ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.09.2021м. ДніпроСправа № 904/4286/21

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Татарчука В.О. за участю секретаря судового засідання Білана О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом товариства з додатковою відповідальністю «Дніпрокомунтранс» (м. Дніпро)

до Національної металургійної академії України (м. Дніпро)

про стягнення заборгованості

Представники:

від позивача: Говоруха В.П.

від відповідача: Ковріга О.І.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з додатковою відповідальністю «Дніпрокомунтранс» звернулося з позовом до Національної металургійної академії України про стягнення заборгованості, штрафних санкцій, що утворилась в січні 2020 року за договором №46 від 01.01.2020 в сумі 29710,85грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору №46 від 01.01.2020 про надання послуг з поводження з побутовими відходами в частині оплати послуг з вивезення та захоронення твердих побутових відходів. Сума основного боргу склала 24858,77грн, інфляційні втрати 2460,19грн, 3% річних 868,35грн, пеня 1523,54грн.

Відповідач заперечує проти позову, посилаючись на те, що договір не набрав сили, оскільки сторонами не було дотримано процедури щодо здійснення закупівлі товарів, робіт і послуг та опублікування цього договору в системі електронних закупівель. Послуги за договором не отримувались і оплата не здійснювалась.

В судовому засіданні 21.09.2021 оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд, -

ВСТАНОВИВ:

В матеріалах справи міститься копія листа Національної металургійної академії України від 27.12.2019 № 19-07-150 на адресу ТДВ «Дніпрокомунтранс» з проханням укласти договір на вивезення твердих побутових відходів на перший квартал 2020 року за адресами:

1. Металургійна академія (корп. 1, 2, 3) учбові корпуса академії, житлові будинки пр. Гагаріна, 4. Кількість контейнерів 1 (вивезення 2 р. на тиждень вт, чт).

2. Інженерний корпус житловий будинок пр. Гагаріна, 17, кількість контейнерів 1 (вивезення 2р. на тиждень пн, чт).

3. Військова кафедра Набережна Перемоги, 38а, кількість контейнерів 1 (вивезення 1 р. на тиждень вт).

4. Гуртожитки №№ 1, 4, столова № 102 вул. Винниченка, 1, кількість контейнерів 3 (вивезення 4р. на тиждень пн, ср, пт, сб).

5. Гуртожиток № 2 пр. Гагаріна, 11, кількість контейнерів 2 (вивезення 4р. на тиждень пн, вт, чт, сб).

6. Гуртожиток №5 пр. Гагаріна, 13, кількість контейнерів 2 (вивезення 4р. на тиждень пн, вт, чт, сб).

Крім того, в листі відповідач гарантував оплату.

Також, справа містить копію договору №46 від 01.01.2020 про надання послуг з поводження з побутовими відходами в частині вивезення та захоронення твердих побутових відходів (ТПВ), укладеного між товариством з додатковою відповідальністю «Дніпрокомунтранс» (виконавець) та Національною металургійною академією України (споживач).

Відповідно до пункту 1.1 договору, виконавець зобов`язується надати послугу з поводження з побутовими відходами в частині вивезення та захоронення твердих побутових відходів, надалі ТПВ та послуги, відповідно до адреси об`єктів і періодичності вивозу, вказаних у заявці, а замовник зобов`язується прийняти ці послуги та оплатити їх на умовах цього договору.

Крім того, сторони підписали додаток № 1 до зазначеного договору, яким визначили адреси встановлення контейнерів, їх кількість, об`єм, дні вивезення.

Предметом доказування по даній справі є обставини, пов`язані з укладенням між сторонами договору, наданням послуг позивачем та наявністю чи відсутністю заборгованості відповідача за отримані послуги.

Суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в частині стягнення 24858,77грн - основного боргу та відмовити в частині стягнення 1523,54грн - пені, 868,35грн - 3% річних, 2460,19грн - інфляційних втрат з таких підстав.

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частинами 1 і 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що:

- суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться;

- кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Як зазначалось вище, у справі наявна копія договору про надання послуг з поводження з побутовими відходами в частині вивезення та захоронення твердих побутових відходів (ТПВ) №46 від 01.01.2020.

На виконання зазначеного договору позивачем у січні 2020 року були надані відповідачу послуги з вивезення твердих побутових відходів на загальну суму 24858,77грн, про що складено акти про фактичне виконання послуг № 20/003022 на суму 15572,57грн та № 20/003024 - 9286,20грн.

Також, в матеріалах справи містяться шляхові листи спеціального автомобіля позивача від 01.01.2020 № 93916336, від 02.01.2020 №№ 93916357, 93916371, від 03.01.2020 № 93916384, від 04.01.2020 № 93916390, від 06.01.2020 № 93916413, від 07.01.2020 № 93916424, від 08.01.2020 № 93916435, від 09.01.2020 № 93916449, від 10.01.2020 № 93916471, від 11.01.2020 № 93916484, від 12.01.2020 № 93916499, від 13.01.2020 №№ 93916512, 93916537, від 14.01.2020 № 93916527, від 15.01.2020 № 93916553, від 16.01.2020 № 93916575, від 17.01.2020 №№ 93916595, 93916619, від 18.01.2020 № 93916611, від 20.01.2020 № 93916634, від 21.01.2020 № 93916647, від 22.01.2020 № 93916660, від 23.01.2020 № 93916682, від 24.01.2020 № 93916702, від 25.01.2020 № 93916709, від 26.01.2020 № 93916719, від 27.01.2020 № 93916728, від 28.01.2020 № 93916742, від 29.01.2020 № 93916768, від 30.01.2020 № 93916782, від 31.01.2020 № 93916806 та маршрутні картки за січень 2020 року, що відповідає даним, вказаним в акті виконаних робіт та підтверджується документами первинного обліку. В маршрутних картках чітко зазначені адреси об`єктів відповідача за якими позивачем надавалися послуги з вивезення відходів.

Наведені докази дозволяють погодитись з твердженням позивача про те, що ним були надані відповідачу послуги з вивезення відходів у січні 2020 року на суму 24858,77грн.

В ході вирішення спору відповідачем не виконані вимоги ч. 1 ст. 74 ГПК України та не спростовані зазначені обставини.

Стосовно строку виникнення у відповідача обов`язку оплатити наведені послуги суд зазначає наступне.

Згідно з пунктом 5.3 договору, оплата послуг здійснюється споживачем шляхом перерахування коштів на поточний рахунок виконавця не пізніше 5 банківських днів після підписання акту виконаних робіт за попередній місяць.

Суд зазначає, що акти про фактичне виконання послуг № 20/003022 на суму 15572,57грн та № 20/003024 - 9286,20грн не підписані відповідачем. Позивачем не надані докази направлення та отримання вказаних актів відповідачем.

Таким чином, позивачем не доведено виконання п. 5.3 договору щодо надання актів як умова виникнення у відповідача обов`язку оплатити надані послуги.

Також, позивач посилається на те, що направив відповідачу претензію від 19.05.2020 №1102 щодо оплати заборгованості та повторно акти наданих послуг.

Однак, ТДВ «Дніпрокомунтранс» знову ж таки не надає доказів направлення такої претензії та актів.

Враховуючи те, що позивачем не доведено направлення на адресу відповідача актів наданих послуг та претензії суд вважає, що обов`язок відповідача оплатити надані послуги виник у зв`язку з пред`явленням позивачем 20.04.2021 позову по даній справі.

Позивач вказує на необхідність стягнення з відповідача в тому числі 1523,54грн пені нарахованої за період з 14.10.2020 по 14.04.2021, 868,35грн - 3% річних з 29.02.2020 по 14.04.2021, 2460,19грн - інфляційних втрат з березня 2020 року по березень 2021 року.

Суд вважає необґрунтованим нарахування зазначених сум за наведені періоди, оскільки позивачем не доведено наявність у відповідача обов`язку сплатити основний борг до пред`явлення позову.

Статтею 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Наведене є підставою для задоволення позову в частині стягнення 24858,77грн - основного боргу та для відмови в частині стягнення 1523,54грн - пені, 868,35грн - 3% річних, 2460,19грн - інфляційних втрат, оскільки зазначені суми нараховані в періоди до моменту виникнення у відповідача зобов`язання оплатити надані послуги.

З приводу посилань відповідача на те, що договір не набрав сили, оскільки сторонами не було дотримано процедури щодо здійснення закупівлі товарів, робіт і послуг та опублікування цього договору в системі електронних закупівель, суд зазначає наступне.

На думку суду підписаний сторонами договір від 01.01.2020 №46 про надання послуг з поводження з побутовими відходами в частині вивезення та захоронення твердих побутових відходів (ТПВ) є оспорюваним і відповідач не позбавлений права звернутись до суду з позовом про визнання недійсним такого договору в разі порушення порядку укладення.

Відповідачем не спростований факт надання позивачем послуг і сума основного боргу підлягає оплаті.

З урахуванням викладеного, суд задовольняє позов в частині стягнення 24858,77грн - основного боргу та відмовляє у задоволенні позову в частині стягнення 1523,54грн - пені, 868,35грн - 3% річних, 2460,19грн - інфляційних втрат.

Керуючись ст.ст. 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов товариства з додатковою відповідальністю «Дніпрокомунтранс» до Національної металургійної академії України про стягнення заборгованості за договором №46 від 01.01.2020 в розмірі 29710,85грн задовольнити частково.

Стягнути з Національної металургійної академії України (49005, м. Дніпро, пр. Гагаріна, 4, ідентифікаційний код 02070766) на користь товариства з додатковою відповідальністю «Дніпрокомунтранс» (49107 м. Дніпро, Запорізьке шосе, 26, ідентифікаційний код 02128158) 24858,77грн - основного боргу, 1899,31грн витрат по сплаті судового збору, перерахувавши грошові кошти на розрахунковий рахунок - НОМЕР_1 в AT «Альфа-Банк» у м. Києві, МФО 300346, ІПН 23, .

Відмовити в задоволенні позову в частині стягнення з Національної металургійної академії України на користь товариства з додатковою відповідальністю «Дніпрокомунтранс» 1523,54грн - пені, 868,35грн - 3% річних, 2460,19грн - інфляційних втрат.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 29.09.2021.

Суддя В.О. Татарчук