ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА
про відмову у видачі судового наказу

30 вересня 2021 року м. Харків Справа № 913/674/21
Провадження № 14/913/674/21
Господарський суд Луганської області у складі судді Лісовицького Є.А., розглянувши в порядку наказного провадження заяву від 24.09.2021
стягувача Товариства з обмеженою відповідальністю «Інпро», м. Кривий Ріг Дніпропетровської області
до боржника Публічного акціонерного товариства «Лисичанськвугілля», м. Лисичанськ Луганської області

В обґрунтування вказаної заяви стягувач зазначив, що між Публічним акціонерним товариством «Лисичанськвугілля» в особі Відокремленого підрозділу «Шахта ім. Г.Г.Капустіна», як замовником, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Інпро», як виконавцем, 01.02.2019 було укладено договір № 0102/19 про виконання послуг з ремонту, згідно якого виконавець приймає на себе зобов`язання по виконанню у встановлений договором строк послуг з капітального ремонту компресора кисневого дожимаючого КД-8, а замовник зобов`язаний прийняти та оплатити послуги у передбачений цим договором термін (п. 1.1. договору).
За умовами п. 4.1. договору загальна вартість робіт складає 490009,45 грн. із ПДВ.
Розглянувши заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу з огляду на наступне.
Підстави та порядок видачі судового наказу врегульовано положеннями Розділу ІІ Господарського процесуального кодексу України (далі за текстом ГПК України).
Згідно з ч. 1 ст. 147 ГПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.
Судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (ст. 148 ГПК України).
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 154 ГПК України суд розглядає заяву про видачу судового наказу протягом п`яти днів з дня її надходження. Розгляд проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника. За результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.
Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 150 ГПК України до заяви про видачу судового наказу додаються документ, що підтверджує сплату судового збору.
Частиною 1 ст. 151 ГПК України визначено, що за подання заяви про видачу судового наказу справляється судовий збір у розмірі, встановленому законом.
У відповідності до пп. 21 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до господарського суду заяви про видачу судового наказу складає 0,1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
З огляду на викладене, Товариство з обмеженою відповідальністю «Інпро» за звернення до господарського суду з заявою про видачу судового наказу повинно сплатити судовий збір у сумі 227,00 грн та надати суду докази його сплати.
До заяви про видачу судового наказу заявник надав копію платіжного доручення від 17.09.2021 № 558 на суму 227,00 грн. Однак, при перевірці зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України судом встановлено, що його зараховано по іншій справі № 913/654/21. Зазначене підтверджується випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.
Таким чином, всупереч п. 1 ч. 3 ст. 150 ГПК України, належні докази сплати судового збору у справі № 913/674/21 заявником не подані.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 152 ГПК України визначено, що про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.
Слід зазначити, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків (ч. 1 ст. 152 ГПК України).
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 150,151, п. 1 ч. 1 ст. 152, ст. 153, ст. 234 ГПК України, суд

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції у строки, передбачені ст. 256 ГПК України та порядку, визначеному пп. 17.5 п. 17 Перехідних положень ГПК України.

Ухвалу підписано - 30.09.2021.

Суддя Є.А. Лісовицький