ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.09.2021 Справа № 917/1387/21

Господарський суд Полтавської області у складі судді Безрук Т. М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Кременчуцька ТЕЦ"

до Кременчуцького закладу дошкільної освіти (ясла-садок) комбінованого типу № 78 Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області

про стягнення 745 093,30 грн

встановив:

До Господарського суду Полтавської області звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "Кременчуцька ТЕЦ" з позовом до Кременчуцького закладу дошкільної освіти (ясла-садок) комбінованого типу № 78 Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області про стягнення 745 093,30 грн за договором з власником (користувачем) будівлі про надання послуги з постачання теплової енергії № 5058 від 15.03.2021, у тому числі 729 607,39 грн - основного боргу за поставлену теплову енергію, 9128,24 грн - інфляційних, 6357,67 грн 3% річних.

Також позивач заявив до відшкодування 11 176,40 грн витрат на сплату судового збору.

Позовну заяву обґрунтовано тим, що відповідач неналежним чином здійснює оплату послуг з постачання теплової енергії.

Відповідач у відзиві (вхід. № 10395 від 16.09.2021) проти позову заперечує повністю, посилаючись на те, що:

- своєчасність виконання договірних зобов`язань перед позивачем залежить від надходжень бюджетних коштів від Департаменту фінансів Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, який є виконавчим органом Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області; до повноважень директора вказаного Департаменту відноситься затвердження лімітних довідок про бюджетні асигнування, що містять бюджетні призначення та їх помісячний розподіл;

- у будівлі, наданій у користування відповідачу, відсутній індивідуальний тепловий пункт; будівля обладнана вузлом комерційного обліку теплової енергії;

- акти про обсяги спожитої (поставленої) споживачу (субспоживачу) теплової енергії відповідачем не підписані, а підписані тільки представниками позивача (виконавця);

- вказані Акти про обсяги спожитої (поставленої) споживачу (субспоживачу) теплової енергії для їх підтвердження (підпису відповідальною особою) відповідачу (споживачу) відповідно до п. 3.6 договору не надавалися;

- відповідач фінансується тільки в межах затвердженого кошторису, оскільки є бюджетним закладом освіти, є не господарюючим суб`єктом і не наділений іншими коштами, крім бюджетних;

- заклад дошкільної освіти є неприбутковою, бюджетною установою, джерелами фінансування якої є кошти міського бюджету у розмірі, передбаченому нормативами фінансування. Це підтверджується також рішенням ДФС про включення до Реєстру неприбуткових установ та організацій;

- розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов`язання та здійснюють платежі в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами; за наявності простроченої кредиторської заборгованості із заробітної плати (грошового забезпечення), стипендій, а також за спожиті комунальні послуги та енергоносії розпорядники бюджетних коштів у межах бюджетних асигнувань за загальним фондом не беруть бюджетні зобов`язання та не здійснюють платежі за іншими заходами, пов`язаними з функціонуванням бюджетних установ (крім захищених видатків бюджету) визначених статтею 55 цього Кодексу), до погашення такої заборгованості;

- своєчасність виконання договірних зобов`язань перед позивачем залежить безпосередньо від надходжень бюджетних коштів з міського бюджету у розмірі передбаченому нормативами фінансування;

- заборгованість виникала не з вини відповідача, а внаслідок неузгодженості в сфері виділення бюджетних коштів.

Позивач у відповіді на відзив (вхід. № 10526 від 21.09.2021) зазначив, що:

- факт надання відповідачеві рахунків та актів про обсяги спожитої (поставленої) споживачу (субспоживачу) теплової енергії за спірний період підтверджується копіями реєстрів про надання рахунків та Актів про обсяги спожитої (поставленої) споживачу (субспоживачу) теплової енергії за період з березня 2021 року по травень 2021 року, які є в матеріалах справи;

- акти про обсяги спожитої (поставленої) споживачу (субспоживачу) теплової енергії підписані трьома представниками позивача (виконавця), що не заперечується відповідачем, а тому відповідно до умов Договору, ці акти є дійсними;

- посилання відповідача на відсутність бюджетного фінансування не звільняє його від виконання зобов`язань щодо оплати отриманих послуг з теплопостачання.

Інші заяви по суті справи до суду не надійшли, строки для їх подання закінчилися.

У справі судом були вчинені такі процесуальні дії.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.08.2021 позов був переданий на розгляд судді Безрук Т. М. (а.с.33-34).

Ухвалою від 03.09.2021 суд відкрив провадження у справі № 917/1387/21, постановив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (а.с.37-38).

Про відкриття провадження у справі позивач та відповідач повідомлені належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями від 06.09.2021 (а.с.39-40) та поданими ними заяви по суті справи.

Відповідно до частини п`ятої статті 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін згідно з ч. 5 ст. 252 ГПК сторони суду не надали.

Згідно з ч. 13 ст. 8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно з ч. 2 ст. 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. За ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Під час розгляду справи по суті судом були досліджені всі письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 233 ГПК України рішення прийнято, складено та підписано в нарадчій кімнаті.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши всі наявні у справі докази, суд встановив наступне.

Згідно з рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області № 568 від 19.04.2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Кременчуцька ТЕЦ" визначено виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води по лівобережній частині міста Кременчука від джерела ТОВ "Кременчуцька ТЕЦ" (а.с.11).

Товариство з обмеженою відповідальністю "Кременчуцька ТЕЦ" (далі позивач, виконавець) і Кременчуцький заклад дошкільної освіти (ясла-садок) комбінованого типу №78 Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області (далі відповідач, споживач) уклали договір № 5058 від 15.03.2021 з власником (користувачем) будівлі про надання послуги з постачання теплової енергії (далі Договір; а.с.7-10).

Згідно з п.1.1 Договору виконавець (позивач) зобов`язується надавати споживачеві (відповідачу) послугу з постачання теплової енергії на індивідуальний тепловий пункт для потреб опалення та приготування гарячої води (далі-послуга) відповідної якості та в повному обсязі відповідно до теплового навантаження, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором.

В п.1.3. Договору встановлено опалювальну площу та теплове навантаження будівлі споживача, наявність приладу обліку на об`єкті споживача.

В п. 4.2 Договору визначено, що ціною послуги є встановлений відповідно до законодавства тариф на послугу на момент укладення договору, можливість його зміни і повідомлення про це споживача.

Наказом від 31.12.2020 № 330 Товариство з обмеженою відповідальністю "Кременчуцька ТЕЦ" ввело в дію відповідні тарифи на послуги (а.с.23).

Розрахунки за спожиту теплову енергію здійснюються у відповідності до п. 23 Правил користування тепловою енергією (далі - Правила) затверджених постановою КМУ № 1198 від 03.10.2007 та розділу 4 Договору.

Згідно з п. 23 Правил розрахунки за використану теплову енергію здійснюються на межі продажу, яка є межею балансової належності (відповідальності), відповідно до договору, на підставі показів вузла обліку згідно з діючими тарифами (цінами), затвердженими в установленому порядку.

Згідно з п. 3.6 Договору споживач щомісяця до останнього дня включно розрахункового місяця подає виконавцю інформацію про фактичне споживання теплової енергії згідно показників приладу комерційного обліку теплової енергії. При відсутності даних показників комерційного обліку теплової енергії до останнього для включно розрахункового місяця кількість спожитої теплової енергії визначається виконавцем розрахунковим методом. До обсягів теплової енергії, визначеної за фактичними показниками приладів обліку або розрахунковим способом, додаються теплові втрати, згідно п.1.3.2. даного Договору.

Зняття споживачем показань засобів вимірювальної техніки вузла (вузлів) комерційного обліку теплової енергії оформлюється Відомістю про фактичні покази розрахункових приладів обліку на підставі якої здійснюється розрахунок, оформлення рахунку та Акта про обсяги спожитої (поставленої) споживачу (субспоживачу) теплової енергії. Акт про обсяги спожитої (поставленої) споживачу (субспоживачу) теплової енергії підтверджується споживачем у десятиденний термін. У разі неповернення споживачем належно підтвердженого Акта про обсяги спожитої (поставленої) споживачу (субспоживачу) теплової енергії або відмови від його підпису, останній вважається дійним з дати його виписки за умови його підписання трьома представниками виконавця.

Згідно з п. 4.3 Договору тривалість розрахункового періоду для визначення обсягу спожитої послуги, здійснення розподілу обсягу спожитих послуг, оплати послуги виконавцю становить з першого по останнє число місяця, але не може перевищувати місяць.

В п. 4.4 Договору вказано, що виконавець формує та надсилає рахунок на оплату послуги та акт про обсяги спожитої (поставленої) споживачу (субспоживачу) теплової енергії. Рахунок надається на паперовому носії.

Згідно з п. 4.5 Договору споживач здійснює оплату за цим Договором за спожиту послугу протягом семи календарних днів з моменту їх надсилання (надання).

Позивач у позові посилається на те, що на виконання умов договору за період березень 2021 року - травень 2021 року поставив відповідачу теплову енергію на загальну суму 729607,39 грн.

В підтвердження вказаного позивач надав акти про обсяги спожитої (поставленої) споживачу (субспоживачу) теплової енергії від 31.03.2021 на загальну суму 536 211,92 грн, від 30.04.2021 на загальну суму 166 563,58 грн, від 31.05.2021 на загальну суму 26 831,89 грн (а.с.21-22).

На оплату наданих послуг позивач виписав відповідачу відповідні рахунки за №№ 5058 від 31.03.2021, від 30.04.2021, від 31.05.2021 (а.с. 15-17).

Факт вручення вказаних рахунків та актів відповідачу підтверджується реєстрами доставки рахунків та актів про обсяги спожитої теплової енергії за березень 2021 р, квітень 2021 р, травень 2021 р (а.с. 18-20).

Відповідно до вказаних доказів загальна сума наданих послуг становить 729 607,39 грн.

Відповідач за отримані послуги не розрахувався.

При вирішенні спору суд зазначає наступне.

Згідно із ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечувати безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Відповідно до ст. 1 Закону України Про теплопостачання сфера теплопостачання є сферою діяльності з виробництва, транспортування, постачання теплової енергії споживачем (далі Закон). Цей Закон регулює відносини, що виникають у зв`язку з виробництвом, транспортуванням, постачанням і використанням теплової енергії, державним наглядом (контролем) у сфері теплопостачання, експлуатацією теплоенергетичного обладнання та виконанням робіт на об`єктах у сфері теплопостачання суб`єктами господарської діяльності незалежно від форми власності (ст. 2 Закону).

Відносини між суб`єктами діяльності у сфері теплопостачання регулюються цим Законом та іншими нормативно-правовими актами (ст. 3 Закону).

Відповідно до ч. 2 ст. 25 Закону України Про теплопостачання теплопостачальні організації зобов`язані забезпечувати надійне постачання обсягів теплової енергії відповідно до умов договору та стандартів.

Цьому обов`язку кореспондує обов`язок споживачів теплової енергії визначений статтею 19 цього Закону, згідно якого споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

У разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку (ч. 6 ст. 25 Закону України Про теплопостачання).

Згідно з умовами вказаного договору позивач взяв на себе зобов`язання надавати послуги з постачання теплової енергії у вигляді гарячої води відповідачу, а споживач зобов`язався проводити оплату вартості спожитої теплової енергії у визначеному порядку та строки.

Заперечення відповідача щодо позову суд відхиляє з таких підстав.

Твердження відповідача про не надання йому Актів про обсяги спожитої (поставленої) споживачу (субспоживачу) теплової енергії за період з березня 2021 року по травень 2021 року не відповідає дійсності та спростовується матеріалами справи.

Як свідчать реєстри доставки рахунків та актів про обсяги спожитої теплової енергії:

рахунок № 5058 та Акт про обсяги спожитої (поставленої) споживачу (субспоживачу) теплової енергії за березень 2021 року отримав представник відповідача 13.04.2021 (а.с.18);

рахунок № 5058 та Акт про обсяги спожитої (поставленої) споживачу, (субспоживачу) теплової енергії за квітень 2021 року отримав представник відповідача 13.05.2021 (а.с.19);

рахунок № 5058 та Акт про обсяги спожитої (поставленої) споживачу (субспоживачу) теплової енергії за травень 2021 року отримав представник відповідача 10.06.2021 (а.с.20).

Заперечення відповідача проти з посиланням на відсутність підпису відповідача на вказаних Актах про обсяги спожитої (доставленої) споживачу (субспоживачу) теплової енергії, суд відхиляє з таких підстав.

Відповідно до п. 3.6 Договору акт про обсяги спожитої (поставленої) споживачу (субспоживачу) теплової енергії підтверджується споживачем у десятиденний термін. У разі неповернення споживачем належно підтвердженого акта про обсяги спожитої (поставленої) споживачу (субспоживачу) теплової енергії або відмови від його підпису, останній вважається дійсним з дати його виписки за умови його підписання трьома представниками виконавця.

Оскільки відповідач у вищезазначений термін не повернув позивачеві Акти про обсяги спожитої (поставленої) споживачу (субспоживачу) теплової енергії за період березень2021 року - травень 2021 року, ці Акти підписані трьома представниками позивача (виконавця), а тому відповідно до умов договору вказані акти є дійсними.

Суд зазначає, що відповідач факту отримання послуг теплопостачання не заперечує.

Доказів направлення позивачу зауважень щодо наданих послуг відповідач суду не надав.

Посилання відповідача на відсутність бюджетного фінансування не звільняє його від виконання зобов`язань щодо оплати отриманих послуг з теплопостачання.

Доказів сплати боргу відповідач суду не надав.

Отже, позовні вимоги про стягнення 729607,39 грн основного боргу суд визнає обґрунтованими та задовольняє.

Згідно із ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Стаття 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі ст. 625 ЦК України позивач заявив до стягнення 6357,67 грн - 3% річних, нарахованих на зобов`язання березня 2021 року за період 21.04.2021 - 13.08.2021, на зобов`язання квітня 2021року за період 21.05.2021 - 13.08.2021, на зобов`язання травня 2021 року за період 18.06.2021 - 13.08.2021 (а.с.14).

Також позивач прохає стягнути 9128,24 грн інфляційних втрат, нарахованих на зобов`язання березня 2021 року за період 21.04.2021 - 13.08.2021, на зобов`язання квітня 2021року за період 21.05.2021 - 13.08.2021, на зобов`язання травня 2021 року за період 18.06.2021 - 13.08.2021 (а.с. 13).

Відповідач у відзиві зауважень щодо вказаного розрахунку не надав.

Правильність розрахунку перевірена судом.

Оскільки відповідач не виконав зобов`язання з оплати послуг теплопостачання, позивач правомірно нарахував 3 % річних та інфляційних за вказані періоди на існуючий борг.

Отже, позовні вимоги про стягнення 6357,67 грн - 3% річних та 9128,24 грн інфляційних втрат є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Позивач у позові прохає також покласти на відповідача судові витрати понесені ним у цій справі у вигляді судового збору.

Суд встановив, що при подачі позову позивач сплатив 11 176,40 грн судового збору за платіжним дорученням від 19.08.2021 № 648 (а.с.6). Факт надходження цього судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України підтверджено виписками від 25.08.2021 (а.с.35).

Відповідно до ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір повністю покладається на відповідача.

Суд роз`яснює, що в разі добровільного виконання рішення суду до відкриття виконавчого провадження відповідач не позбавлений права звернутися до суду з заявою про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Сторони також мають право укласти мирову угоду у процесі виконання судового рішення.

Керуючись ст.ст.252, 232, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Кременчуцького закладу дошкільної освіти (ясла-садок) комбінованого типу № 78 Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області (вул. Миру, буд. 19, м. Кременчук, Полтавська область, 39631; ідентифікаційний код 25166517) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Кременчуцька ТЕЦ" (вул. Свіштовська, буд. 2, м. Кременчук, Полтавська область, 39600; ідентифікаційний код 42225136) 729607 грн 39 коп. основного боргу за спожиту теплову енергію, 9128 грн 24 коп. - інфляційних, 6357 грн 67 коп. - 3% річних, 11176 грн 40 коп. відшкодування витрат з оплати судового збору.

Видати наказ після набрання цим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Східного апеляційного господарського суду через Господарський суд Полтавської області.

Дата складання повного судового рішення: 29.09.2021.

Суддя Т. М. Безрук