ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження у справі

28.09.2021м. ДніпроСправа№ 904/8088/21

Суддя Мельниченко І.Ф. , розглянувши матеріали

за позовом ОСОБА_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Логістик 2017"

про визнання права власності в рахунок боргу

СУТЬ СПОРУ:

ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про визнання права власності в рахунок боргу у сумі 300 000, 00 грн.

Суд вважає за необхідне відмовити у відкритті провадження у справі з таких підстав.

Частиною 2 статті 4 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи підприємці.

Відповідно до ст. 45 Господарського процесуального кодексу України, сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу. Позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є особи, яким пред`явлено позовну вимогу.

Як вбачається зі змісту поданої заяви, даний спір виник між сторонами з приводу неналежного виконання відповідачем договору позики № 715 від 12.03.2018, в частині не повернення Товариством з обмеженою відповідальністю "Агро-Логістик 2017" ОСОБА_1 грошових коштів у сумі 300 000,00 грн.

Проте, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_1 припинив підприємницьку діяльність 13.01.2015 (номер запису 4031871), у зв`язку з чим господарський суд дійшов висновку, що спірний договір укладався 12.03.2018 саме з фізичною особою - громадянином ОСОБА_1 , а не з фізичною особою-підприємцем.

Відтак, з огляду на суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності, суд відзначає, що цей спір не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Водночас, у відповідності до приписів ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно з статті 48 Цивільного процесуального кодексу України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Отже, в порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б однією зі сторін є фізична особа, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне, а по-друге - суб`єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Критеріями розмежування між справами цивільного та господарського судочинства є одночасно суб`єктний склад учасників процесу та характер спірних правовідносин.

Стороною спірного договору є фізична особа, тому вирішення цього спору має здійснюватись за нормами Цивільного процесуального кодексу України.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.09.2019 у справі №927/90/19 (провадження № 12-103гс19) та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.03.2019 у справі №757/39672/17-ц.

З матеріалів справи вбачається, що з позовною заявою звернулась саме фізична особа ОСОБА_1 .

Таким чином, наведений спір не підвідомчий господарському суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 175 Господарського процесуального кодексу України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Наведене є підставою для відмови у відкритті провадження у справі.

Крім того, пунктом 6 статті 175 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що відмовляючи у відкритті провадження з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

Суд роз`яснює заявнику, що розгляд вказаного позову віднесений до юрисдикції загальних судів.

Крім того, господарський суд звертає увагу, що при подачі даного позову, позивачем не вказано його місцезнаходження чи місця проживання, а зазначено лише ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 .

З огляду на викладене, позовна заява повертається позивачу на адресу, яка вказана Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Керуючись п. 1 частини першої статті 175, ст.ст. 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Логістик 2017" про визнання права власності в рахунок боргу.

Роз`яснити ОСОБА_1 право на звернення до суду з позовною заявою з аналогічними вимогами в порядку цивільного судочинства.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 28.09.2021 та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя І.Ф. Мельниченко