ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.09.2021 м. Дніпро Справа № 904/4300/21

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Білецької Л.М. (доповідач),

суддів: Паруснікова Ю.Б., Чередка А.Є.,

секретар судового засідання Мацекос І.М.,

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "КЛМ та Партнери" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.07.2021 (повний текст складено 13.07.2021, суддя Мельниченко І.Ф.) у справі № 904/4300/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КЛМ та Партнери", Дніпропетровська область, смт. Слобожанське

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Атарі Інвест", м. Дніпро

про стягнення заборгованості у сумі 270 000,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст обставин справи і рішення суду першої інстанції.

Товариство з обмеженою відповідальністю "КЛМ та Партнери" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Атарі Інвест" про стягнення 270 000,00 грн., що складають суму заборгованості за договором про надання поворотної фінансової допомоги № 1 від 20.08.2020.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 13.07.2021 у справі № 904/4300/21 у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "КЛМ та Партнери" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Атарі Інвест" про стягнення 270 000,00 грн. відмовлено повністю; судовий збір у сумі 2 270,00 грн. покладено на позивача.

Суд посилався на те, що позивачем не виконано вимогу договору щодо направлення вимоги про повернення фінансової допомоги відповідачеві.

2. Короткі узагальнені доводи апеляційної скарги.

Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "КЛМ та Партнери" звернулось до Центрального апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.07.2021 у справі № 904/4300/21 та винести постанову, якою задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Позивач зазначає про помилковість доводів місцевого господарського суду щодо ненастання строку повернення коштів.

Так, на виконання вимог пункту 3.2. договору позивачем на фактичну адресу відповідача (49021, м. Дніпро, вул. Берегова, 164-А) було направлено вимогу про повернення поворотної фінансової допомоги №04/02 від 04.02.2021 з рекомендованим повідомленням про вручення, що підтверджується фіскальним чеком, накладною та описом вкладенням до цінного листа.

З Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань і загальнодоступного сайту «Опендатабот» вбачається, що 05.03.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю «Атарі Інвест» змінило юридичну адресу: з 49021, м. Дніпро, вул. Берегова, 164-А на - 49000, м. Дніпро, вул. Панікахи, 2.

Окрім того, змінився директор - із ОСОБА_1 на ОСОБА_2 , який відповідно до Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань став також і власником (засновником) цього підприємства.

На момент направлення вимоги про повернення фінансової допомоги №04/02 від 04.02.2021 з рекомендованим повідомленням про вручення юридична адреса відповідача була: 49021, м. Дніпро, вул. Берегова, 164-А.

До того ж, 29.06.2021 позивачем було повторно направлено вимогу № 28/06 від 29.06.2021 про повернення поворотної фінансової допомоги у сумі 270 000,00 грн. на нову юридичну адресу відповідача, а саме: 49000, м. Дніпро, вул. Панікахи, 2.

Як вбчається з сайту АТ «Укрпошта», жодна із вимог не була вручена відповідачу. Підстави невручення «Інші причини».

Тобто, офіційне місцезнаходження повідомляється юридичною особою для забезпечення комунікації з нею, зв`язку зацікавлених осіб, у тому числі контрагентів, органів державної влади тощо.

Правила надання послуг поштового зв`язку затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 270 від 05.03.2009 (далі - Правила). Для отримання поштових відправлень юридична особа повинна забезпечити створення умов доставки та вручення поштових відправлень відповідно до вимог Закону України "Про поштовий зв`язок", цих Правил (п. 94 Правил).

Відтак, повна відповідальність за достовірність інформації про місцезнаходження, а також щодо наслідків неотримання поштових відправлень покладається саме на юридичну особу.

Процедура вручення рекомендованого поштового відправлення передбачає, окрім іншого, повідомлення одержувача через абонентську поштову скриньку (ст.ст. 19, 23 Закону України "Про поштовий зв`язок", п.п. 101,110 Правил).

У разі неможливості вручення одержувачам поштових відправлень останні зберігаються об`єктом поштового зв`язку місця призначення протягом одного місяця з дня її надходження до об`єкта поштового зв`язку місця призначення (п. 116 Правил).

Після закінчення встановленого строку зберігання поштові відправлення повертаються відправнику (п. 117 Правил).

За таких обставин можна дійти висновку, що повернення (невручення) вимоги про повернення поворотної фінансової допомоги № 04/02 від 04.02.2021 відбулось через незабезпечення відповідачем вимог законодавства щодо можливості реального вручення йому поштових відправлень за його офіційним місцезнаходженням.

Позивач виконав усі дії щодо виконання умов договору про надання поворотної фінансової допомоги №1 від 20.08.2020, направив дві вимоги на юридичні адреси відповідача щодо повернення грошових коштів, однак останній свідомо ухиляється від обов`язку повернути грошові кошти у розмірі 270 000,00 грн., що також підтверджується зміною юридичної адреси, директора, власника.

3. Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.

Відповідач відзив на апеляційну скаргу не надав, правом, передбаченим ст. 263 ГПК України, не скористався, що за положеннями ч. 3 наведеної статті не перешкоджає перегляду в апеляційному порядку прийнятого судового рішення.

4. Рух справи у суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 02.08.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "КЛМ та Партнери" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.07.2021 у справі № 904/4300/21; розгляд апеляційної скарги призначено в судовому засіданні на 29.09.2021 о 15:30 год.

У судовому засіданні представник позивача надав пояснення у справі та навів обґрунтування своїх вимог і заперечень з посиланням на норми законодавства.

Відповідач у судове засідання не з`явився.

29.09.2021 оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні ним рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення слід скасувати з таких підстав.

5. Встановлені та неоспорені судом обставини справи і відповідні їм правовідносини.

20.08.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "КЛМ та Партнери" (далі позикодавець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Атарі Інвест" (далі позичальник, відповідач) укладено Договір про надання поворотної фінансової допомоги № 1 (далі Договір).

Відповідно до пункту 1.1 Договору позикодавець/засновник надає позичальнику грошові кошти у вигляді поворотної фінансової допомоги у розмірі, передбаченому в п. 2.1 цього Договору, а позичальник зобов`язується повернути надану поворотну фінансову допомогу в порядку та на умовах, передбачених даним Договором.

Поворотна фінансова допомога надається в національній валюті України у розмірі 270 000,00 грн. (пункт 2.1 Договору).

Поворотна фінансова допомога надається позичальнику на безоплатній основі, тобто проценти за користування грошовими коштами не стягуються (пункт 2.2 Договору).

Відповідно до пункту 2.6 Договору поворотна фінансова допомога вважається наданою позикодавцем/засновником позичальнику з моменту зарахування коштів на поточний рахунок, що підтверджує виписка з банку.

Даний Договір вступає в силу з моменту його підписання та діє до повного виконання сторонами їх зобов`язань за Договором. Договір може бути розірвано за домовленістю сторін або за рішенням суду (пункт 8.1 Договору).

На виконання умов договору, позивач перерахував на поточний рахунок відповідача 270 000,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 3 від 20.08.2020 на загальну суму 170 000,00 грн. та № 4 від 21.08.2020 на загальну суму 100 000,00 грн., копії яких долучено до матеріалів справи.

Поворотна фінансова допомога підлягає поверненню на вимогу позикодавця/засновника, але не пізніше сплину останнього дня строку, визначеного в п. 2.7 Договору (пункт 3.1 Договору).

Згідно з пунктом 2.7 Договору поворотна фінансова допомога надається позичальнику на строк, не більше ніж 365 календарних днів.

Відповідно до пунктів 3.2, 3.3 Договору у випадку якщо позикодавець/засновник бажає достроково отримати кошти, надані позичальнику, він зобов`язаний надіслати рекомендованим листом з повідомленням про вручення вимогу про повернення суми поворотної фінансової допомоги, складену в письмовому вигляді, на фактичну адресу позичальника.

Позичальник у разі отримання письмової вимоги позикодавця/засновника про повернення поворотної фінансової допомоги зобов`язаний протягом 60 (шістдесяти) робочих днів з моменту отримання вимоги повернути кошти у порядку, передбаченому пунктом 3.4 цього Договору.

Строк на повернення поворотної фінансової допомоги у сумі 270 000,00 грн. відповідно до пункту 2.7 Договору не настав.

У зв`язку з цим позивач, керуючись пунктами 3.2, 3.3 Договору, надсилав на адресу відповідача вимогу № 04/02 від 04.02.2021 про повернення поворотної фінансової допомоги у розмірі 270 000,00 грн. протягом 60 робочих днів з моменту отримання даної вимоги.

Проте, позивачем на вимогу пунктів 3.2, 3.3 Договору не надано доказів на підтвердження отримання вказаної вимоги відповідачем.

Крім того, як зазначає сам позивач, вимога була направлена на адресу відповідача, яка вказана у Договорі (49021, м. Дніпро, вул. Берегова, 164-А).

Однак, 05.03.2021 відповідачем було змінено місцезнаходження та відповідно до інформації, яка вказана в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, юридична адреса Товариства з обмеженою відповідальністю "Атарі Інвест" є: 49000, м. Дніпро, вул. Панікахи, 2.

З огляду на викладене, позивачем повторно було направлено вимогу про повернення поворотної фінансової допомоги № 28/06 від 29.06.2021 на адресу відповідача, яка вказана в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

З даної вимоги вбачається, що позивач вимагає від відповідача протягом 60 (шістдесяти) робочих днів з моменту отримання даної вимоги повернути надану поворотну фінансову допомогу у розмірі 270 000,00 грн.

На підтвердження отримання/неотримання відповідачем вказаної вимоги позивачем долучено до матеріалів справи роздруківку з офіційного сайту Укрпошта, з якої вбачається, що відправлення № 298 не вручено під час доставки: інші причини 06.07.2021.

Таким чином, суд дійшов висновку, що неотримання відповідачем листа із вказаною вимогою є наслідком свідомого діяння (бездіяльності) відповідача щодо його належного отримання, тобто, є власною волею останнього.

6. Доводи, за якими апеляційний суд не погодився з висновками суду першої інстанції.

Згідно зі статтею 1046 Цивільного України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до статті 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика, надана за договором безпроцентної позики, може бути повернена позичальником достроково, якщо інше не встановлено договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі Договору, є господарськими зобов`язаннями, тому, згідно зі статями 4, 173-175 та частини 1 статті 193 Господарського кодексу України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 193 Господарського кодексу України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Стаття 526 Цивільного кодексу України встановлює вимогу щодо виконання зобов`язань належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 525 Цивільного України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статями 216-217, 230-231 Господарського кодексу України передбачено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання, шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно зі статтею 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У статях 76, 77 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до статей 78, 79 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Посилаючись на 3.2, 3.3 Договору та враховуючи вимогу позивача про повернення поворотної фінансової допомоги у розмірі 270 000,00 грн. протягом 60 (шістдесяти) робочих днів з моменту отримання даної вимоги (06.07.2021), суд вважав, що строк виконання зобов`язання щодо повернення відповідачем вказаної суми на момент ухвалення даного рішення не настав, з чим неможливо погодитись, оскільки чесна, відкрита та добросовісна поведінка учасників правовідносин є нормальною і визначальною у діловому обороті.

Відповідач, змінюючи свою юридичну адресу, мав подбати про те, щоб забезпечити своїх контрагентів за господарськими договорами відповідною інформацією. Завдяки публічності даної інформації у ЄДРПОУ позивач дізнався про зміну юридичної адреси і направив свою вимогу за належною юридичною адресою відповідача, тобто ним було проявлено добросовісність у господарських правовідносинах і вжито вичерпних заходів щодо повідомлення відповідача про свою вимогу щодо повернення боргу. Однак під час доставки вимога не була вручена по причині «Інші причини», тобто з обставин, які від волі позивача не залежали.

Тому у даній ситуації суд повинен керуватись як завданням господарського судочинства, так і загальними засадами цивільного законодавства і ділового обороту, серед яких, зокрема, визначені справедливість, добросовісність та розумність (п. 56 постанови Великої Палати Верховного Суду від 30.06.2020 у справі №638/18231/15-ц).

Наразі вимогою в розумінні п.п. 3.2, 3.3 договору може бути також позовна заява про стягнення з відповідача спірної суми, яка ним отримана і не була виконана, що залишилось поза увагою місцевого господарського суду.

Колегія суддів зазначає, що місцевий господарський суд, зробивши висновок про неотримання вимоги відповідачем, помилково не застосував до правовідносин сторін загальні засади цивільного законодавства, віддавши перевагу формальним міркуванням, не забезпечив справедливий баланс між конкуруючими правами та інтересами учасників (права позивача на дострокове повернення грошей у разі дострокової вимоги та права відповідача бути повідомленим (обізнаним) про таку вимогу, яке не порушено позивачем, оскільки повідомлення направлено на дійсну юридичну адресу), що призвело до ухвалення помилкового рішення у цій справі.

7. Мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу.

Велика Палата Верховного Суду у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) перевіряла правомірність звільнення прокурора, який посилався на те, що не був належно повідомлений про розгляд дисциплінарної справи щодо нього, оскільки листи від дисциплінарного органу повернулись «за закінченням терміну зберігання». Суд зазначає у постанові від 25.04.2018, що «направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсні адреси є достатнім для того, щоб вважати повідомлення «належним». При цьому отримання зазначених листів адресатом перебуває поза межами контролю Комісії, а тому не може свідчити про неправомірність її дій».

Цю правову позицію неодноразово використовував Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду на підтвердження належності вручення стороні судових рішень, які повернулись із відміткою «за закінченням терміну зберігання» чи «інші причини» (постанова від 26.04.2021 у справі № 916/335/18, ухвала від 22.04.2021, ухвала від 13.10.2020 у справі № 910/5211/18 та інші).

Зустрічається така позиція в судах адміністративної юрисдикції. Зокрема, Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду у постанові від 28.01.2021 у справі № 820/1400/17 зазначив: «до повноважень адміністративних судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв`язку з позначками «за закінченням терміну зберігання», «адресат вибув», «адресат відсутній» і т. п., з врахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання адміністративним судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій». Схожу позицію висловив Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду, зокрема, у постанові від 31.03.2021 у справі № 640/2371/20 та постанові від 29.04.2021 у справі № 826/12038/17.

Окрім цього, у постановах від 14.08.2020 та від 13.01.2020 Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду зазначив: «у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі».

Повернення листа за закінченням терміну зберігання свідчить про належне повідомлення відповідача й у третейському процесі (постанова Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21.04.2021 у справі № 876/74/20).

Таким чином, Верховний Суд неодноразово висловлював (підтримував) позицію, за якою листи, що повернулись з відміткою «за закінченням терміну зберігання» або «інші причини», є належно врученими. Звісно ж за умови, що їх було направлено на адресу, вказану в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (щодо юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців) або на адресу місця реєстрації (щодо фізичних осіб) чи на адресу, самостійно зазначену стороною як адреса для листування.

8. Чи були і ким порушені, невизнані або оспорені права та інтереси особи, за захистом яких вона звернулась до суду.

Порушені права скаржника на отримання (повернення) його грошових коштів у разі його дострокової вимоги.

9. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неправильне застосування норм матеріального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню (ч. 2 ст. 277 ГПК України).

Враховуючи встановлені у справі обставини та норми чинного законодавства, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, скасування оскаржуваного судового рішення та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог.

10. Судові витрати.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви та за подання апеляційної скарги покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275-284 ГПК України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "КЛМ та Партнери" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.07.2021 у справі № 904/4300/21 задовольнити.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.07.2021 у справі № 904/4300/21 скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Атарі Інвест" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КЛМ та Партнери" 270 000,00 грн., що складають суму заборгованості за договором про надання поворотної фінансової допомоги № 1 від 20.08.2020, 4 050,00 грн. судового збору за подання позовної заяви та 6 075,00 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 04.10.2021

Головуючий суддя Л.М. Білецька

Суддя Ю.Б. Парусніков

Суддя А.Є. Чередко