ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" вересня 2021 р. Справа№ 911/516/17

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Скрипки І.М.

суддів: Агрикової О.В.

Михальської Ю.Б.

при секретарі судового засідання Линник А.М.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання від 23.09.2021

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Гребінківської селищної ради на рішення Господарського суду Київської області від 15.10.2020 (повний текст складено 09.12.2020)

у справі №911/516/17 (суддя Мальована Л.Я.)

за позовом Гребінківської селищної ради

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ресурс-Сервіс»

про розірвання договору оренди земельної ділянки

В судовому засіданні 23.09.2021 відповідно до ст.ст. 240, 283 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Київської області від 15.10.2020 у справі № 911/516/17 відмовлено у задоволенні позовних вимог Гребінківської селищної ради.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням, позивач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив рішення Господарського суду Київської області у справі № 911/516/17 від 15.10.2020 скасувати повністю та прийняти нове рішення, яким задовольнити позов та розірвати договір оренди земельної ділянки від 27.01.2006, що укладений між Гребінківською селищною радою Васильківського району Київської області та Товариством з обмеженою відповідальністю «Ресурс-Сервіс», посвідчений приватним нотаріусом Васильківського районного нотаріального округу Іванниковою О.О. та зареєстрований в реєстрі за № 14, стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість з орендної плати в розмірі 553 942, 44 грн.

Оскаржуване рішення прийнято після направлення справи на новий розгляд постановою Верховного Суду від 12.12.2019.

Короткий зміст позовних вимог

У лютому 2017 року Гребінківська селищна рада звернулася до Господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ресурс-Сервіс» (далі - відповідач, ТОВ «Ресурс-Сервіс») про розірвання договору оренди земельної ділянки від 27.01.2006 (далі - договір оренди), укладеного між позивачем та відповідачем, що був посвідчений приватним нотаріусом Васильківського районного нотаріального органу Київської області Іванніковой О. О. та зареєстрований в реєстрі за № 14.

За першим розглядом справи Господарським судом Київської області прийнято рішення від 10.05.2017, яким позов задоволено повністю; розірвано договір оренди земельної ділянки від 27.01.2006, укладений між Гребінківською селищною радою та ТОВ «Ресурс-Сервіс». Рішення Господарським судом Київської області від 10.05.2017 залишене без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 19.09.2017.

Постановою Вищого господарського суду України від 12.12.2017 судові рішення у справі скасовані, справу передано на новий розгляд до Господарського суду Київської області.

11.04.2018 Господарським судом Київської області прийнято рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 26.06.2018 рішення Господарського суду Київської області від 11.04.2018 у справі № 911/516/17 скасовано та прийнято нове рішення, яким позовні вимоги задоволено повністю; розірвано договір оренди земельної ділянки від 27.01.2006.

Верховним Судом 28.05.2019 постанову Київського апеляційного господарського суду від 26.06.2018 у справі № 911/516/17 скасовано, а справу передано на новий розгляд до Північного апеляційного господарського суду.

Після нового апеляційного розгляду постановою Північного апеляційного господарського суду від 25.09.2019 рішення Господарського суду Київської області від 11.04.2018 залишено без змін, апеляційну скаргу Гребінківської селищної ради Васильківського району Київської області залишено без задоволення.

Постановою Верховного Суду від 12.12.2019 скасовано постанову Північного апеляційного господарського суду від 25.09.2019 та рішення Господарського суду Київської області від 11.04.2018 у справі № 911/516/17, справу передано на новий розгляд до Господарського суду Київської області.

За третім розглядом справи, Господарським судом Київської області прийнято рішення 15.10.2020 про відмову у задоволенні позовних вимог Гребінківської селищної ради.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.

Рішенням Господарського суду Київської області від 15.10.2020 у справі № 911/516/17 відмовлено у задоволенні позовних вимог Гребінківської селищної ради.

Відмовляючи у позові, суд першої інстанції виходив із наступних обставин:

- положення Податкового кодексу України, Закону України «Про оренду землі» не встановлюють конкретний розмір орендної плати за земельну ділянку, який має бути зазначений у договорі оренди, Податковий кодекс України передбачає лише порядок визначення орендної плати за землю та граничні розміри орендної плати;

- позивачем не надано доказів, що свідчили б про звернення позивача до суду з позовом про внесення змін у договір у разі законодавчої зміни граничних розмірів орендної плати у даному випадку з 1,5 % до 3 % від нормативної грошової оцінки землі (спірний договір укладений 27.01.2006 до набрання чинності Податковим кодексом України);

- зазначаючи про нецільове використання відповідачем орендованої земельної ділянки, позивач не вказує та не доводить доказами, якої саме шкоди завдано йому якими діями та чи позбавився позивач того, що очікував при укладенні спірного договору;

- земельна ділянка надавалась в оренду для розміщення торгівельно-ринкового комплексу. Відповідачем освоєно біля 2,0 га землі, на якій розташовано фактично ринок та автомобільну стоянку. Про неможливість освоєння під торгівельно-ринковий комплекс інших 15,65 га відповідач повідомляв позивача листом вих. № 18 від 14.02.2011 та отримав рішення Гребінківської селищної ради від 15.02.2011 № 51-ІV-VІ Про внесення змін до договору оренди земельної ділянки ТОВ «Ресурс-Сервіс» про надання згоди на розробку технічної документації із землеустрою щодо зменшення площі орендованої земельної ділянки;

- щодо заявленої в заяві про збільшення позовних вимог від 17.02.2020 року вимоги про стягнення донарахованої в односторонньому порядку заборгованості по сплаті орендної плати за період з 01.01.2016 року по 31.03.2016 року в сумі 553 942 грн. 44 коп., суд відзначив, що вказана сума боргу не підтверджена наявними в матеріалах справи доказами, оскільки сторонами не було внесено відповідних змін до договору оренди, а також відсутні докази звернення позивача до суду щодо внесення змін до договору в частині збільшення розміру орендної плати.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

В апеляційній скарзі позивач не згоден з ухваленим рішенням і вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи № 911/516/17 та зроблені судом з порушенням матеріального та процесуального права.

Згідно доводів апеляційної скарги:

- висновок суду про те, що для отримання позивачем від відповідача орендної плати в розмірі 3% від нормативно-грошової оцінки землі позивачу потрібно звернутися з позовом про зміну умов договору щодо збільшення розміру орендної плати не відповідає правовій позиції, що викладена в постанові Верховного Суду України № 804/16943/13 від 14.03.2017;

- позивач подав суду першої інстанції доводи обов`язкової сплати відповідачем орендної плати за земельну ділянку державної і комунальної власності, як обов`язкового платежу, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою відповідно до пп. 14.1.136 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України;

- позивач навів три можливих розрахунки суми орендної плати та відповідних збитків, бо не знав за яким принципом суд підійде до даних правовідносин, а саме, відповідно до п. 288.5.1 ст. 288 Податкового кодексу України, з врахуванням п. 2.4 договору оренди земельної ділянки та відповідний розрахунок з розміром орендної плати в 1, 5% від нормативно-грошової оцінки з урахуванням коефіцієнтів індексації нормативно грошової оцінки, що давала Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру;

- всі три розрахунки дали значні збитки (шкоду) між сплаченою сумою орендної плати та тим розміром, що повинен був сплатити відповідач відповідно до норм Законів України та умов договору оренди земельної ділянки;

- відповідач не привів у відповідність до статті 288.5 Податкового кодексу України умови договору в частині розміру орендної плати за орендовану відповідачем земельну ділянку площею 17,65 га, не проводив сплату орендної плати в повному обсязі, що передбачений п. 288.5 Податкового кодексу України розмірі, не проводив індексацію платежів орендної плати, як передбачено пп. 2.4, 2.6 договору оренди земельної ділянки від 27.01.2006, чим наніс істотну шкоду позивачеві;

- відповідач здійснив забудову орендованої земельної ділянки без письмового дозволу та згоди позивача, експлуатує споруди без дотримання законодавства України, чим порушив ст. 25 Закону України «Про оренду землі»;

- в порушення ст. 25 Закону України «Про оренду землі», пп. 1.1, 6.6 договору оренди земельної ділянки від 27.01.2006 відповідач використовує орендовану земельні ділянку не за цільовим призначенням, передбаченим договором оренди, а саме, засіяв та зібрав на орендованій земельній ділянці площею 12 га сільськогосподарську культуру - соняшник.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 18.01.2021 апеляційну скаргу позивача передано на розгляд судді Скрипці І.М., сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Скрипка І.М., судді Іоннікова І.А., Михальська Ю.Б.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.01.2021 заяву судді Іоннікової І.А. про самовідвід у справі №911/516/17 задоволено. Матеріали справи №911/516/17 передано для здійснення визначення складу судової колегії автоматизованою системою відповідно до положень ст. 32 ГПК України.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача 27.01.2021 передано на розгляд судді Скрипці І.М., сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Скрипка І.М., судді Агрикова О.В., Михальська Ю.Б.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.02.2021 залишено апеляційну скаргу без руху з огляду на неподання належних доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі та необхідності надати відповідні докази або вказати інші підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження. Надано скаржнику строк не більше семи днів з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги, зазначених у її мотивувальній частині.

15.02.2021 від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги, до якої, зокрема, додано платіжне доручення №45 від 10.02.2021 про сплату 2400,00 грн. судового збору та зазначено, що позивач з об`єктивних причин, що не залежали від нього, вчасно не подав апеляційну скаргу, бо не мав змоги сплатити судовий збір за подачу апеляційної скарги. При цьому вказує, що позивач подав апеляційну скаргу з незначним пропуском строку на апеляційне оскарження.

Вказує, що у зв`язку зі складністю справи, позивачу потрібно було тривалий час на підготовку апеляційної скарги, крім того, період подання апеляційної скарги збігся з новорічними та різдвяними святами, що тривали з 31.12.2020 по 03.01.2021 та з 07.01.2021 по 10.01.2021.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.02.2021 колегією суддів у визначеному складі поновлено Гребінківській селищній раді строк для подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Київської області від 15.10.2020 у справі №911/516/17, відкрито апеляційне провадження, розгляд справи призначено на 25.03.2021.

25.03.2021 розгляд справи №911/516/17 не відбувся у зв`язку з перебуванням судді Михальської Ю.Б. на лікарняному.

Після виходу судді Михальської Ю.Б. з лікарняного, судове засідання призначено на 10.06.2021 ухвалою суду від 13.04.2021.

Ухвалами від 10.06.2021, від 08.07.2021 у справі оголошувалась перерва.

26.08.2021 розгляд справи №911/516/17 не відбувся у зв`язку з перебуванням судді Михальської Ю.Б. на самоізоляції, судове засідання призначено на 23.09.2021 ухвалою суду від 31.08.2021.

До справи під час апеляційного провадження від відповідача (ТОВ «Ресурс-Сервіс») отримано відзив на апеляційну скаргу (25.03.2021); 10.06.2021 представником позивача подано письмову заяву щодо підтримання вимог апеляційної скарги, повідомлено про отримання від відповідача листа від 31.03.2021; 08.07.2021 судом від позивача отримані письмові пояснення щодо поданих заяв про збільшення позовних вимог.

Явка представників сторін

Позивачем у справі в судових засіданнях апеляційної інстанції підтримано доводи апеляційної скарги з підстав, викладених у ній, оскаржуване рішення позивач просив скасувати і прийняти нове про задоволення позову.

Представник відповідача в судових засіданнях апеляційної інстанції заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив її відхилити, а оскаржуване рішення залишити без змін.

Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвал в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень (ч. 3 ст. 120 ГПК України).

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції у даній справі та перевірені судом апеляційної інстанції

27.01.2006 року між позивачем (орендодавець) та відповідачем (орендар) було укладено Договір оренди земельної ділянки, згідно з умовами п. 1.1 якого орендодавець у відповідності до Земельного кодексу України, Цивільного кодексу України, Закону України «Про оренду землі», згідно з рішенням № 339-29-4 Гребінківської селищної ради Васильківської району Київської області від 23.12.2005 надає в оренду, а орендар згідно протоколу № 4 загальних зборів учасників ТОВ «Ресурс-Сервіс» від 25.01.2006 приймає в довгострокове платне володіння і користування, з правом викупу, земельну ділянку, яка перебуває в державній власності та віднесена до Гребінківської селищної ради згідно з проектом формування території та встановлення меж Гребінківської селищної ради Васильківського району Київської області, проведеного відділом робочого проектування Інституту Землеустрою Української академії аграрних наук за Договором № 3916 від 24.01.1992, площею 17,65 га, за рахунок земель запасу (загального користування) Гребінківської селищної ради, яка розташована в смт. Гребінки Васильківського району Київської області по вул. Київській за номером 153, та має такий склад угідь: під комерційною забудовою - 17, 65 га, для розміщення торгівельно-ринкового комплексу.

Грошова оцінка земельної ділянки згідно з витягом із технічної документації про нормативну грошову оцінку земель, виданим Васильківським районним відділом земельних ресурсів 26.01.2006 № 122/1, становить 5 148 357,77 грн. (пункт 1.2 договору).

Згідно з пунктом 1.3 договору термін його дії - 49 років з дня підписання сторонами.

У пункті 2.1 договору оренди сторони передбачили сплату орендної плати у розмірі 1,5 % від суми грошової оцінки земельної ділянки, що становить 77 225,37 грн. на рік у вигляді щомісячних платежів.

Пунктом 2.5 цього договору визначено, що перегляд ставок орендної плати може бути здійснено за згодою сторін, а в іншому випадку в судовому порядку.

Згідно з пунктом 2.6 договору оренди, якщо в результаті зміни законодавства України розмір земельного податку збільшується, відповідно збільшується і розмір орендної плати, а в іншому випадку розмір орендної плати залишається без змін.

За змістом пункту 3.5 спірного договору оренди сторони зобов`язуються виконувати всі вимоги, визначені положеннями статей 24, 25 Закону України «Про оренду землі», статей 95, 96, 101, 102 та глави 17 Земельного кодексу України.

Всі спори, що можуть виникнути з виконання цього договору, вирішуються шляхом переговорів між сторонами, а у разі неможливості вирішення спорів - в судовому порядку (пункт 4.1 договору оренди).

У пункті 6.6 цього договору сторони обумовили, що земельна ділянка повинна використовуватися за цільовим призначенням, зазначеним у розділі 1 договору, з умовою раціонального використання землі, збереження її якості, недопущення забруднення.

Договір оренди земельної ділянки може бути розірвано за взаємною згодою сторін. На вимогу однієї зі сторін договору він може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами їх зобов`язань, передбачених у договорі, а також з підстав, визначених статтями 141, 142, 143, 144 Земельного кодексу України (пункт 6.9 договору).

Договір оренди нотаріально посвідчено приватним нотаріусом Васильківського районного нотаріального округу Іванніковою О. О. та зареєстровано у реєстрі за № 14.

Між позивачем і відповідачем підписано 27.01.2006 акт приймання-передачі земельної ділянки в оренду на території Гребінківської селищної ради, за яким позивач передав, а відповідач прийняв в оренду земельну ділянку площею 17,65 га, розташовану в смт. Гребінки на вул. Київській, 153, для розміщення торгівельно-ринкового комплексу.

20.04.2010 ТОВ «Ресурс-Сервіс» звернулося до Гребінківської селищної ради із листом № 12, в якому просило винести на засідання виконкому питання щодо погодження розміщення групи кіосків на території, відведеній під ринок, згідно з переліком.

У листі від 14.02.2011 № 18 ТОВ «Ресурс-Сервіс» просило Гребінківську селищну раду розглянути на засіданні сесії питання щодо внесення змін до спірного договору оренди землі в частині розміру плати за орендовану земельну ділянку, а також, зважаючи на необхідність проведення її переоцінки (збільшення нормативної оцінки), внести зміни до договору стосовно визначення площі орендованої ділянки з 17,65 га до 2,0 га.

Відповідні зміни до спірного договору (щодо площі земельної ділянки, розміру орендної плати) сторони не внесли.

Рішенням Гребінківської селищної ради Васильківського району від 15.02.2011 № 51-ІV-VІ ТОВ «Ресурс-Сервіс» надано згоду на розробку технічної документації із землеустрою для внесення змін до договору оренди; вирішено зменшити площу орендованої «Ресурс-Сервіс» земельної ділянки, залишити в оренді товариства земельну ділянку, на якій розміщена нерухомість ринку, площу якої визначити у технічній документації.

Відповідну технічну документацію виготовило Товариство з обмеженою відповідальністю «ВВОСС». Згідно з пояснювальною запискою, доданою до матеріалів технічної документації, площа земельної ділянки, яку фактично використовує ТОВ «Ресурс-Сервіс», становить 1,9933 га (для будівництва та обслуговування будівель торгівлі).

Листом від 19.03.2012 Гребінківська селищна рада поінформувала відповідача про необхідність приведення договірних відносин у відповідність до вимог чинного законодавства, оскільки відповідач не здійснив дій щодо укладення додаткової угоди до спірного договору в частині зміни орендної плати з 1,5 % до 3 %, що є порушенням вимог Закону України «Про оренду землі» та Податкового кодексу України, а також не сплачує орендну плату за новою нормативною оцінкою 2011 року.

Рішенням Гребінківської селищної ради від 29.01.2013 № 219-ХVІ-VІ «Про сплату орендної плати ТОВ «Ресурс-Сервіс» вирішено рекомендувати товариству внести зміни до договору і викласти пункти 2.1, 2.5 договору в такій редакції: «Оренда земельної ділянки проводиться з оплатою у розмірі 3 % від суми нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що складає 1 299 816,60 грн. на рік у вигляді місячних платежів. Перегляд ставок орендної плати здійснюється відповідно до чинного законодавства»; доручено Гребінківській селищній раді та ТОВ «Ресурс-Сервіс» укласти додаткову угоду до договору оренди землі.

У подальшому, позивач звертався до відповідача із листами від 18.03.2013 № 169, від 24.11.2015 № 660, від 30.05.2016 № 343, від 01.12.2016 № 782 щодо необхідності приведення договору оренди у відповідність до вимог Податкового кодексу України, проте відповідних змін до спірного договору сторони не внесли.

Відповідно до акта від 17.05.2016, складеного постійною комісією Гребінківської селищної ради VII скликання з питань земельних відносин, екології, надзвичайних ситуацій та правопорядку в особі голови комісії Бровченка В.В., Поліченка Д.А., депутата Ткаченка І.О., члена виконкому Поліченка Д.А., у присутності заступника директора ТОВ «Ресурс-Сервіс» Вакуленко Г.С. проведено обстеження орендованої земельної ділянки площею 17,65 га на вул. Київській 153 для розміщення торгівельно-ринкового комплексу. Під час перевірки комісія виявила, що ТОВ «Ресурс-Сервіс» у порушення вимог законодавства сплачує орендну плату в розмірі 1,5 % від старої нормативної грошової оцінки, внаслідок чого селищний бюджет недоотримує кошти за рік у сумі 1 751 973,19 грн.; на орендованій земельній ділянці товариство самовільно розмістило тимчасові споруди під торгові точки, газову заправку, шиномонтаж, стоянку автомобілів; 12,0 га землі комерційного призначення використані не за цільовим призначенням, а саме засіяні соняшником. Цей акт підписано членами постійної комісії Гребінківської селищної ради VII скликання з питань земельних відносин, екології, надзвичайних ситуацій і правопорядку, заступник директора ТОВ «Ресурс-Сервіс» від підпису відмовився.

Гребінківською селищною радою Васильківського району Київської області прийнято 08.09.2016 рішення № 154-VI-VII «Про розірвання договору оренди земельної ділянки з ТОВ «Ресурс-Сервіс», згідно з яким ухвалено розірвати договір оренди земельної ділянки площею 17,65 га з ТОВ «Ресурс-Сервіс» у судовому порядку та вирішено подати відповідний позов. Підставою для зазначеного рішення стало те, що ТОВ «Ресурс-Сервіс», яке орендує земельну ділянку, площею 17,65 га на вул. Київській, 153 і здійснює господарську діяльність (торгівля на ринку), з часу укладення спірного договору оренди не виконує умови зазначеного договору, а саме: товариство не виготовило проект забудови ринку, не поліпшило умови торгівлі на ринку, самовільно, без оформлення відповідної документації, встановило об`єкти торгівлі та сервісу (газова заправка, шиномонтаж, мийка), що є порушенням будівельних та архітектурних норм, про що неодноразово наголошувала адміністрація Васильківського районного управління Державної санітарної служби у Київській області та у зв`язку з чим надходили скарги від юридичних і фізичних осіб, які здійснюють діяльність на ринку; товариство сплачує орендну плату у розмірі 1,5 % від старої нормативної грошової оцінки, що не відповідає вимогам законодавства, оскільки згідно з положеннями податкового законодавства річний розмір орендної плати за земельні ділянки комунальної власності незалежно від їх категорій не може бути меншим, ніж 3 % нормативної грошової оцінки, на чому також наголошували контролюючі органи і виконавчий комітет Гребінківської селищної ради.

Це рішення було оскаржено ТОВ «Ресурс-Сервіс» до адміністративного суду.

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 19.07.2017 у справі № 362/1916/17, залишеною без змін ухвалою Київського адміністративного апеляційного суду від 05.10.2017, закрито провадження в адміністративній справі за позовом ТОВ «Ресурс-Сервіс» до Гребінківської селищної ради Васильківського району Київської області про скасування рішення Гребінківської селищної ради про розірвання договору оренди земельної ділянки; роз`яснено позивачеві, що розгляд цієї справи належить до юрисдикції господарського суду.

В адміністративному протоколі від 26.10.2016 серії АА № 386095, складеному старшим ДОПСП Васильківського ВП капітаном поліції Царенко М.В. стосовно директора ТОВ «Ресурс-Сервіс» ОСОБА_1 зафіксовано вчинення правопорушення, передбаченого статтею 152 Кодексу України про адміністративні правопорушення (порушення правил благоустрою населеного пункту), а саме порушення порядку розміщення тимчасових споруд на території Гребінківського ринку. Цей протокол було направлено Васильківським відділом Головного управління Національної поліції Київської області голові адміністративної комісії при Гребінківському селищному виконавчому комітеті на розгляд.

За результатами розгляду зазначеного адміністративного протоколу на засіданні адміністративної комісії при виконавчому комітеті Гребінківської селищної ради прийнято рішення, оформлене протоколом від 02.11.2016 № 11, про накладення на директора ТОВ «Ресурс-Сервіс» 1 000,00 грн. штрафу відповідно до статті 152 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У заяві від 04.10.2016 № 26 на ім`я голови Гребінківської селищної ради директор ТОВ «Ресурс-Сервіс» повідомляв про спробу скоєння злочину вночі з 03.10.2016 на 04.10.2016 на території ТОВ «Ресурс-Сервіс», зокрема, спробу крадіжки врожаю соняшника, організовану групою осіб із використанням комбайну та самоскиду, чим завдано шкоди ТОВ «Ресурс-Сервіс»; просив створити комісію для визначення розміру матеріальних збитків, спричинених діями злочинців, а також просив включити його до складу комісії.

За новим розглядом справи, після прийняття відповідної постанови Верховного Суду від 12.12.2019, суд першої інстанції прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, заявлених у справі.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

У відповідності до ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників апеляційного провадження, перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскарженого рішення норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку про те, що рішення суду в частині відмови у задоволенні позову є правильним, однак має бути прийнятим із наступним мотивуванням.

Рішення суду першої інстанції, яке переглядається за апеляційною скаргою позивача, винесено Господарським судом Київської області 15.10.2020 за результатами нового розгляду, після скасування прийнятих у справі рішень постановою Верховного Суду від 12.12.2019.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 Господарського процесуального кодексу України вказівки, що містяться у постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи.

У п. 5.17 та п. 5.18 постанови Верховного Суду від 12.12.2019 у даній справі, зазначено про необхідність вирішення питання, чи підлягають розгляду подані позивачем додаткові пояснення та обґрунтування позовної заяви про розірвання договору оренди земельної ділянки (т.2, а.с.209-239), чи є вони додатковим обґрунтуванням вже заявлених підстав позову, чи ці додаткові пояснення є зміною підстав позову.

В силу положень частини 4 ст. 46 ГПК України, у разі направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції зміна предмета, підстав позову не допускаються, крім випадків, визначених цією статтею; зміна предмета або підстав позову при новому розгляді справи допускається в строки, встановлені частиною третьою цієї статті, лише у випадку, якщо це необхідно для захисту прав позивача у зв`язку із зміною фактичних обставин справи, що сталася після закінчення підготовчого засідання, або якщо справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження - після початку першого судового засідання при первісному розгляді справи.

Як про те зазначено у п. 5.17, 5.18 постанови Верховного Суду у даній справі від 12.12.2019:

« 5.17. Під час нового розгляду справи позивачем надано додаткові пояснення та обґрунтування позовної заяви про розірвання договору оренди земельної ділянки (т.2, а.с.209-239). Позивач зазначав про факти несвоєчасного та не в повній мірі внесення орендної плати, наголошував про нездійснення відповідачем індексації орендної плати та вказував на те, що такі дії відповідача є підставою для розірвання договору оренди, оскільки вважав їх істотним порушенням умов договору оренди.

…

5.18. Суд першої інстанції в порушення статті 46 Господарського процесуального кодексу України, а суд апеляційної інстанції в порушення частини 5 статті 310 Господарського процесуального кодексу України, після нового розгляду повторно залишив поза увагою додаткові пояснення та обґрунтування позовної заяви про розірвання договору оренди земельної ділянки позивача, не встановив за процедурою, визначеною частиною 4 статті 46 Господарського процесуального кодексу України, чи відбувалася після винесення судом касаційної інстанції постанови зміна фактичних обставин справи, а з урахуванням цього, чи підлягають розгляду подані позивачем додаткові пояснення, чи є вони додатковим обґрунтуванням вже заявлених підстав позову, чи ці додаткові пояснення є зміною підстав позову.»

Щодо додаткових пояснень та обґрунтувань позовної заяви про розірвання договору оренди земельної ділянки від 27.01.2006, поданих позивачем до суду 17.01.2018 на новому розгляді справи після скасування прийнятих у справі судових рішень постановою Вищого господарського суду України від 12.12.2017, колегія суддів зазначає наступне.

Вказані додаткові пояснення та обгрунтування стосуються додаткових обставин щодо неприведення відповідачем у відповідність до норм чинного законодавства умов договору оренди, а саме до норм п. 288.5 Податкового кодексу України, в частині розміру орендної плати.

В обгрунтування уточнених (розширених) підстав позову, як про те стверджує позивач, у заяві наведені розрахунки недоотриманих сум орендної плати у періоді 2011 - 2016 року.

Орендні платежі за 2011 - 2016 роки розраховані позивачем згідно п. 288.5 Податкового кодексу України, а також здійснені розрахунки із проведенням індексації платежів орендної плати, з посиланням на п. 2.4 договору оренди земельної ділянки.

Наведені у заяві позивача додаткові пояснення та обгрунтування не пов`язуються із зміною фактичних обставин справи, що сталися після винесення судом касаційної інстанції постанови, такі обставини мали місце у 2011 - 2016 році, ще до звернення позивача з позовом до суду, у зв`язку з чим заява позивача (подана до суду 17.01.2018; арк. спр. 209-239 том 2) не підлягає розгляду в межах даної справи, згідно приписів частини ч. 4 ст. 46 ГПК України.

Судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення в цій частині не виконані вказівки, вміщені у постанові Верховного Суду від 12.12.2019 у п.п. 5.17, 5.18, не досліджено вказану заяву та не надано оцінки заявленим додатковим підставам позову, чим порушено норми процесуального права, статті 46 Господарського процесуального кодексу України, частини 5 статті 310 Господарського процесуального кодексу України.

Окрім того, під час нового (третього розгляду справи в суді першої інстанції) 19.02.2020 позивачем суду першої інстанції була подана заява про збільшення позовних вимог, що полягає у стягненні заборгованості з орендної плати у розмірі 553 942 грн. 44 коп., яку було прийнято судом до розгляду.

Підстави для розгляду вказаної заяви в межах справи № 911/516/17 відсутні, заява судом першої інстанції прийнята до розгляду з порушенням норм процесуального права (ст. 46 ГПК України), виходячи з наступного.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача.

Статтею 46 Господарського процесуального кодексу України визначено процесуальні права та обов`язки сторін; згідно з п.2 ч. 2 вказаної статті, окрім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу: позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру. Під збільшенням розміру позовних вимог не може розумітися заявлення ще однієї чи кількох вимог, додатково до викладених у позовній заяві. Неправомірно під виглядом збільшення розміру позовних вимог висувати нові вимоги, які не були зазначені у тексті позовної заяви.

Така ж правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 10.12.2019 у справі № 923/1061/18, від 19.12.2019 у справі № 925/185/19, від 23.01.2020 у справі № 925/186/19, від 09.07.2020 у справі № 922/404/19 ).

За змістом позовної заяви в первинній редакції, позивач просив суд розірвати договір оренди земельної ділянки від 27.01.2006, укладений між позивачем та відповідачем.

Після збільшення позовних вимог позивач доповнив позов іншою вимогою про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості з сплати орендної плати за період з 1 січня 2016 по 31 березня 2016 в розмірі 553 942, 44 грн.

Позовні вимоги у збільшеній його частині жодним чином не пов`язані ані з предметом, ані з підставами позову в первісній редакції. При цьому заява позивача про збільшення позовних вимог є фактично поданням окремого позову із іншим предметом та підставами позову, що виключає можливість розгляду поданої позивачем заяви в якості збільшення розміру заявлених позовних вимог.

До того ж, обставини, зазначені у вказаній заяві, мали місце до подання позову, відповідно, навіть у разі визнання судом таких обставин як розширених підстав позову про розірвання договору (як те обґрунтовує позивач), прийняття до розгляду такої заяви на новому розгляді справи суперечить приписам ч. 4 ст. 46 ГПК України.

За таких обставин, у задоволенні вимог позивача про стягнення заборгованості з сплати орендної плати за період з 1 січня 2016 по 31 березня 2016 в розмірі 553 942, 44 грн. належить відмовити, внаслідок прийняття рішення суду першої інстанції в цій частині з порушенням норм процесуального права.

Оскільки вказана вимога позивача не підлягає розгляду в межах даної справи, у задоволенні судом відмовлено, не розглядається у зв`язку з цим і заява відповідача про застосування строку давності.

У п. 5.16 постанови Верховного Суду зазначено про невиконання вказівок суду касаційної інстанції у постановах від 12.12.2017, від 28.05.2019 в частині дослідження та з`ясування обставин, чи носять відповідні дії відповідача щодо нецільового використання земельної ділянки систематичний характер або навпаки, чи було/не було їх припинено на першу вимогу позивача, чи порушують вони права позивача та якої шкоди зазнає/чи не зазнає позивач у зв`язку з такими діями.

Також у постанові зазначено, що суди так і не встановили для правильної кваліфікації дій відповідача в частині цільового/нецільового використання земельної ділянки, чи побудував відповідач торгівельно-ринковий комплекс, чи використовує земельну ділянку для розміщення тимчасових споруд, газової заправки, стоянки для автомобілів, з метою вирощування сільськогосподарських рослин, чи носять відповідні дії відповідача щодо нецільового використання земельної ділянки систематичний характер, що є суттєвим для правильного вирішення спору з огляду на предмет та підстави позову.

Щодо цільового/нецільового використання земельної ділянки колегія суддів зазначає наступне.

Спір між сторонами виник через наявність/відсутність правових підстав для розірвання договору оренди в судовому порядку через використання відповідачем спірної земельної ділянки не за цільовим призначенням та порушення умов договору оренди.

Предметом позовних вимог є вимоги про розірвання договору оренди земельної ділянки. Підставою є істотне порушення орендарем покладених на нього договором оренди зобов`язань (використання земельної ділянки не за цільовим призначенням).

Частиною 4 статті 31 Закону України «Про оренду землі» унормовано, що розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

За змістом статті 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, у разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

У розумінні наведених положень законодавства дострокове розірвання договору оренди можливе виключно за згодою сторін або на вимогу однієї зі сторін договору за рішенням суду у випадках, передбачених законом або договором.

При цьому окремою підставою для примусового припинення права користування земельною ділянкою на умовах оренди за рішенням суду є використання земельної ділянки не за цільовим призначенням (стаття 143 Земельного кодексу України).

Аналіз наведених норм чинного законодавства та умов договору свідчить про те, що підставою розірвання договору є саме використання орендарем землі не за цільовим призначенням, тобто з іншою метою, ніж та, що встановлена договором.

Використання земельної ділянки не за цільовим призначенням та порушення умов договору оренди землі, позивач обґрунтовує тим, що відповідач використовував орендовану земельну ділянку для вирощування соняшника, для розміщення газової заправки, стоянки автомобілів, що підтверджується актом від 17.05.2016 Постійної комісії Гребінківської селищної ради з земельних відносин, екології, надзвичайних ситуацій та правопорядку, додатками до протоколу про адміністративне правопорушення від 26.10.2016 за статтею 152 Кодексу України про адміністративне правопорушення, протоколом № 11 засідання адміністративної комісії при виконкомі Гребінківської селищної ради, заявою керівника ТОВ «Ресурс-Сервіс» від 04.10.2016 стосовно спроби крадіжки вирощеного соняшника на частині орендованої земельної ділянки.

Частиною першою статті 19 Земельного кодексу України визначено вичерпний перелік земель України за основним цільовим призначенням та поділ їх на такі категорії:

а) землі сільськогосподарського призначення;

б) землі житлової та громадської забудови;

в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення;

г) землі оздоровчого призначення;

ґ) землі рекреаційного призначення;

д) землі історико-культурного призначення;

е) землі лісогосподарського призначення;

є) землі водного фонду;

ж) землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

Земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадян чи юридичних осіб, можуть перебувати у запасі (частина друга вказаної статті).

Статтею 20 Земельного кодексу України визначено, що віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування, які уповноважені розпоряджатися земельними ділянками.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про землеустрій» (в редакції чинній на дату укладення спірного договору оренди), цільове призначення земельної ділянки - використання земельної ділянки за призначенням, визначеним на підставі документації із землеустрою у встановленому законодавством порядку.

В силу положень ч.1 ст. 25 вказаного закону, документація із землеустрою розробляється у вигляді програм, схем, проектів, спеціальних тематичних карт, атласів, технічної документації, а проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок є видом документації із землеустрою (п. «д», ч. 2 ст. 25 Закону).

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду ТОВ «Ресурс-Сервіс» для розміщення торгівельно-ринкового комплексу в межах смт. Гребінки Васильківського району Київської області затверджено висновком державної землевпорядної експертизи від 13.01.2006 № 7-27 (арк. спр. 73-74 том 4).

Вказаним проектом (розділ «вихідна земельно-кадастрова інформація») у п. 1.3 визначено цільове використання землі та його код згідно з УКЦВЗ 1.21 (відомості про земельні ділянки, власника або землекористувача, за рахунок яких передбачається відведення); у п. 2.3 вказано цільове використання землі та його код згідно з УКЦВЗ 1.11.3 (відомості про земельні ділянки, які запроектовані до відведення).

На дату укладення спірного договору оренди від 27.01.2006 організаціями, що мають ліцензії на здійснення землевпорядних робіт, при складанні документації із землеустрою використовувався Український класифікатор цільового використання землі (УКЦВЗ), що визначений у листі Держкомзему України від 24.04.98 № 14-1-7/1205.

Згідно вказаного класифікатора у п. 1 значаться «Землі населених пунктів», у п. 1.21 «землі іншого призначення»; у п. 1.11 - «землі комерційного використання»; п. 1.11.3 - «землі роздрібної торгівлі та комерційних послуг».

У пояснювальній записці до проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду ТОВ «Ресурс-Сервіс» для розміщення торгівельно-ринкового комплексу передбачено відведення в оренду земельної ділянки площею 17, 65 га земель громадського призначення, за рахунок земель запасу в межах смт. Гребінки вул. Київська 153, Васильківського району.

Таким чином, спірна земельна ділянка належала до земель іншого призначення, перебувала в запасі в межах населеного пункту, передана відповідачу в оренду як земля категорії «землі житлової та громадської забудови» (п. «б» ч. 1 ст. 19 ЗК України).

На законодавчому рівні, використання земель житлової та громадської забудови регламентовано ст. 39 Земельного кодексу України, якою, в редакції чинній на час виникнення спору між сторонами, передбачено, що використання земель житлової та громадської забудови здійснюється відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, плану земельно-господарського устрою з дотриманням будівельних норм, державних стандартів і норм.

За умовами укладеного між сторонами договору оренди від 27.01.2006:

- цільове призначення земельної ділянки, що надається в оренду - для розміщення торгівельно-ринкового комплексу (п. 1.1 договору);

- на передану в оренду земельну ділянку встановлено наступні обмеження:

…зміна цільового використання без проекту землеустрою,

дотримання режиму використання земель для охоронних і санітарно-захисних зон;

дотримання гранично допустимих концентрацій хімічних, радіоактивних та інших шкідливих речовин у грунті,

дотримання вимог екологічного зонування,

земельна ділянка повинна використовуватись за цільовим призначенням з дотриманням обов`язків землекористувачів відповідно до ст. 96 Земельного кодексу України (п. 3.2 договору);

- земельна ділянка повинна використовуватись за цільовим призначенням, зазначеним у розділі 1 договору, з умовою раціонального використання землі, збереження її якості, недопущення забруднення (п. 6.6 договору).

20.04.2010 ТОВ «Ресурс-Сервіс» звернулося до Гребінківської селищної ради із листом № 12, в якому просило винести на засідання виконкому питання щодо погодження розміщення групи кіосків на території, відведеній під ринок, згідно з переліком.

Документів, підтверджуючих зведення відповідачем на орендованій земельній ділянці капітальних споруд, здійснення забудови тощо під час розгляду справи не представлено, умови договору оренди земельної ділянки у цьому питанні не містять відповідних погоджень чи умов.

Рішенням Гребінківської селищної ради Васильківського району від 15.02.2011 № 51-ІV-VІ ТОВ «Ресурс-Сервіс» надано згоду на розробку технічної документації із землеустрою для внесення змін до договору оренди; вирішено зменшити площу орендованої «Ресурс-Сервіс» земельної ділянки, залишити в оренді товариства земельну ділянку, на якій розміщена нерухомість ринку, площу якої визначити у технічній документації.

Відповідну технічну документацію виготовлено у 2012 році Товариством з обмеженою відповідальністю «ВВОСС». Згідно з пояснювальною запискою, доданою до матеріалів технічної документації, площа земельної ділянки, яку фактично використовує ТОВ «Ресурс-Сервіс», становить 1,9933 га (для будівництва та обслуговування будівель торгівлі).

Про розміщення на орендованій земельній ділянці газової заправки та про те, що на 12 га засіяно зерновими культурами (соняшник) зазначено у акті від 17.05.2016, складеному Постійною комісією Гребінківської селищної ради з земельних відносин, екології, надзвичайних ситуацій та правопорядку, який долучений до матеріалів справи.

В свою чергу, відповідно до наданих пояснень відповідача:

- газова заправка не була встановлена та введена в експлуатацію (була лише завезена на територію) та була вивезена після надходження до відповідача перших заперечень позивача;

- щодо соняшнику, то саме головою Гребінківської селищної ради Збаращенко Н.С., з метою збереження земельної ділянки, що не використовувалась, від забруднення, заростання чагарниками та самостійними деревами, викрадення родючого шару грунту та інше, як компромісне рішення, була надана згода місцевому фермеру Тонковид Миколі Івановичу у 2016 році за власний кошт, своїми силами та на власний ризик засіяти близько 12 га соняшником.

В силу положень ч. 5 ст. 20 ЗК України види використання земельної ділянки в межах певної категорії земель (крім земель сільськогосподарського призначення та земель оборони) визначаються її власником або користувачем самостійно в межах вимог, встановлених законом до використання земель цієї категорії, з урахуванням містобудівної документації та документації із землеустрою.

Поняття «невикористання земельної ділянки за призначенням» та «використання земельної ділянки не за цільовим призначенням» різні за правовою природою, останнє з яких застосовується до випадків, коли на земельній ділянці із певним цільовим призначенням здійснюється діяльність, яка виходить за межі цього цільового призначення. Використання не за цільовим призначенням передбачає дію використання, а за невикористання (бездіяльність) не передбачається позбавлення права користування. Подібних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 25.03.2020 у справі № 715/214/17.

Належних доказів, які б свідчили, що саме ТОВ «Ресурс-Сервіс» одноосібно засіяно 12 га площі орендованої земельної ділянки зерновими культурами (соняшником) матеріали справи не містять, тоді як доводи відповідача про фактичне невикористання ним вказаної площі орендованої земельної ділянки з 2011 року підтверджені документально.

Вказаними документами та поясненнями обумовлюється наявність між сторонами договору невирішених питань, оскільки зміни до договору в частині площі земельної ділянки, яка фактично використовується відповідачем, та щодо чого позивачем прийнято рішення Гребінківською селищною радою Васильківського району від 15.02.2011 № 51-ІV-VІ не внесені, додаткових угод між сторонами не укладалось.

Згідно інформації наданого до справи листа Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області вих. № 10/10-28/1608/08/02 від 16.08.2017, посадовими особами Департаменту у квітні 2017 була проведена позапланова перевірка на об`єкті «Торгівельно-ринковий комплекс», під час якої було встановлено, що на земельній ділянці розташовано ринковий комплекс з встановленими тимчасовими спорудами для підприємницької діяльності, навіси для торгівлі над торговими рядами, споруда адміністрації ринку, будівля для мийки автотранспорту, площадка для продажу автотранспорту та виявлені порушення дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності під час виконання будівельних робіт, а саме порушено вимоги ч. 2 ст. 24, ст. 29, ст. 31, ст. 34, ст. 36, ч. 8 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», вимоги ст. 11 Закону України «Про архітектурну діяльність» та вимоги постанови Кабінету Міністрів України від 11.07.2007 № 903 «Про авторський та технічний нагляд під час будівництва об`єктів архітектури».

Вказаний лист не містить інформації про наявність газової заправки на земельній ділянці, у зв`язку з чим суд приймає до уваги доводи відповідача щодо усунення відповідного порушення на вимогу позивача.

Постанови Державної архітектурно-будівельної інспекції України про накладення штрафів стосуються будівництва, експлуатації мийки автотранспорту, оскаржені ТОВ «Ресурс-Сервіс» в судовому порядку, справа № 826/7107/17 перебуває на розгляді Окружного адміністративного суду міста Києва; рішення суду у вказаній справі на час вирішення даного спору не прийнято.

Натомість, порушення правил благоустрою, вимог містобудівного законодавства під час виконання будівельних робіт, не свідчать про нецільове використання земельної ділянки, відповідно не є істотним порушенням договору оренди і такі порушення не позбавляють позивача того, на що він розраховував при укладенні договору оренди земельної ділянки.

Доказів, підтверджуючих порушення плану земельно-господарського устрою при використанні земельної ділянки, позивач суду не представив.

За посиланням відповідача, він належним чином виконує умови договору по сплаті орендної плати і на першу вимогу позивача вживає заходів по усуненню відповідних порушень. Листи, надані до справи, про необхідність вирішення селищною радою окремих питань, а також підтверджуючі організацію прибирання та вжиття необхідних заходів з метою дотримання норм в сфері містобудівної діяльності, додані відповідачем як додатки до відзиву на позовну заяву (арк. спр. 62-69, том 1).

Окрім того, відповідні дії відповідача, які позивач вважає фактами нецільового використання земельної ділянки, не носять систематичний характер, за вимогою позивача були припинені, позивачем під час розгляду справи не доведено, що такі порушують права позивача та останній зазнає у зв`язку з цим шкоди.

Статтею 651 Цивільного кодексу України встановлено, що розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Тобто, йдеться про таке порушення договору однією зі сторін, яке тягне для другої сторони неможливість досягнення нею цілей договору.

Одним із критеріїв істотного порушення договору закон визнає розмір завданої порушенням шкоди, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору. При цьому йдеться не лише про грошовий вираз завданої шкоди, прямі збитки, а й випадки, коли потерпіла сторона не зможе використати результати договору.

Зазначені позивачем в обґрунтування підстав заявленого позову обставини не підтверджують допущення істотного порушення відповідачем договору оренди від 27.01.2006; позивачем не наведено розрахунку заподіяних збитків в результаті розміщення відповідачем окремих об`єктів (газової заправки тощо), чи вирощування соняшнику, не доведено, що ТОВ «Ресурс-Сервіс» порушено цільове призначення земельної ділянки, тобто вчинено дії, які б свідчили про використання земельної ділянки за іншим цільовим призначенням, ніж землі житлової та громадської забудови.

За встановлених судом обставин вимоги позивача про розірвання договору оренди від 27.01.2006 задоволенню не підлягають через їх необґрунтованість, резолютивну частину рішення Господарського суду Київської області від 15.10.2020 слід залишити без змін, виклавши мотивувальну частину рішення в редакції цієї постанови.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення. Підставами для зміни судового рішення є: невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини (п. 3, 4 ч. 1, ч. 4 ст. 277 ГПК України).

Отже, Північний апеляційний господарський суд погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог, однак з підстав, наведених у мотивувальній частині даної постанови.

Таким чином, на підставі ст.ст. 2, 4, 126, 129, 269, 270, п. 2 ч. 1 ст. 275, ст. 277 ГПК України - суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність залишення апеляційної скарги у даній справі без задоволення та зміни рішення суду першої інстанції шляхом викладення її мотивувальної частини в редакції даної постанови.

З урахуванням відмови в задоволенні апеляційної скарги, понесені судові витрати за розгляд справи в суді апеляційної інстанції (судовий збір) покладаються на скаржника в порядку ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, ст.ст. 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Гребінківської селищної ради Васильківського району Київської області на рішення Господарського суду Київської області від 15.10.2020 у справі № 911/516/17 залишити без задоволення.

2. Резолютивну частину рішення Господарського суду Київської області від 15.10.2020 у справі № 911/516/17 залишити без змін, виклавши мотивувальну частину рішення в редакції цієї постанови.

3. Матеріали справи №911/516/17 повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строки, передбачені Господарським процесуальним кодексом України.

Повний текст постанови складено та підписано 27.09.2021.

Головуючий суддя І.М. Скрипка

Судді О.В. Агрикова

Ю.Б. Михальська