УХВАЛА

23 вересня 2021 року

м. Київ

Справа № 922/4067/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Губенко Н. М. - головуючий, Бакуліна С. В., Баранець О. М.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради "Обласний клінічний шкірно-венерологічний диспансер №1"

на постанову Східного апеляційного господарського суду

у складі колегії суддів: Россолов В. В., Ільїн О. В., Хачатрян В. С.

від 18.08.2021

за позовом Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради "Обласний клінічний шкірно-венерологічний диспансер №1"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "РАТЬ"

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: Харківська обласна рада, Департамент містобудування та архітектури Харківської обласної державної адміністрації

про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

Комунальне некомерційне підприємство Харківської обласної ради "Обласний клінічний шкірно-венерологічний диспансер №1" звернулось до Господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "РАТЬ" про стягнення 1 271 584,42 грн збитків, 63 579,22 грн штрафу та 89 403,21 грн витрат на проведення експертизи.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Товариством з обмеженою відповідальністю "РАТЬ" умов договору підряду від 29.09.2016, у вигляді проведення ремонтних робіт з недоліками.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 27.05.2021 у справі № 922/4067/19 в позові відмовлено частково. Присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "РАТЬ" на користь Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради "Обласний клінічний шкірно-венерологічний диспансер №1" збитки в сумі 1 271 584,42 грн та 19 073,77 грн судового збору.

Постановою від 18.08.2021 Східний апеляційний господарський суд скасував рішення Господарського суду Харківської області від 27.05.2021 у справі № 922/4067/19 в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "РАТЬ" на користь Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради "Обласний клінічний шкірно-венерологічний диспансер №1" збитків в сумі 1 271 584,42 грн. Прийняв в цій частині нове рішення, яким відмовив в задоволенні позовних вимог. В решті рішення залишив без змін.

31 серпня 2021 року Комунальне некомерційне підприємство Харківської обласної ради "Обласний клінічний шкірно-венерологічний диспансер №1" звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Східного апеляційного господарського суду від 18.08.2021 у справі № 922/4067/19.

Перевіривши матеріали касаційної скарги Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради "Обласний клінічний шкірно-венерологічний диспансер №1", Судом встановлено, що вона підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 287 Господарського процесуального кодексу України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати касаційну скаргу на рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині 3 цієї статті.

Поряд з цим, за приписами частини 2 зазначеної статті підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини 1 цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.

При цьому пунктом 5 частини 2 статті 290 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини 2 статті 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини 2 статті 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

Таким чином, з огляду на зміст наведених вимог процесуального закону, при касаційному оскарженні судових рішень з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, окрім посилання на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, касаційна скарга має містити:

пункт 1) - формулювання застосованого судом апеляційної інстанції висновку щодо застосування норми права, з яким не погоджується скаржник, із зазначенням цієї норми права та змісту правовідносин, у яких ця норма права застосована, а також посилання на постанови Верховного Суду, в яких зроблено інший (який саме) висновок щодо застосування цієї ж норми права та в яких (подібних) правовідносинах, із зазначенням, в чому саме полягає невідповідність оскарженого судового рішення сформованій правозастосовчій практиці у подібних правовідносинах ;

пункт 2) - обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні, із чіткою вказівкою на норму права (абзац, пункт, частина статті), а також зазначенням такого правового висновку, описом правовідносин та змістовного обґрунтування мотивів такого відступлення;

пункт 3) - зазначення норми права щодо якої відсутній висновок її застосування із конкретизацією змісту правовідносин, в яких цей висновок відсутній та обґрунтувати необхідність формування єдиної правозастосовчої практики щодо цієї норми для правильного вирішення справи.

Зі змісту касаційної скарги Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради "Обласний клінічний шкірно-венерологічний диспансер №1" вбачається, що підставою касаційного оскарження постанови Східного апеляційного господарського суду від 18.08.2021 у справі № 922/4067/19 скаржник вважає наявність випадку, передбаченого пунктом 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, оскільки зазначає, що судом апеляційної інстанції не було враховано правові висновки Верховного Суду, викладені в постановах від 14.03.2019 у справі № 912/4364/16, від 07.08.2019 у справі № 910/17995/16 та від 15.06.2021 у справі № 922/2297/20.

Водночас Комунальне некомерційне підприємство Харківської обласної ради "Обласний клінічний шкірно-венерологічний диспансер №1" не зазначило яку (які) саме норму (норми) права застосував суд апеляційної інстанції без урахування висновків, викладених в наведених постановах.

Також, відповідно до пункту 2 частини 4 статті 290 Господарського процесуального кодексу України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".

Частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підпункту 1 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції, чинній на момент звернення з позовної заявою) за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Тобто не менше 1 921,00 грн та не більше 672 350,00 грн, оскільки статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 січня 2019 року встановлений у розмірі 1 921,00 грн, а позов поданий у 2019 році.

Згідно з частиною 4 статті 6 Закону України "Про судовий збір", якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

В прохальній частині касаційної скарги Комунальне некомерційне підприємство Харківської обласної ради "Обласний клінічний шкірно-венерологічний диспансер №1" просить скасувати постанову Східного апеляційного господарського суду від 18.08.2021 та залишити в силі рішення Господарського суду Харківської області від 27.05.2021 у справі № 922/4067/19. Отже в даному випадку судовий збір повинен рахуватися в частині відмови у стягненні збитків в сумі 1 271 584,42 грн.

Згідно з підпунктом 5 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції, чинній на момент звернення з касаційною скаргою) за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Отже судовий збір за подання касаційної скарги підлягав сплаті у сумі 38 147,53 грн (1,5% від 1 271 584,42 грн * 200%)

Однак до касаційної скарги Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради "Обласний клінічний шкірно-венерологічний диспансер №1" не додано доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі, проте додано клопотання про відстрочку/звільнення сплати судового збору до закінчення перегляду оскаржуваної постанови в касаційному порядку, мотивоване тим, що видатки медичного закладу виділяються з бюджету та використовуються виключно для виплати заробітної плати працівникам, придбання медикаментів та сплату комунальних платежів. Таким чином скаржник зазначає, що не в змозі сплатити суму судового збору за подання касаційної скарги.

Розглянувши клопотання Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради "Обласний клінічний шкірно-венерологічний диспансер №1" про відстрочку/звільнення сплати судового збору до закінчення перегляду оскаржуваної постанови в касаційному порядку, Суд не вбачає підстав для його задоволення, з огляду на таке.

Відповідно до частини 1 статті 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Із системного аналізу змісту норм зазначеної статті вбачається, що положення підпунктів 1 та 2 частини 1 статті 8 Закону "Про судовий збір" не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи), а положення підпункту 3 частини 1 статті 8 Закону "Про судовий збір" можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю (постанова Великої Палати Верховного Суду від 14.01.2021 у справі № 0940/2276/18).

З огляду на те, що предметом спору у справі не є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю, доводи Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради "Обласний клінічний шкірно-венерологічний диспансер №1" про наявність підстав для відстрочення або звільнення сплати судового збору відхиляються.

Згідно із частиною 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Відповідно до частини 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

З огляду на викладене, касаційна скарга Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради "Обласний клінічний шкірно-венерологічний диспансер №1" залишається без руху на підставі частини 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України, із наданням скаржнику строку для усунення недоліків, шляхом:

- зазначення норми (норм) права, яку застосував суд апеляційної інстанції без урахування висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 14.03.2019 у справі № 912/4364/16, від 07.08.2019 у справі № 910/17995/16 та від 15.06.2021 у справі № 922/2297/20;

- надання Суду доказів сплати судового збору за подання касаційної скарги на постанову Східного апеляційного господарського суду від 18.08.2021 у справі № 922/4067/19 у встановленому законом порядку та розмірі, а саме у сумі 38 147,53 грн.

Згідно із частиною 4 статті 174 та частиною 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України, якщо скаржник не усунув недоліки касаційної скарги у строк, встановлений судом, така касаційна скарга вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із касаційною скаргою.

У зв`язку із залишенням касаційної скарги Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради "Обласний клінічний шкірно-венерологічний диспансер №1" без руху, клопотання про зупинення виконання постанови Східного апеляційного господарського суду від 18.08.2021 у справі № 922/4067/19 до закінчення її перегляду в касаційному порядку не розглядається.

Керуючись статтями 174, 234, 235, 287, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, статтями 4, 6 Закону України "Про судовий збір", Суд

У Х В А Л И В:

1. Відмовити у задоволенні клопотання Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради "Обласний клінічний шкірно-венерологічний диспансер №1" про відстрочку/звільнення сплати судового збору за подання касаційної скарги на постанову Східного апеляційного господарського суду від 18.08.2021 у справі № 922/4067/19 до закінчення її перегляду в касаційному порядку.

2. Касаційну скаргу Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради "Обласний клінічний шкірно-венерологічний диспансер №1" на постанову Східного апеляційного господарського суду від 18.08.2021 у справі № 922/4067/19 залишити без руху.

3. Надати Комунальному некомерційному підприємству Харківської обласної ради "Обласний клінічний шкірно-венерологічний диспансер №1" строк для усунення недоліків касаційної скарги, що не перевищує десять днів з дня вручення ухвали.

4. Роз`яснити Комунальному некомерційному підприємству Харківської обласної ради "Обласний клінічний шкірно-венерологічний диспансер №1", що у разі неусунення недоліків касаційної скарги у встановлений судом строк така касаційна скарга вважається неподаною і підлягає поверненню скаржникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий Н. М. Губенко

Судді С. В. Бакуліна

О. М. Баранець