РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

28.09.2021Справа № 910/10829/21

За позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву (м. Київ)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лендо Профі" (м. Київ)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача

Національний університет фізичного виховання і спору України (м. Київ)

про виселення та стягнення 37.955,82 грн

Суддя Ващенко Т.М.

Секретар судового засідання Шаповалов А.М.

Представники сторін: не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Регіональне відділення Фонду державного майна України по м. Києву звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лендо Профі" про виселення та стягнення 37.955,82 грн, з яких: 34.539,52 грн основного боргу, 1.423,10 грн пені, 957,01 грн інфляційних втрат, 1.036,19 грн штрафу.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач вказує, що строк дії Договору оренди № 7660 від 28.11.16. закінчився, однак відповідач об`єкт оренди на підставі відповідного акту не повернув. При цьому, за твердженням позивача, у відповідача наявна заборгованість зі сплати орендної плати, що зумовило нарахування пені, інфляційних втрат, штрафу та звернення з даним позовом до суду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.07.21. відкрито провадження у справі № 910/10829/21, залучено третю особу, постановлено її розгляд здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання), залучено третю особу, встановлено учасникам судового процесу строки на подання відзиву, заперечень на відзив, додаткових письмових пояснень, клопотань, заяв.

Вказану ухвалу направлено відповідачу на адресу, вказану в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та повернуто з посиланням на закінчення встановленого терміну зберігання поштового відправлення, з огляду на що він є повідомленим про розгляд справи № 910/10829/21.

Однак Товариство з обмеженою відповідальністю "Лендо Профі" своїм правом на подачу письмового відзиву не скористалось, доказів на обґрунтування своєї правової позиції у справі не надало.

У разі неподання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 9 ст. 165 ГПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 ГПК України).

12.08.21. третьою особою подано письмові пояснення по справі.

Оскільки клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, а наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення, у відповідності до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними у справі матеріалами.

З моменту відкриття провадження у справі сплив достатній строк, для подання всіма учасниками справи своїх доводів, заперечень, відзивів, доказів тощо, у зв`язку з чим суд вважає за можливе здійснити розгляд даної справи по суті заявлених вимог.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України).

Розглянувши надані документи і матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

28.11.16. між позивачем (Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Старт Нетворк» (найменування якого 09.06.21. змінено на Товариство з обмеженою відповідальністю «Лендо Профі») (Орендар) було укладено Договір оренди № 7660 нерухомого майна, що належить до державної власності (Договір), відповідно до п. 1.1 якого Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно - частини нежитлового приміщення будівлі гуртожитку № 1 загальною площею 0,50 кв.м за адресою: м. Київ, провулок Кустанайський,7 (Майно) та перебуває на балансі Національного університету фізичного виховання і спору України (Балансоутримувач).

Актом приймання-передачі від 28.11.16. Майно за Договором передано в орендне користування відповідачу.

Згідно з ст. ст. 11, 629 Цивільного кодексу України договір є однією із підстав виникнення зобов`язань та обов`язковим для виконання сторонами.

В силу ст. 526 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із ч. 1 ст. 67 Господарського кодексу України відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями і громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів.

Згідно із статтею 626 ЦК України договором є домовленість сторін, що виражає узгоджену волю сторін, яка спрямована на досягнення конкретної мети, тобто договір це юридичний факт, на підставі якого виникають цивільні права та обов`язки.

Відповідно до статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною першою статті 628 та статтею 629 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За своєю правовою природою укладений між сторонами Договір є договором найму (оренди).

Відповідно до частини першої статті 283 Господарського кодексу України (далі - ГК України) за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Частиною шостою статті 283 ГК України передбачено, що до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно із статтею 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Частиною першою статті 763 ЦК України передбачено, що договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Строк дії Договору сторонами погоджено пунктом 10.1 з дати його підписання до 28.10.19. включно. Договором від 28.12.19. про внесення змін до Договору строк дії Договору було продовжено до 28.11.20.

Чинність Договору припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено (п. 10.6 Договору).

Договір припиняється після спливу строку його дії (ст. 763 ЦК України).

Приписами ч. 2 ст. 291 Господарського кодексу України визначено, що договір оренди припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено.

Частиною 2 ст. 284 Господарського кодексу України передбачено, що у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення строку дії договору він вважається продовженим на такий самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Вищевказана стаття також кореспондується зі статтею 764 ЦК України, в якій зазначено, що у разі, якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку дії договору найму, то за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Пунктом 10.4 Договору сторони погодили, що у разі відсутності заяви однієї зі сторін про припинення Договору або зміну його умов після закінчення строку його чинності протягом одного місяця Договір вважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цим Договором, з урахуванням змін у законодавстві на дату продовження Договору.

Позивачем на адресу відповідача було направлено лист № 30-06/11159 від 22.12.20. (отриманий відповідачем 01.03.21. та 02.03.21.) з повідомленням про те, що Договір припинився 28.11.20. і продовжуватись не буде, та із зазначенням необхідності повернення об`єкта оренди Балансоутримувачу чи Орендодавцю за актом.

За вказаних підстав Орендодавець відповідно до вимог чинного законодавства звернувся до відповідача з відповідною заявою про закінчення строку дії Договору та з пропозицією повернути орендоване майно за актом приймання-передачі (повернення) орендованого майна.

ЦК України передбачає можливість автоматичної пролонгації договору найму в разі відсутності заперечень як зі сторони наймодавця, так і зі сторони наймача.

При цьому пріоритетним критерієм при вирішенні питання пролонгації договору оренди є перш за все відсутність заперечення орендодавця.

Отже, Договір припинив свою дію 28.11.20.

Відповідно до статті 785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Згідно з ч. 1 ст. 25 ЗУ «Про оренду державного та комунального майна» у разі припинення договору оренди орендар зобов`язаний протягом трьох робочих днів з дати припинення договору повернути орендоване майно в порядку, визначеному договором оренди.

У разі припинення Договору Майно протягом 3 робочих днів повертається Орендарем Орендодавцю/Балансоутримувачу за актом приймання-передавання майна (п. 10.9 Договору). Майно вважається поверненим Орендодавцю/Балансоутримувачу з моменту підписання сторонами акта приймання-передавання, обов`язок по складанню якого покладається а Орендаря (п. 10.10).

Однак, відповідач Майно за Договором з орендного користування не повернув.

Оскільки строк дії Договору закінчився, на новий термін його продовжено не було, доказів повернення спірного Майна відповідачем за актом приймання-передачі до матеріалів справи не подано, судом встановлено, що відповідач безпідставно користується Майном - частиною нежитлового приміщення будівлі гуртожитку № 1 загальною площею 0,50 кв.м за адресою: м. Київ, провулок Кустанайський,7.

Зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених правових норм, господарський суд дійшов висновку, що позов в цій частині нормативно та документально доведений, та підлягає задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору за приписами ст. 129 ГПК України в цій частині покладаються на відповідача в розмірі 2.270,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Положеннями пунктів 3.1, 3.2, 3.3, 3.6 Договору сторони погодили наступне.

Орендна плата становить без ПДВ за базовий місяць оренди травень 2016 року 5.250,00 грн. нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному законодавством. Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції на наступний місяць із врахуванням п. 9 розділу Прикінцеві положення ЗУ «Про державний бюджет України на 2016 рік. Орендна плата перераховується до державного бюджету та балансоутримувачу у співвідношенні 50% до 50% щомісяця не пізніше 15 числа місяця наступного за звітним з урахуванням щомісячного індексу інфляції.

Договором від 28.12.19. № 7660/01 про внесення змін до Договору, встановлено, що орендна плата становить за базовий місяць оренди вересень 2019 року 6776,03 грн без ПДВ. Орендна плата за жовтень 2019 року визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекс інфляції за жовтень 2019 року.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач вказує на те, що відповідач має заборгованість зі сплати орендної плати за Договором за березень-листопад 2020 року в сумі 34.539,52 грн.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Проте відповідач свого обов`язку по сплаті передбаченої Договором орендної плати в терміни, визначені Договором, в повному обсязі не виконав, до матеріалів справи не надав доказів повної оплати заборгованості за Договором пред`явлений до стягнення період.

Вимогою № 30-05/9248 від 23.10.20. позивач звертався до відповідача щодо погашення наявної заборгованості зі сплати орендної плати.

Відповіді на таку вимогу матеріали справи не містять, як і не містять доказів оплати відповідачем заборгованості на пред`явлену до стягнення суму орендної плати.

Отже, з відповідача підлягає стягненню заборгованість зі сплати орендної плати за Договором за період березень-листопад 2020 року в сумі 34.539,52 грн, з огляду на що позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

В зв`язку з тим, що відповідач припустився прострочення по платежам, позивач просить суд на підставі п. 3.7, п. 3.8 Договору стягнути з Орендаря пеню в розмірі 1.423,10 грн та штраф в розмірі 1.036,19 грн.

Оскільки судом встановлено, що відповідач у встановлений Договором строк свого обов`язку по перерахуванню коштів по сплаті орендної плати не виконав, допустивши прострочення виконання грошового зобов`язання (в т.ч. у період, який вказано позивачем), тому дії відповідача є порушенням договірних зобов`язань (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом відповідальності.

Стаття 611 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки.

Відповідно до ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Згідно з ст.ст. 546, 549 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, різновидом якої є штраф та пеня.

Приписами ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України встановлено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 549 Цивільного кодексу України, штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету та Балансоутримувачу у визначеному в п. 3.6 співвідношенні, відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати (п. 3.7 Договору).

У разі, якщо на дату сплати орендної плати заборгованість за нею становить загалом не менше ніж три місяці, Орендар також сплачує штраф в розмірі 3% від суми заборгованості (п. 3.8 Договору).

За перерахунком суду розмір пені становить 1.422,52 грн, розмір штрафу 1.036,19 грн, з огляду на що вказані суми підлягають стягненню з відповідача.

Пеню в сумі 0,58 грн нараховано безпідставно, з огляду на що суд відмовляє в позові в цій частині.

Щодо заявлених позивачем до стягнення 957,10 грн інфляційних втрат, судом встановлено наступне.

Згідно зі статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За здійсненим перерахунком суду з відповідача підлягають стягненню 799,98 грн інфляційних втрат.

Інфляційні втрати в сумі 157,12 грн нараховано безпідставно, з огляду на що суд відмовляє в позові в цій частині.

Витрати по сплаті судового збору в цій частині за приписами ст. 129 ГПК України покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог та стягуються з відповідача в розмірі 2.260,57 грн.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-80, 86, 129, 165, 219, 232, 233, 236-238, 240, 241, 252 ГПК України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Виселити Товариство з обмеженою відповідальністю "Лендо Профі" (02009, м. Київ, вул. Бориспільська, 9; ідентифікаційний код 39009262) з частини нежитлового приміщення будівлі гуртожитку № 1 загальною площею 0,50 кв.м за адресою: м. Київ, провулок Кустанайський,7.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Лендо Профі" (02009, м. Київ, вул. Бориспільська, 9; ідентифікаційний код 39009262) в доход Державного бюджету України (одержувач ГУК у Шевченківському районі міста Києва, код одержувача 37993783, банк одержувача Казначейство України (ЕАП), UA0026011, КЕКД 22080200, призначення платежу - плата за користування майном бюджетних установ) 34.539 (тридцять чотири тисячі п`ятсот тридцять дев`ять) грн 52 коп. орендної плати, 1.422 (одну тисячу чотириста двадцять дві) грн 52 коп. пені, 1.036 (одну тисячу тридцять шість) грн 19 коп. штрафу, 799 (сімсот дев`яносто дев`ять) грн 98 коп. інфляційних втрат.

4. В іншій частині в позові відмовити.

5. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Лендо Профі" (02009, м. Київ, вул. Бориспільська, 9; ідентифікаційний код 39009262) на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву (01032, м. Київ, бульвар Тараса Шевченка, 50-Г; ідентифікаційний код 19030825) 4.530 (чотири тисячі п`ятсот тридцять) грн 57 коп. судового збору.

6. Після набрання рішенням законної сили видати накази.

Рішення господарського суду набирає законної сили у відповідності до приписів ст. 241 Господарського процесуального кодексу України. Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.ст. 253, 254, 256-259 ГПК України з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України.

Суддя Т.М. Ващенко