ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

27.09.2021м. Дніпро№ 904/8031/21

Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Новікова Р.Г., розглянувши

заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» м. Дніпро

боржник Товариство з обмеженою відповідальністю «Іонітекс» м. Вінниця

про видача судового наказу

ВСТАНОВИВ: Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» м. Дніпро звернулось із заявою про видачу судового наказу про стягнення з боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма «Портал І» м. Вінниця суми боргу з оплати поставленої електричної енергії за договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг від 01.01.2019 за особовим рахунком №65-2/11 в сумі 329грн.18коп.; пені в розмірі 25грн.10коп., 3% річних в розмірі 21грн.67коп. та інфляційних втрат в розмірі 41грн.10коп.

В обґрунтування підсудності вказаної заяви Господарському суду Дніпропетровської області заявник наводить норми частини 5 статті 29 господарського процесуального кодексу України.

Заявник вказує, що місцем виконання укладеного з боржником договору від 01.01.2019 про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг є Дніпропетровська область, та посилається на довідку про обсяги розподіленої електричної енергії. Згідно цієї довідки об`єкт споживача, на які за умовами договору постачається електроенергія знаходиться у м. Дніпро. Дніпропетровської обл.

Метою даного договору є отримання споживачем послуги з енергопостачання наданої постачальником, тому місцем виконання договору є місце передачі послуги - м. Дніпро, Дніпропетровської обл.

До заяви також додано копію постанови Центрального апеляційного господарського суду від 23.10.2019 у справі №904/3784/19.

В обґрунтування заявлених вимог заявник посилається на приєднання Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма «Портал І» до публічного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг від 01.01.2019 за особовим рахунком №65-2/11 на умовах комерційної пропозиції «Універсальна» постачальника універсальних послуг ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» для малих непобутових споживачів шляхом споживання електричної енергії та оплати виставлених рахунків.

Заявник зазначає, що згідно з довідкою оператора системи розподілу (АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі») про обсяги розподіленої електричної енергії з урахуванням коригування по ЕІС-коду точки комерційного обліку споживача щодо об`єкту споживання, розташованого за адресою: м. Дніпро, проспект Праці, буд. 10-А, боржником за травень-червень 2019 року спожито 360 кВт*г на суму 959грн.52коп.

Заявник вказує, що споживачу були виставлені рахунки №111/65-2/11/5/1 від 31.05.2019 року (з терміном сплати до 10.06.2019), №111/65-2/11/6/1 від 30.06.2019 року (з терміном сплати до 24.07.2019).

Також в заяві зазначено про сплату споживачем 22.05.2019 частини боргу за рахунком №111/65-2/11/5/1 від 31.05.2019 в розмірі 630грн.34коп. за спожиту електричну енергію. На момент звернення до суду із заявою про видачу судового наказу сума боргу зі сплати вартості активної електричної енергії за період травень 2019 становить 89грн.30коп., за червень 2019 року 239грн.88коп. Загальний розмір суми боргу дорівнює 329грн.18коп.

Заявник вказує, що 13.12.2019 на адресу споживача направлялась вимога про сплату заборгованості за спожиту електричну енергію; 19.01.2021 на адресу споживача направлені вищезазначені рахунки; 11.06.2021 на адресу споживача вдруге направлена вимога про сплату боргу.

Посилаючись на розділ 6 комерційної пропозиції «Універсальна» за порушення зобов`язання зі сплати сум боргу вартості активної електричної енергії за травень 2019 червень 2019 позивач нарахував та заявив до стягнення пеню в розмірі 25грн.10коп. за період з 22.03.2021 по 21.09.2021.

На підставі статті 625 Цивільного кодексу України заявник нарахував та заявив до стягнення 3% річних в розмірі 21грн.67коп. за загальний період з 11.06.2019 по 21.09.2021 та інфляційні втрати в розмірі 41грн.10коп. за загальний період липень 2019 серпень 2021.

Згідно з частинами 1, 2 статті 147 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги.

Статтею 148 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до пунктів 2, 4 частини 2 статті 150 Господарського процесуального кодексу України у заяві, зокрема, повинно бути зазначено:

- повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника;

- вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються.

Відповідно до пунктів 1, 8 статті 152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, зокрема, якщо:

- заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу;

- із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Заявник визначив боржником Товариство з обмеженою відповідальністю «Іонітекс», але в прохальній частині заяви просить видати наказ про стягнення заявлених сум з Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма «Портал І».

В тексті заяви вказано існування заборгованості боржника за поставлену активну електричну енергію за травень червень 2019року, але у доданому до заяви розрахунку заборгованості з активної електроенергії за травень-червень 2019 щодо ТОВ ВКФ «Портал І» вказаний період нарахування заборгованості травень 2020року, червень 2020року.

Заявник стверджує про перерахування 22.05.2019 боржником в рахунок погашення заборгованості за договором за особовим рахунком №65-2/11 суми в розмірі 630грн.34коп. разом з тим в банківській виписці з рахунку за 22.05.2019 вказано про перерахування ТОВ ВКФ «Портал І» через фізичну особу суми в розмірі 12761грн.75коп.

Таким чином сума боргу з оплати вартості активної електроенергії 329грн.18коп. за травень червень 2019 не підтверджена матеріалами справи.

Згідно з частиною 1 статті 153 Господарського процесуального кодексу України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись нормами Цивільного кодексу України, статтями 147, 148, 150, 152, 153, 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» м. Дніпро про видачу судового наказу про стягнення з боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма «Портал І» м. Вінниця суми боргу з оплати поставленої електричної енергії за договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг від 01.01.2019 за особовим рахунком №65-2/11 в сумі 329грн.18коп.; пені в розмірі 25грн.10коп., 3% річних в розмірі 21грн.67коп. та інфляційних втрат в розмірі 41грн.10коп.

Ухвала набирає законної сили 27.09.2021 та може бути оскаржена в порядку статей 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Р.Г. Новікова