ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2021 року м. Черкаси справа № 925/800/21

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Чевгуза О.В., з секретарем судового засідання Брус Л.П., за участю представників:

від позивача Галіцька І.Є. адвокат,

від відповідача не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Господарського суду Черкаської області справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЧЕРКАСЬКИЙ БУДИНОК ТОРГІВЛІ»

до ПРИВАТНОГО ПІДПРИЄМСТВА «ЗОЛОТОНОШАІНВЕСТ 2»

про стягнення 434 652,07 грн та розірвання договору суборенди землі,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЧЕРКАСЬКИЙ БУДИНОК ТОРГІВЛІ» (бул. Шевченка, 207, м. Черкаси, 18000, ) звернулось до Господарського суду Черкаської області з позовом до ПРИВАТНОГО ПІДПРИЄМСТВА «ЗОЛОТОНОШАІНВЕСТ 2» (вул. Грушевського, 23, м. Черкаси, 18000, ) в якому просить суд:

стягнути з ПП «ЗОЛОТОНОШАІНВЕСТ 2» 434 652 гривні 07 копійок, з яких: заборгованість по платі за суборенду землі за період з 01 січня 2019 року по 29 лютого 2020 року та за період з 01 квітня 2020 року по 31 травня 2021 року 376 846 гривень 96 копійок, в т.ч. ПДВ, пеня 8 214 гривень 96 копійок, 3 % річних від простроченої суми 14 118 гривень 23 копійки, інфляційне збільшення суми боргу 35 471 гривня 92 копійки;

розірвати Договір суборенди землі від 27 грудня 2016 року, площею 0,2304 га (кадастровий номер :03:028:0065 всієї земельної ділянки 0,6630 га), укладений між ТОВ «ЧЕРКАСЬКИЙ БУДИНОК ТОРГІВЛІ» та ПП «ЗОЛОТОНОШАІНВЕСТ 2» зареєстрований приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Даниловою О.В. 26 січня 2017 року, номер запису про інше речове право: 18767328 року;

стягнути з відповідача сплачений судовий збір в розмірі 8 789 гривень 78 копійок.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що відповідач починаючи з січня 2019 року до моменту звернення до суду з даним позовом систематично не виконує зобов`язання за договором суборенди: не сплачує орендну плату.

Ухвалою від 24 червня 2021 року Господарський суд Черкаської області прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі; справу вирішив розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначив розгляд справи по суті у судовому засіданні на 09 год. 30 хв. 20 липня 2021 року.

Ухвалою від 20 липня 2021 року Господарський суд Черкаської області розгляд справи відклав на 10 год. 00 хв. 13 вересня 2021 року; для забезпечення дотримання прав відповідача бути поінформованим про час і дату призначення наступного судового засідання вирішив розмістити інформацію про виклик ПРИВАТНОГО ПІДПРИЄМСТВА «ЗОЛОТОНОШАІНВЕСТ 2» на офіційній сторінці Господарського суду Черкаської області веб-порталу судової влади України.

Поштові відправлення з ухвалами господарського суду від 24.06.2021 та 20.07.2021, які були направлені відповідачу, повернуті органами зв`язку до господарського суду із зазначенням причини повернення: за закінченням терміну зберігання.

Відповідно до вимог частини 1 статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

З огляду на положення частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

У судовому засіданні, що відбулося 13 вересня 2021 року, позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Суд оголошував перерву до 10 год. 00 хв. 20 вересня 2021 року.

У судовому засіданні, що відбулося 20 вересня 2021 року, суд видалявся до нарадчої кімнати.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 21.09.2021 підписано вступну та резолютивну частини рішення без його проголошення.

Дослідивши наявні в справі матеріали, суд встановив такі обставини.

27 грудня 2016 року між ТОВ «ЧЕРКАСЬКИЙ БУДИНОК ТОРГІВЛІ» (орендар, позивач у справі) та ПП «ЗОЛОТОНОШАІВЕСТ 2» (суборендар, відповідач у справі) було укладено договір суборенди землі, зареєстрований приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Даниловою Оленою Василівною 26 січня 2017 року, номер запису про інше речове право: 18767328 року (також по тексту Договір).

Відповідно до умов Договору, орендар передав, а суборендар на підставі Акту приймання-передачі земельної ділянки від 26 січня 2017 року прийняв в строкове платне користування частину земельної ділянки, площею 0,2304 га (кадастровий номер :03:028:0065 всієї земельної ділянки 0,6630 га) по вул. Гагаріна, 98, з метою розміщення торгівельно-розважального центру в складі готельного комплексу з автосервісом, що за цільовим призначенням відноситься до категорії земель житлової та громадської забудови, за функціональним використанням земельна ділянка відноситься до категорії земель комерційного використання (також по тексту земельна ділянка), на строк 44 (сорок чотири) роки з дати підписання Договору, але у будь-якому разі не більше, ніж на строк чинності договору оренди земельної ділянки.

Земельна ділянка, що передається в суборенду за Договором, перебуває у строковому платному володінні і користуванні орендаря на підставі рішення Черкаської міської ради від 06.09.2012 № 3-1146 та від 01.10.2015 № 2-1756 та на підставі укладеного договору оренди землі від 19 листопада 2015 року, зареєстрованого 15.03.2016 приватним нотаріусом Черкаського районного нотаріального округу, Черкаської обл., Старовойтовим О.С., номер запису про інше речове право: 13690890, а також на підставі згоди орендодавця на укладення орендарем цього Договору, яка міститься у п. 7. вказаного в цьому пункті договору оренди землі.

Суборенда земельної ділянки здійснюється з оплатою суборендарем орендної плати у розмірі 3 % (три) відсотків від нормативної грошової оцінки земельної ділянки землі комерційного використання, за один рік, у вигляді щомісячних платежів рівними частками на рахунок Орендаря (п.п. 4.1 Договору).

На підставі п.п. 4.1. цього Договору, плату за суборенду, розмір якої становить 12 697 (дванадцять тисяч шістсот дев`яносто сім) гривень 97 копійок, в т.ч. ПДВ за місяць.

Сума плати за суборенду землі уточнюється щороку станом на 1 січня на коефіцієнт індексації грошової оцінки земельної ділянки без внесення змін та доповнень до цього договору. Індексація орендної плати проводиться щорічно за офіційними річними показниками інфляції (п. 4.2 Договору).

Починаючи з 01 січня 2018 року проіндексована плата за суборенду становила 13 458 (тринадцять тисяч чотириста п`ятдесят вісім) гривень 82 (вісімдесят дві) копійки в т.ч. ПДВ на місяць.

Згідно з п. 4.3 Договору, плата за суборенду вноситься суборендарем щомісячно до 15-го числа місяця наступного за звітним.

В пункті 9.4 Договору вказано зокрема, що відповідач зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі вносити плату за суборенду землі.

Позивач зазначає, що починаючи з січня 2019 року відповідач не виконує свої зобов`язання з оплати за суборенду землі по Договору, з метою досудового врегулювання спору він неодноразово надсилав відповідачу претензії, які залишилось без відповіді (а.с. 57-60).

Суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог з огляду на таке.

Укладений між сторонами договір є діючим, за своїм правовим змістом відповідає вимогам Закону України «Про оренду землі», яким визначено, що оренда землі це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально (ст. 1, 13, 14 Закону).

Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Конституцією України, Земельним кодексом України, Законом України «Про оренду землі», законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі (ст. 2 Закону України «Про оренду землі»).

Відповідно до статті 8 Закону України «Про оренду землі» (в редакції, що діяла на час укладання Договору) орендована земельна ділянка або її частина може передаватися орендарем у суборенду без зміни цільового призначення, якщо це передбачено договором оренди або за письмовою згодою орендодавця. Умови договору суборенди земельної ділянки повинні обмежуватися умовами договору оренди земельної ділянки і не суперечити йому. Строк суборенди не може перевищувати строку, визначеного договором оренди землі. Договір суборенди земельної ділянки підлягає державній реєстрації.

Відповідно до статті 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Відповідно до статті 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Частиною 1 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ст. 759, 762, 774 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. До договору піднайму застосовуються положення про договір найму.

Розрахунок боргу по орендній платі зроблено вірно.

Проти правильності розрахунку позовних вимог в частині боргу по орендній платі відповідач суду заперечень не подав. Строк проведення розрахунку за всіма орендними платежами за вказаний період для відповідача вже є таким, що настав.

Докази повного розрахунку за позовними вимогами в справі відсутні.

Отже до примусового стягнення з відповідача на користь позивача належить 376 846,96 грн боргу по орендній платі за землю (за виключенням березня 2020).

Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача пені 8 214 гривень 96 копійок, 3 % річних від простроченої суми 14 118 гривень 23 копійки, інфляційних втрат 35 471 гривня 92 копійки у зв`язку з порушенням зобов`язання щодо сплати орендної плати суд зазначає таке.

Статтею 530 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 611 Цивільного кодексу України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Згідно з частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Стаття 627 Цивільного кодексу України передбачає, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання.

Відповідно до статті 202 ГК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з ч. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Частиною першою ст. 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Частиною третьою ст. 549 ЦК України визначено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Сторони погодили, що за невиконання або неналежне виконання договору вони несуть відповідальність відповідно до законодавства України та цього договору.

За несвоєчасне внесення плати за суборенду у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який стягується пеня, від суми заборгованості за кожен день прострочення платежу та штрафні санкції, згідно чинного законодавства (п. 12.1, 4.4 Договору).

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Враховуючи, що сторони в Договорі суборенди встановили, що неустойка у формі пені сплачується відповідачем за кожний день прострочення платежу,з наданих позивачем розрахунків пені судом встановлено, що заявлена до стягнення сума пені в розмірі 8 214,96 грн розрахована виходячи з розміру подвійної облікової ставки НБУ за загальний період з 16.06.2020 по 16.06.2021 за відповідними зобов`язаннями, від суми заборгованості зі сплати орендної плати за кожен місяць.

Перевіривши за допомогою програми Ліга:Закон надані позивачем розрахунки пені судом встановлено, що розрахунки є арифметично правильними та обґрунтованими, отже позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача 8 214,96 грн пені задовольняється судом повністю.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З наданих позивачем розрахунків 3 % річних та інфляційних втрат судом встановлено, що заявлена до стягнення сума 3 % річних в розмірі 14 118,23 грн розрахована за загальний період з 16.01.2019 по 15.06.2021, заявлена до стягнення сума інфляційних втрат в розмірі 35 471,92 грн розрахована за загальний період з лютого 2019 року по травень 2021 року за відповідними зобов`язаннями, від суми заборгованості зі сплати орендної плати за кожен місяць.

Перевіривши за допомогою програми Ліга:Закон надані позивачем розрахунки 3 % річних та інфляційних втрат судом встановлено, що розрахунки є арифметично правильними та обґрунтованими, отже позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь Позивача 14 118,23 грн 3 % річних та 35 471,92 грн інфляційних втрат задовольняються судом повністю.

Щодо позовної вимоги про розірвання договору суборенди суд зазначає таке.

Позивач зазначає, що відповідачем систематично, починаючи з січня 2019 року не сплачується плата за суборенду по Договору, що значною мірою позбавляє позивача того, на що він розраховував при укладенні Договору. Отже це в розумінні ст. 651 ЦК України, ст. 32 Закону України «Про оренду землі», ст. 141 ЗК України є істотним порушенням умов Договору, котре є достатньою підставою для його розірвання.

Позивач посилається на правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 10 лютого 2021 року у справі № 923/1001/19 про те, що підставою для розірвання договору оренди землі є саме систематична несплата орендної плати. Аналіз п. «д» ч. 1 ст. 141 Земельного кодексу України (далі - ЗКУ), ст.ст. 13, 15, 24. 25, 32 Закону України «Про оренду землі» дає підстави вважати, що зазначені положення закону вимагають систематичної (два та більше випадки) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди, що також є істотним порушенням умов договору, оскільки друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Оскільки законодавець визначає однією із істотних умов договору оренди землі орендну плату, то основний інтерес особи, яка передає майно в оренду, полягає в отриманні орендної плати за таким договором. Порушення цього інтересу має наслідком завдання шкоди, через що сторона (орендодавець) значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору оренди земельної ділянки.

В даній постанові Верховного Суду також зазначено, що сам факт систематичного порушення договору оренди земельної ділянки щодо сплати орендної плати є підставою для розірвання такого договору, незважаючи на те, чи виплачена в подальшому заборгованість, оскільки згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Пунктами 11.2, 11.3 Договору визначено, що дія договору припиняється уразі: закінчення строку, на який його було укладено; за взаємною згодою сторін; за рішенням суду на вимогу однієї з сторін внаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором та внаслідок випадкового знищення, пошкодження суборендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню; ліквідація юридичної особи Суборендаря; інших підстав, визначених законом.

Договір суборенди землі може бути розірваний в односторонньому порядку у разі систематичної несплати суборендної плати землі (протягом трьох місяців).

Частинами 1, 2 статті 651 ЦК України встановлено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату (ч. 1 ст. 15 Закону України «Про оренду землі» в редакції, що діяла на час укладання Договору).

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Пунктом «д» частини 1 статті 141 Земельного кодексу України визначено, що підставою припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Беручи до уваги зазначене вище, суд дійшов висновку про наявність підстав для розірвання укладеного між сторонами Договору у зв`язку з систематичною несплатою відповідачем щомісячної орендної плати.

Отже позовна вимога про розірвання Договору суборенди підлягає до задоволення.

Щодо судових витрат суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 129 ГПК України з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення витрати на оплату судового збору в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись статтями 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з ПРИВАТНОГО ПІДПРИЄМСТВА «ЗОЛОТОНОШАІНВЕСТ 2» (вул. Грушевського, 23, м. Черкаси, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЧЕРКАСЬКИЙ БУДИНОК ТОРГІВЛІ» (бульвар Шевченка, 307, м. Черкаси, ) заборгованість за договором суборенди землі від 27 грудня 2016 року:

376 846, 96 грн основного боргу,

8 214, 96 грн пені,

14 118, 23 грн 3 % річних,

35 471, 92 грн інфляційних втрат,

8 789, 78 грн відшкодування сплаченого судового збору.

Розірвати договір суборенди землі, укладений 27 грудня 2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЧЕРКАСЬКИЙ БУДИНОК ТОРГІВЛІ» (бульвар Шевченка, 307, м. Черкаси, ) та ПРИВАТНИМ ПІДПРИЄМСТВОМ «ЗОЛОТОНОШАІНВЕСТ 2» (вул. Грушевського, 23, м. Черкаси, ), площею 0,2304 га (кадастровий номер :03:028:0065 всієї земельної ділянки 0,6630 га), зареєстрований приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Даниловою О.В. 26 січня 2017 року, номер запису про інше речове право: 18767328 .

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Північного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складання повного тексту рішення.

Повне рішення складене та підписане 27 вересня 2021 року.

Суддя О.В. Чевгуз