ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

(додаткова)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" вересня 2021 р. Справа№ 910/570/16

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сотнікова С.В.

суддів: Доманської М.Л.

Копитової О.С.

за участю секретаря судового засідання Добродзій Є.В.,

представника АТ "Сбербанк" адвоката Капітоненка А.Г.,

розглянувши заяву Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" (далі - Ощадбанк)

про ухвалення додаткової постанови

у справі № 910/570/16

за позовом Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України"

до 1. Акціонерного товариства "Сбербанк" (далі - Сбербанк),

2. Публічного акціонерного товариства "Сбербанк Росії" (рос. Публичного акционерного общества "Сбербанк России"), м. Москва, Російська Федерація,

3. Державного підприємства "Український інститут інтелектуальної власності" (Укрпатент),

4. фізичної особи-підприємця Олєйнікова Ігоря Васильовича

про припинення порушення прав та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 18.04.2017 у справі № 910/570/16 позов задоволено частково:

визнано недійсним повністю свідоцтво України на знак для товарів і послуг № 183294, № 183296, власником якого є Публічне акціонерне товариство "Сбербанк";

визнано недійсним свідоцтво України на знак для товарів і послуг № 151584, власником якого є Публічне акціонерне товариство "Сбербанк", в частині його реєстрації для всіх товарів 14 класу Міжнародної класифікації товарів і послуг для реєстрації знаків (далі - МКТП);

визнано недійсною повністю міжнародну реєстрацію на торговельну марку № 1069810, № 1114550, № 1117613, власником яких є Публічне акціонерне товариство "Сбербанк Росії";

визнано недійсною міжнародну реєстрацію на торговельну марку № 1113875, власником якої є Публічне акціонерне товариство "Сбербанк Росії" в частині її реєстрації для всіх товарів 09 та послуг 36 класів МКТП.

визнано недійсною міжнародну реєстрацію на торговельну марку № 1113876, власником якої є Публічне акціонерне товариство "Сбербанк Росії", в частині її реєстрації для всіх товарів 09 та послуг 36 класів МКТП;

визнано недійсною міжнародну реєстрацію на торговельну марку № 1116554, власником якої є Публічне акціонерне товариство "Сбербанк Росії", в частині її реєстрації для всіх товарів 09 класу МКТП;

визнано недійсною міжнародну реєстрацію на торговельну марку № 1120118 власником якої є Публічне акціонерне товариство "Сбербанк Росії", в частині її реєстрації для всіх товарів 09 класу МКТП;

зобов`язано Державну службу інтелектуальної власності України внести зміни до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг стосовно визнання недійсними повністю свідоцтв України № 183294 та № 183296 на знаки для товарів і послуг, визнання недійсним свідоцтва України № 151584 на знак для товарів і послуг, в частині реєстрації його для всіх товарів 14 МКТП та здійснити публікацію про це в офіційному бюлетені "Промислова власність";

зобов`язано Державну службу інтелектуальної власності України повідомити Міжнародне Бюро Всесвітньої організації інтелектуальної власності про визнання недійсними повністю на території України міжнародних реєстрацій №1069810, №1114550 та №1117613, визнання недійсними на території України міжнародних реєстрацій №1113875 та №1113876, в частині їх реєстрації для товарів 09 та послуг 36, 38 класів МКТП;

заборонено Публічному акціонерному товариству "Сбербанк" незаконно використовувати знак для товарів і послуг "СБЕРБАНК" за свідоцтвом України № 82116, володільцем якого є Публічне акціонерне товариство "Державний ощадний банк України", зокрема, шляхом: надання послуг, ідентичних та/або споріднених із послугами, для яких даний знак зареєстрований; виготовлення та продажу товарів, споріднених із товарами, для яких даний знак зареєстрований; застосування його в комерційному найменуванні, в рекламі, в діловій документації, в мережі Інтернет, в назві доменних імен;

зобов`язано фізичну особу-підприємця Олєйнікова Ігоря Васильовича здійснити переделегування доменного імені sberbank.ua на користь Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України".

Здійснено розподіл судових витрат. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, Сбербанк звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 18.04.2017, прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 28.04.2021 апеляційну скаргу Сбербанку залишено без задоволення, рішення Господарського суду міста Києва від 18.04.2017 у справі №910/570/16 залишено без змін.

05.05.2021 Ощадбанк звернувся до апеляційного господарського суду з заявою від 05.05.2021 №19-0110/2021-820/01 про ухвалення додаткової постанови, в якій просить стягнути з відповідачів на користь Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" понесені ним витрати на правову (професійну правничу) допомогу у розмірі 330000,00 грн.

31.05.2021 Укрпатент подав пояснення щодо заяви позивача про ухвалення додаткової постанови у справі, у яких звернув увагу суду, що позовні вимоги до Укрпатенту є похідними від основних позовних вимог про визнання недійсними свідоцтв України на знак для товарів і послуг та міжнародних реєстрацій, а в суді першої інстанції судові витрати покладено на Сбербанк та Публічне акціонерне товариство "Сбербанк Росії". При цьому згідно судової практики судові витрати господарський суд не має права покладати на Укрпатент, якщо спірні свідоцтва видано без порушення законодавства, що узгоджується із ч. 9 ст. 129 ГПК України. Оскільки судом не було встановлено порушення Укрпатентом законодавства щодо процедури видачі спірних свідоцтв, відтак відсутні підстави для покладення на нього судового збору та інших судових витрат.

01.06.2021 Сбербанк подав клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, яка надавалася Ощадбанку під час апеляційного розгляду справи. Клопотання мотивоване тим, що розмір витрат є явно завищеним та неспівмірним зі складністю справи, складністю та обсягом наданих послуг. Також, Сбербанк наголошує про безпідставність доводів позивача про зловживання відповідачем-1 процесуальними правами, оскільки будь-які дії сторін під час розгляду справи не були визнані судом як зловживання, а кожні процесуальні дії відповідача-1 мали належне правове обґрунтування та були направлені на забезпечення справедливого та неупередженого перегляду даної справи в апеляційному порядку. Сбербанк також зазначив про відсутність доказів на підтвердження фактичного понесення позивачем витрат на загальну суму 330000,00 грн, оскільки подано докази оплати послуг адвоката в сумі 165000,00 грн. Крім того, Сбербанк зазначив про пропуск позивачем п`ятиденного строку на подання доказів понесення судових витрат, що встановлений ч. 8 ст. 129 ГПК України. Сбербанк також звернув увагу на необхідність застосування практики Європейського суду з прав людини та Верховного Суду при оцінці заявлених до відшкодування судових витрат критеріям їх реальності (дійсності та необхідності), та також розумності їх розміру.

02.06.2021 в судовому засіданні Ощадбанк подав заяву про приєднання доказів до матеріалів справи, а саме акту приймання-передачі правової допомоги від 24.05.2021, рахунок-фактуру № 04-19-0110/21 від 24.05.2021.

Додатковою постановою Північного апеляційного господарського суду від 02.06.2021 заяву про ухвалення додаткової постанови задоволено частково, присуджено до стягнення на користь Ощадбанку 165000,00 грн судових витрат.

Постановою Верховного Суду від 19.08.2021 касаційні скарги ПАТ "Сбєрбанк Росії" та Сбербанку залишено без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 18.04.2017 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.04.2021 зі справи №910/570/16 - без змін; касаційну скаргу Сбербанку на додаткову постанову суду апеляційної інстанції задоволено частково; скасовано додаткову постанову Північного апеляційного господарського суду від 02.06.2021; справу №910/570/16 в частині розгляду заяви Ощадбанку про ухвалення додаткового рішення передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Підставою для скасування додаткової постанови від 02.06.2021 стало порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, зокрема, приписів статей 240, 243, 284 ГПК України, оскільки суд фактично змінив резолютивну частину постанови щодо розподілу судових витрат між сторонами після її проголошення в судовому засіданні.

01.09.2021 матеріали справи надійшли до Північного апеляційного господарського суду після її розгляду в касаційному порядку.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.09.2021, для нового розгляду справи № 910/570/16 в частині розгляду заяви Ощадбанку про ухвалення додаткової постанови сформовано колегію суддів у складі: Сотніков С.В. (головуючий, суддя-доповідач) Доманська М.Л., Копитова О.С.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.09.2021 призначено розгляд справи № 910/570/16 на 28.09.2021.

В судовому засіданні представник Сбербанку заперечив доводи заяви Ощадбанку з підстав, викладених у раніше поданому клопотанні та просив зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу, яка була надана позивачу Адвокатським об`єднанням "Саєнко Харенко".

Розглянувши заяву Ощадбанку та матеріали справи, колегія судів дійшла висновку про її задоволення та необхідність прийняти додаткову постанову з огляду на наступне.

Статтею 123 ГПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин першої та другої статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Разом із тим розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина восьма статті 129 ГПК України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя статті 126 цього Кодексу).

Критерії оцінки поданих заявником доказів суд встановлює самостійно у кожній конкретній справі, виходячи з принципів верховенства права та пропорційності, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, що суди застосовують як джерело права згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини".

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.

Вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі. Чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань. Чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами. Та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з приписами пункту 12 частини третьої статті 2 ГПК України до основних засад (принципів) господарського судочинства, віднесено, зокрема, відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Згідно із частиною 1 статті 129 ГПК України судовий збір покладається:

1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін;

2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на зазначені норми процесуального законодавства колегія суддів вважає, що витрати позивача на професійну правничу допомогу належить покласти на Сбербанк у зв`язку з відмовою у задоволенні його апеляційної скарги.

Так, 05.04.2019 між Адвокатським об`єднанням "Саєнко Харенко" та Ощадбанком укладено договір про надання правової допомоги №1920/03/10.

Договором та додатками до нього передбачено виплату позивачем адвокатському об`єднанню гонорару у відповідній фінансовій сумі з надання професійної правничої (правової) допомоги під час здійснення апеляційного розгляду справи №910/570/16.

Пунктами 2.1. та 2.2. Договору передбачено, що Клієнт погоджується оплатити Об`єднанню винагороду за всі послуги, що були надані або підготовлені до надання в межах Правової допомоги під час дії цього Договору (надалі - Гонорар). Порядок обчислення Гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються відповідними додатковими договорами.

Пунктом 6.1. Додаткового договору від 05.04.2019 до Договору про надання правової допомоги №1920/03/18, узгоджено, що до вартості послуг включаються в тому числі 330000,00 грн за надання послуг з правової допомоги на стадії апеляційного провадження у судовій справі №910/570/16.

Згідно умов Додаткового договору від 05.04.2019, а саме пункту 5, визначено перелік послуг, які надаються виконавцем за цим договором: забезпечення вивчення адвокатом об`єднання наданих клієнтом документів та аналіз отриманої від клієнта інформації, у разі необхідності направлення адвокатських запитів і отримання документів або їх копій та висновків фахівців з питань, що потребують спеціальних знань, підготовка необхідних для надання послуг документів (заяв, заперечень, клопотань, скарг, претензій тощо) та своєчасне подання їх до суду, забезпечення представництва інтересів клієнта в суді.

В апеляційному суді інтереси Ощадбанку на підставі відповідних ордерів представляли адвокати Адвокатського об`єднання "Саєнко Харенко" Огнев`юк Я.В., Огнев`юк (Ющенко) Т.В. та Грунський В.О.

Згідно деталізованого опису юридичних послуг, адвокатами Адвокатського об`єднання "Саєнко Харенко" витрачено 182,8 години у період з 05.04.2019 по 05.05.2021 на виконання умов Договору про надання правової допомоги №1920/03/18, зокрема на підготовку процесуальних документів, участь в судових засіданнях, ознайомлення із матеріалами справи, збір доказів, аналіз документів учасників справи та судової практики тощо.

Згідно Акту приймання-передачі правової допомоги від 24.05.2021 Адвокатське об`єднання "Саєнко Харенко" надало професійну правничу допомогу Ощадбанку в апеляційному суді, що підтверджується (як визначили сторони) постановою Північного апеляційного господарського суду від 28.04.2021, на загальну суму 330000,00 грн.

При цьому у заяві про ухвалення додаткової постанови від 05.05.2021 позивач зазначав про можливість подання вказаного вище акту приймання-передачі правової допомоги лише після отримання повного тексту постанови Північного апеляційного господарського суду від 28.04.2021.

З матеріалів справи вбачається, що повний текст постанови Північного апеляційного господарського суду від 28.04.2021 складено та підписано 18.05.2021 та отриманий представником Ощадбанку 20.05.2021.

Таким чином, колегія суддів вважає причини пропуску встановленого ч. 8 ст. 129 ГПК України процесуального строку на подання доказів в підтвердження розміру судових витрат поважними, а подані докази належить прийняти і надати їм відповідну оцінку під час вирішення питання про судові витрати, відхиливши доводи Сбербанку в цій частині.

На підтвердження факту понесення витрат на правничу допомогу Ощадбанк подав меморіальний ордер № 2568 від 19.04.2019 згідно якого на користь Адвокатського об`єднання "Саєнко Харенко" було сплачено грошові кошти в сумі 165000,00 грн відповідно до договору № 1920/03/18 від 05.04.2019 за юридичні послуги.

Суд враховує, що реалізуючи положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним.

З огляду на викладене, надані Ощадбанком докази в їх сукупності, підтверджують наявність підстав для відшкодування судом витрат позивача на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції (згідно деталізованого опису юридичних послуг, що підтверджені актом приймання-передачі правової допомоги від 24.05.2021) в розмірі 330000,00 грн за рахунок Сбербанку, оскільки цей розмір судових витрат відповідно до статті 74 ГПК України доведений, документально обґрунтований та відповідає критерію співмірності, пропорційності та розумної необхідності таких витрат з урахуванням складності справи.

Водночас за змістом пункту 1 частини другої статті 126, частини восьмої статті 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 126 цього Кодексу). Близька за змістом правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 зі справи № 922/445/19. Зазначеним спростовується довід Сбербанку про неподання доказів фактично понесених витрат на загальну суму 330000,00 грн, оскільки підтверджена сплата лише 165000,00 грн у зв`язку з наданням правової допомоги.

У даній справі було забезпечено можливість Сбербанку подати до суду клопотання про зменшення розміру таких витрат відповідно до частин п`ятої та шостої статті 126 ГПК України.

Водночас Сбербанк у клопотанні про зменшення розміру судових витрат, заявлених Ощадбанком до стягнення, не обґрунтував відповідними доказами їх невідповідність критерію співмірності, пропорційності та розумності.

Суд вважає, що доводи Сбербанку у даному випадку базуються виключно на його суб`єктивній думці про обсяг та складність наданих адвокатом послуг без урахування, зокрема, особливостей апеляційного перегляду судових рішень суду першої інстанції, а також загального строку апеляційного розгляду справи, що тривала близько чотирьох років, в тому числі близько двох років в Північному апеляційному господарському суді.

В противагу наданих позивачем доказів, які визнані судом достатніми та належними, жодних доказів та обставин, у тому числі розрахунків, які свідчили б про неспівмірність, нерозумність, нереальність витрат Ощадбанку на професійну правничу допомогу Сбербанком не надано та не наведено, у зв`язку з чим належить відмовити у задоволенні клопотання про зменшення розміру заявлених до стягнення витрат на правничу допомогу.

Перевіривши обставини, про які зазначено у ч. 5 ст. 129 та ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, а також приймаючи до уваги наслідки вирішення даної справи - відмову у задоволенні апеляційної скарги Сбербанку, апеляційний суд дійшов висновку про необхідність покладення витрат позивача на професійну правничу допомогу в сумі 330000,00 грн саме на Сбербанк.

Керуючись ст. ст. 126, 129, 244, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" задовольнити.

2. Стягнути з Акціонерного товариства "Сбербанк" (ідентифікаційний код 25959784; місцезнаходження: 01601, м. Київ, вул. Володимирська, буд. 46) на користь Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" (ідентифікаційний код 00032129; місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Госпітальна, буд. 12-г,) витрати на професійну правничу допомогу в сумі 330000 (триста тридцять тисяч) грн.

3. Видачу відповідного наказу доручити Господарському суду міста Києва.

4. Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у строки, встановлені ст. 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 29.09.2021.

Головуючий суддя С.В. Сотніков

Судді М.Л. Доманська

О.С. Копитова