РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

06.09.2021Справа № 910/9730/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Сівакової В.В. розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом Приватного підприємства «Транс Логістик»

до Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова

компанія»

про стягнення 44.016,34 грн

Представники сторін: не викликались

СУТЬ СПОРУ:

15.06.2021 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Приватного підприємства «Транс Логістик» до Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» про стягнення 44.016,34 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що між сторонами укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 078999/920/190001043 від 16.07.2019, відповідно до якого відповідач зобов`язаний надавати позивачу послуги зі страхування автомобілів марки MAN, перелік яких викладено у додатку до договору. 17.11.2019 внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди, вантажний автомобіль марки Intercargo Truck F17221, державний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія Приватного підприємства «Транс Логістик» ОСОБА_1 отримав значні механічні пошкодження з матеріальним збитками. На виконання умов договору страхування позивач 19.11.2020 звернувся до відповідача з письмовою заявою про настання страхового випадку та надано відповідачу рахунок № ТС-00002103 від 19.11.2020, в якому визначено вартість ремонту пошкодженого автомобіля, а саме 44.016,34 грн. У зв`язку з тим, що відповідачем не виконано взяті на себе зобов`язання за договором № 078999/920/190001043 від 16.07.2019 та не здійснено виплати, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/9730/21 від 17.06.2021 вказану позовну заяву залишено без руху та встановлено п`ятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання відповідних документів.

30.06.2021 позивачем усунено недоліки позовної заяви шляхом подання до суду відповідних документів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.07.2021 відкрито провадження у справі № 910/9730/21 та прийнято позовну заяву до розгляду; розгляд справи вирішено здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Даною ухвалою суду було зобов`язано відповідача протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали подати суду відзив на позов в порядку ст. 165 Господарського процесуального кодексу України з доданням доказів, що підтверджують обставини викладені в ньому, та докази направлення цих документів позивачу.

У відповідності до ст. 242 Господарського процесуального кодексу України ухвалу про відкриття провадження у справі від 05.07.2021 було 05.07.2021 направлено відповідачу рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення за № 186 за адресою, що зазначена в позовній заяві, а саме: 04080, м. Київ, вул. Кирилівська, 40, офіс 501, яка згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань є місцезнаходженням відповідача.

Згідно з ч. 3 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Відповідно до п. 3 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення.

Відповідач ухвалу суду від 05.07.2021, надіслану за вказаною вище адресою, отримав 13.07.2021, що підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення за № 186.

15.07.2021 від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує посилаючись на те, що відповідачем було обґрунтовано відмовлено позивачу у здійсненні страхової виплати на підставі п. 16.1.11 укладеного сторонами договору, з огляду на відсутність засвідченого підписом представника відповідача та печаткою товариства акту огляду, що підтверджує факт проведення огляду транспортного засобу (при укладені договору). Зазначив, що надання йому, як страховику, транспортного засобу для огляду при укладенні договору страхування має істотне значення для здійснення індивідуальної оцінки страхового ризику, оскільки саме під час такого огляду страховик у акті огляду фіксує технічний стан транспортного засобу, у тому числі несправності та пошкодження, яке ТЗ вже має внаслідок попередньої експлуатації. Однак, при укладенні договору страхування позивач транспортний засіб Intercargo Truck F17221, державний номер НОМЕР_1 відповідачу для огляду не надав.

27.07.2021 від позивача до суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивач зазначив, що відповідач не надав доказів ініціювання процедури огляду спірного транспортного засобу до або після укладення договору (зокрема, направлення листа-вимоги позивачу про надання автомобіля Intercargo Truck F17221, державний номер НОМЕР_1 на огляд), так і доказів відмови позивачем від виконання вказаної вимоги. Відповідно до Правил страхування та умов договору страховик в особі уповноваженого представника перед укладенням договору мав оглянути та сфотографувати спірний транспортний засіб та скласти акт огляду транспортного засобу. Так, відповідач, підписавши договір і додаток № 57 від 22.05.2020 до нього, здійснив всі необхідні заходи для встановлення технічного стану вказаного автомобіля. Позивач зазначає, що визначення страхової суми у розмірі 1.966.000,00 грн і погодження її з відповідачем вказує на той факт, що останній оглянув застрахований автомобіль і погодився на вказану страхову суму з урахуванням того, що автомобіль 2019 року випуску. Натомість твердження відповідача щодо відсутності акта огляду автомобіля в матеріалах страхової справи є способом уникнути виконання взятих на себе зобов`язань щодо виплати страхового відшкодування. Відповідно до умов договору акт огляду не є документом, який страхувальник має подати для виплати страхового відшкодування, і в період дії договору відповідач жодного разу не звертався до позивача з проханням (вимогою) надати транспортний засіб для огляду.

16.08.2021 від відповідача до суду надійшли додаткові пояснення по справі.

Відповідно до ст. 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

16.07.2019 між Приватним підприємством «Транс Логістик» (страхувальник, позивач) та Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія» (страховик, відповідач) укладено договір № 078 999/920/190001043, предметом якого є майнові інтереси, що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням визначеним у частині І договору транспортним засобом (далі - ТЗ) та стаціонарно встановленим на ньому додатковим обладнанням (далі - ДО).

Договір укладений з протоколом розбіжностей № 078999/920/190001043, який підписаний сторонами 16.07.2019.

У пункті 5 частини І договору визначено, що застрахованими є транспортні засоби, зазначені у додатку 1 до договору.

У додатку № 57 від 22.05.2020 до договору сторони погодили перелік транспортних засобів та умови їх страхування. Відповідно до вказаного переліку одним із застрахованих транспортних засобів є Intercargo Truck F17221, державний номер НОМЕР_1 ; період дії договору - 04.06.2020 - 03.06.2021.

З постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24.11.2020 у справі № 607/19891/20 вбачається, що 17.11.2020 о 05 год. 10 хв. автодорогою М09 Тернопіль-Львів-Рава-Руська 39 км.+35м. водій ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом марки Volkswagen Passat, державний номер НОМЕР_2 не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не вибрав безпечної швидкості руху та лівого бокового інтервалу, внаслідок чого допустив зіткнення із зустрічним транспортним засобом марки Intercargo Truck F17221, державний номер НОМЕР_1 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги м.м 2.3б, 12.1, 13.1, 13.3 ПДР Україна.

Даною постановою суду ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено адміністративне стягнення в розмірі 340,00 грн.

Внаслідок вказаної ДТП було пошкоджено автомобіль марки Intercargo Truck F17221, державний номер НОМЕР_1 .

19.11.2020 представник позивача звернувся до відповідача із заявою-повідомленням (авто каско), якою повідомив про ДТП.

19.11.2020 ТОВ «Трак Сервіс Львів» виставлено рахунок-фактуру № ТС-00002103 від 19.11.2020 на суму 44.016,34 грн на ремонт застрахованого транспортного засобу Intercargo Truck F17221, державний номер НОМЕР_1 .

Спір виник внаслідок того, що відповідач не надав жодних зауважень щодо визначеної в рахунку вартості ремонту автомобіля Intercargo Truck F17221, державний номер НОМЕР_1 , не склав страхового акта та не сплатив страхового відшкодування в сумі 44.016,34 грн.

Відповідач, в свою чергу, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, посилався на те, що ним прийнято рішення про відмову у виплаті позивачу страхового відшкодування на підставі підпункту 16.1.11 пункту 16.1 договору, в зв`язку з відсутністю акта огляду транспортного засобу Intercargo Truck F17221, державний номер НОМЕР_1 при укладенні договору.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Статтею 1 Закону України «Про страхування» визначено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, що не суперечать закону і пов`язані: з життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); з володінням, користуванням і розпорядженням майном (майнове страхування); з відшкодуванням страхувальником заподіяної ним шкоди особі або її майну, а також шкоди, заподіяної юридичній особі (страхування відповідальності) (стаття 4 Закону України «Про страхування»).

Відповідно до абзацу 1 статті 6 Закону України «Про страхування» добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства.

За умовами частини 3 статті 16 Закону України «Про страхування» договори страхування укладаються відповідно до правил страхування.

Правила страхування розробляються страховиком для кожного виду страхування окремо і підлягають реєстрації в Уповноваженому органі при видачі ліцензії на право здійснення відповідного виду страхування (частина 1 статті 17 Закону України «Про страхування»).

Частиною 1 статті 25 Закону України «Про страхування» передбачено, що здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

За приписами частин 16 та 17 статті 9 Закону України «Про страхування» страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.

Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. Непрямі збитки вважаються застрахованими, якщо це передбачено договором страхування. У разі коли страхова сума становить певну частку вартості застрахованого предмета договору страхування, страхове відшкодування виплачується у такій же частці від визначених по страховій події збитків, якщо інше не передбачено умовами страхування.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (частина 1 статті 525 Цивільного кодексу України).

За приписами частини 1 статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Підстави для відмови страховика у здійсненні страхових виплат або страхового відшкодування передбачені частиною 1 статті 991 Цивільного кодексу України та абзацом 1 статті 26 Закону України «Про страхування».

Водночас, частиною 2 статті 991 Цивільного кодексу України та абзацом 2 статті 26 Закону України «Про страхування» встановлено, що договором страхування можуть бути передбачені інші підстави для відмови у здійсненні страхових виплат, якщо це не суперечить закону.

За змістом частини 3 та 4 статті 26 Закону України «Про страхування» рішення про відмову у страховій виплаті приймається страховиком у строк не більше передбаченого правилами страхування та повідомляється страхувальнику в письмовій формі з обґрунтуванням причин відмови. Відмову страховика у страховій виплаті може бути оскаржено страхувальником в судовому порядку.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України).

Як встановлено судом, відповідачем розроблені та зареєстровані в установленому законом порядку Правила добровільного страхування наземного транспорту (крім залізничного), розміщені на офіційному сайті відповідача.

Цей договір згідно п. 1.1 частини ІІ укладено відповідно до чинного законодавства України та умов Правил добровільного страхування наземного транспорту (крім залізничного)», затверджених Головою правління АТ «УПСК» 31.03.2009 та зареєстрованих Державною комісією з регулювання ринків фінансових послуг України 07.05.2009 за реєстраційним № 0690302 (далі - Правила страхування).

Відповідно до пункту 5.1 частини ІІ договору страховий випадок - передбачена договором подія (ризик, визначений страхувальником в частині І договору), що відбулася в період дії договору, з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхового відшкодування страхувальнику/вигодонабувачу на умовах договору.

Згідно з підпунктом 11.1.1 частини ІІ договору страхувальник має право отримати страхове відшкодування при настанні страхового випадку в порядку та на умовах, передбачених договором.

Положеннями п. 11.2.1 частини ІІ договору на страхувальника покладено обов`язок при укладення цього договору надати достовірну інформацію страховику про всі відомі йому обставини, які мають істотне значення для оцінки страхового ризику, і надалі інформувати його про будь-яку зміну умов експлуатації, зберігання тощо, що може вплинути на ступінь страхового ризику щодо ТЗ, не пізніше 3 робочих днів після виникнення таких факторів.

Відповідно до п. 8.3 Правил страхування при страхуванні ТЗ, перед укладанням, оновленням чи зміною умов договору страхування страхувальник зобов`язаний надати страховику ТЗ та додаткове обладнання для огляду.

За змістом п. 9.2.18 Правил страхування страхувальник зобов`язаний надати транспортний засіб для огляду, проведення розслідування або експертного дослідження страховику під час укладання договору страхування, після настання страхового випадку, під час або після закінчення відновлювального ремонту, та в інших випадках на вимогу страховика протягом дії договору страхування.

Разом з цим, за умовами договору страховику надано право відмовити у виплаті страхового відшкодування у випадках, зазначених в розділі 16 цього договору та Правилах страхування (п. 11.3.7 частини ІІ договору).

Пунктом 16.1.11 частини ІІ договору (в редакції протоколу розбіжностей до нього) передбачено, що підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування є відсутність акту огляду, завіреного підписом та печаткою представника страховика, що засвідчує факт проведення огляду та фотографування ТЗ.

Вказуючи на необхідність складення акту огляду транспортного засобу на момент укладення договору страхування, відповідач зазначив, що обов`язок надання транспортного засобу для огляду прямо передбачений Правилами страхування та мав бути реалізований при страхуванні транспортного засобу, а відсутність такого акту огляду в силу п. 16.1.11 договору має наслідком відмову у виплаті страхового відшкодування, про що позивач був обізнаний при укладенні договору, в т.ч. з протоколом розбіжностей.

Разом з цим, встановлені судом фактичні обставини справи свідчать про визначення відповідачем, як страховиком, страхової суми для транспортного засобу Intercargo Truck F17221, державний номер НОМЕР_1 , в розмірі 1.966.000,00 грн та погодження такого розміру страхової суми страхувальником, що підтверджується додатком № 57 від 22.05.2020 до договору страхування, підписаним представниками обох сторін та засвідченим їх печатками.

Тобто, незважаючи на твердження про невиконання страхувальником обов`язку надати автомобіль Intercargo Truck F17221, державний номер НОМЕР_1 для огляду та складення відповідного акту під час укладення договору страхування, відповідач попри все визначив страхову суму для згаданого автомобіля.

При цьому, за встановлених судом обставин, визначення сторонами у договорі страхової суми за транспортним засобом Intercargo Truck F17221, державний номер НОМЕР_1 , тлумачення відповідачем п. 16.1.11 частини ІІ договору щодо відсутності засвідченого підписом представника страховика та печаткою товариства акту огляду на підтвердження факту проведення огляду транспортного засобу як підстави для відмови у виплаті страхового відшкодування, суперечить принципам добросовісності та справедливості, оскільки фактично призводить до того, що договір в частині страхування транспортного засобу Intercargo Truck F17221, державний номер НОМЕР_1 , заздалегідь не передбачав його виконання страховиком у разі настання страхового випадку.

Посилання у вищезгаданому пункті договору на необхідність засвідчення акту огляду транспортного засобу підписом та печаткою представника страховика розуміється судом як покладення саме на страховика обов`язку із складення відповідного акту, відтак положеннями п. 9.2.18 Правил визначено його право вимоги до страхувальника надати транспортний засіб на огляд.

Проте відповідачем не надано суду доказів ініціювання до або після укладення договору процедури огляду автомобіля Intercargo Truck F17221, державний номер НОМЕР_1 , а також доказів відмови або ігнорування такої вимоги позивачем.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для відмови у виплаті страхового відшкодування на користь позивача на підставі п. 16.1.11 договору за відсутності акту огляду транспортного засобу Intercargo Truck F17221, державний номер НОМЕР_1 .

За приписами ст. 9 Закону України «Про страхування» страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. Непрямі збитки вважаються застрахованими, якщо це передбачено договором страхування. У разі коли страхова сума становить певну частку вартості застрахованого предмета договору страхування, страхове відшкодування виплачується у такій же частці від визначених по страховій події збитків, якщо інше не передбачено умовами страхування. Франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Як зазначалося вище, на підтвердження завданих внаслідок ДТП автомобілю Intercargo Truck F17221, державний номер НОМЕР_1 , збитків позивачем долучено до позовної заяви рахунок-фактуру № ТС-00002103 від 19.1.2020 на суму 44.016,34 грн, виставлений ТОВ Трак Сервіс Львів».

В свою чергу, відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження факту необґрунтованості заявленого позивачем до стягнення розміру страхового відшкодування (в тому числі, не надано свого контррозрахунку суми страхового відшкодування), як і не реалізовано свого права на доведення обставин нездійснення СТО ремонту автомобіля, хоча відповідно до п. 11.4.6 частини ІІ договору саме на страховика покладений обов`язок протягом 5 робочих днів з дня отримання письмового повідомлення про настання страхового випадку здійснити огляд пошкодженого ТЗ та/або вжити заходів для проведення незалежної експертизи.

Отже, відсутність доказів проведення відповідачем огляду автомобіля Intercargo Truck F17221, державний номер НОМЕР_1 , після його пошкодження у ДТП 17.11.2020, не може бути підставою для невиконання обов`язку виплатити страхове відшкодування ПП «Транс Логістик» як власнику цього застрахованого транспортного засобу.

Частинами 3, 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем не спростовано належними засобами доказування обставин, на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог.

З огляду на вищевикладене, позовні вимоги Приватного підприємства «Транс Логістик» обґрунтовані та підлягають задоволенню повністю.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. 129, ст.ст. 237, 238, 240 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» (04080, м. Київ, вул. Кирилівська, 40, офіс 501, ) на користь Приватного підприємства «Транс Логістик» (52005, Дніпропетровська обл., Дніпровський р-н., смт. Слобожанське, вул. Теплична, буд. 27С, ) 44.016 (сорок чотири тисячі шістнадцять) грн 34 коп. страхового відшкодування, 2.270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Суддя В.В.Сівакова