

Таким чином, порядок сплати основної грошової винагороди арбітражному керуючому за виконання ним повноважень керуючого реструктуризацією чітко врегульований ч.2 ст.30 Кодексу і не допускає подвійного тлумачення.

Водночас, виходячи з юридичної природи винагороди арбітражного керуючого, звільнення (розстрочка, відстрочка) заявника від авансування такої винагороди на етапі подання заяви вплине на баланс інтересів боржника та арбітражного керуючого, позбавивши останнього права на своєчасне отримання у повному розмірі винагороди в останній день кожного календарного місяця виконання ним повноважень (абз. 5 ч. 2 ст. 30 Кодексу).

До того ж, положення вказаного договору передбачають відстрочення сплати грошової винагороди, що як зазначалось вище, ані Кодексом, ані іншими діючими нормами законодавства не передбачено.

Отже, зважаючи на те, що заявником не надано суду відповідних доказів авансування на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень, суд дійшов висновку про недотримання заявником положень п. 12 ч. 3 ст. 116 Кодексу.

Відповідно до п. 8 ч. 3 ст. 116 КУзПБ до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність додаються відомості про всі наявні рахунки боржника (у тому числі депозитні рахунки), відкриті в банках та інших фінансово-кредитних установах в Україні та за кордоном, їх реквізити, із зазначенням сум грошових коштів на таких рахунках.

Всупереч вимог п. 8 ч. 3 ст. 116 КУзПБ заявник не подає узагальнених відомостей про всі наявні рахунки боржника, відкриті в банках та інших фінансово-кредитних установах в Україні та за кордоном, їх реквізити, із зазначенням сум грошових коштів на таких рахунках.

У відповідності до ч. 2 ст. 115 КУзПБ боржник має право звернутися до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність у разі, якщо:

1) розмір прострочених зобов`язань боржника перед кредитором (кредиторами) становить не менше 30 розмірів мінімальної заробітної плати;

2) боржник припинив погашення кредитів чи здійснення інших планових платежів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців;

3) ухвалено постанову у виконавчому провадженні про відсутність у фізичної особи майна, на яке може бути звернено стягнення;

4) існують інші обставини, які підтверджують, що найближчим часом боржник не зможе виконати грошові зобов`язання чи здійснювати звичайні поточні платежі (загроза неплатоспроможності).

Проте, у заяві про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність заявник - ОСОБА_1 чітко не зазначає, з якої саме підстави, визначеної ч. 2 ст. 115 КУзПБ, вона звертається із заявою.

Крім цього, в наданих боржником деклараціях за 2018-2020 роки вказані лише прізвища та ініціали членів сім`ї боржника, а розділи ІІ, IV, V, VI, VII, VIII, XI, XII, XIV не містять жодних відомостей про доходи, майно, активи та фінансові зобов`язання членів сім`ї боржника, проставлена лише відмітка про те, що «члени сім`ї інформації не надавали».

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Враховуючи викладене вище, заява ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника - фізичної особи не відповідає вказаним вимогам Кодексу України з процедур банкрутства.

Керуючись ст.ст. 30, 37, 115, 116 Кодексу України з процедур банкрутства, ст.ст. 164, 174, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

у х в а л и в :

1. Заяву ОСОБА_1 від 28.09.2021 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність залишити без руху.

2. ОСОБА_1 впродовж 10 днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху усунути встановлені при поданні заяви недоліки та надати суду;

- докази авансування на депозитний рахунок Господарського суду Волинської області (рахунок UA0004974, , ДКСУ у м. Києві) винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень у розмірі 34 050 грн.;

- декларації про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність за 2018, 2019 та 2020 роки, складених у відповідності до положень Кодексу України з процедур банкрутства та наказу Міністерства юстиції України від 21.08.2019 № 22627/5;

- узагальнені відомості про всі наявні рахунки боржника, відкриті в банках та інших фінансово-кредитних установах в Україні та за кордоном, їх реквізити, із зазначенням сум грошових коштів на таких рахунках.

Роз`яснити заявнику, що у разі якщо він усуне недоліки заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 ГПК України.

Якщо заявник не усуне недоліки заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із заявою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню.

Ухвала підписана 04.10.2021.

Суддя І. О. Якушева