ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2021 року м. ОдесаСправа № 916/362/21
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів головуючого судді Лавриненко Л.В.

суддів: Аленіна О.Ю., Мишкіної М.А.

секретар судового засідання Мамчич Р.В.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім Дельта Вілмар, м. Київ

на рішення Господарського суду Одеської області від 01.06.2021 р.

по справі 916/362/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім Дельта Вілмар, м. Київ

до Приватного підприємства Винагробуд, м. Вінниця

про стягнення 1 655 503,45 грн.

суддя суду першої інстанції: Железна С.П.

місце ухвалення рішення: 01.06.2021 р., м. Одеса, пр. - т. Шевченко, 29, Господарський суд Одеської області,

за участю представників сторін:

від Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім Дельта Вільмар, м. Київ: Тетеря С.І.

Ухвалою Південно західного апеляційного господарського суду від 15.07.2021 р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім Дельта Вільмар, м. Київ на рішення Господарського суду Одеської області від 01.06.2021 р. у справі № 916/362/21 та призначено її до розгляду.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

В лютому 2021 р. Товариство з обмеженою відповідальністю Торговий дім Дельта Вільмар, м. Київ звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом до Приватного підприємства Винагробуд, м. Вінниця про стягнення грошових коштів, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, в сумі 1 655 503,45 грн., з яких:

- 1 100 854,00 грн. штрафу;

- 554 649,45 грн. пені.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на неналежне виконання відповідачем взятих на себе за договором поставки від 19.06.2020 р. № 500005354 зобов`язань в частині поставки товару, визначеного умовами договору.

01.04.2021 р. Приватне підприємство Винагробуд, м. Вінниця звернулось до Господарського суду Одеської області із заявою про зменшення розміру штрафних санкцій на 90 %.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 01.06.2021 р. позов Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім Дельта Вільмар, м. Київ задоволено частково, стягнуто з відповідача штраф в сумі 500 000 грн., пеню в сумі 554 649,45 грн., судовий збір в сумі 24 832,55 грн. та витрати на правничу допомогу в сумі 82 476,24 грн.

Задовольняючи частково позовні вимоги та зменшивши суму штрафу до 500 000 грн., місцевий господарський суд зазначив про те, що Товариством з обмеженою відповідальністю Торговий дім Дельта Вільмар, м. Київ не доведено завдання йому збитків в результаті невиконання договірних зобов`язань зі сторони відповідача.

Не погодившись з наведеним рішенням в частині зменшення суми штрафу до 500 000 грн., Товариство з обмеженою відповідальністю Торговий дім Дельта Вільмар, м. Київ оскаржило його до Південно західного апеляційного господарського суду.

Товариство з обмеженою відповідальністю Торговий дім Дельта Вільмар, м. Київ в апеляційній скарзі зазначає, що судом першої інстанції не було надано належної правової оцінки тій обставині, що договір поставки насіння соняшника від 19.06.2020 р. № 500005354 було укладено з Приватним підприємством Винагробуд, м. Вінниця з метою виконання зобов`язань позивача за договором поставки олії соняшникової від 23.12.2019 р. № 300000950, укладеного з Товариством з обмеженою відповідальністю Торговий дім Дельта Вільмар Україна, м. Київ.

У зв`язку з тим, що відповідач порушив умови договору поставки від 19.06.2020 р. № 500005354, Товариство з обмеженою відповідальністю Торговий дім Дельта Вільмар, м. Київ не виконало свої зобов`язання за договором поставки олії від 23.12.2019 р. № 300000950 перед Товариством з обмеженою відповідальністю Торговий дім Дельта Вільмар Україна, м. Київ та зазнало збитків у вигляді штрафних санкцій в сумі 4 164 864 грн.

Крім того, позивач зазначає, що в результаті невиконання відповідачем зобов`язань за договором поставки від 19.06.2020 р. № 500005354, позивач був вимушений придбати аналогічний товар насіння соняшника у інших постачальників за ціною значно вищою, ніж була визначена у договорі поставки від 19.06.2020 р. № 500005354, що також призвело до понесення додаткових витрат.

Наведені обставини, на думку позивача, є підставою для скасування оскаржуваного рішення в частині відмовлених позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи, суд апеляційної інстанції встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 23.12.2019 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю Торговий дім Дельта Вільмар, м. Київ (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю Торговий дім Дельта Вільмар Україна, м. Київ (покупець) було укладено договір поставки № 300000950.

Відповідно до п. 1.1. договору постачальник зобов`язується поставити і передати у власність, а покупець прийняти та оплатити олію соняшникову нерафіновану невиморожену українського походження, на умовах, викладених в цьому договорі.

Згідно з п.1.3. договору найменування товару, ціна одиниці товару, кількість, вартість партії товару, терміни відвантаження, умови поставки узгоджуються сторонами додатково в специфікаціях до договору, які є його невід`ємною частиною.

Умовами п. 3.1. договору передбачено, що кількість товару визначається у місці поставки товару та є остаточною для здійснення розрахунків.

Відповідно до п. 4.1. договору покупець здійснює оплату повної вартості товару на поточний рахунок постачальника протягом 60 днів після приймання покупцем товару за якістю та кількістю на підставі виставленого рахунку постачальника.

Згідно з п. 9.1. договору він набуває чинності з дати його підписання сторонами та діє до 31.12.2020 р.

19.06.2020 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю Торговий дім Дельта Вільмар, м. Київ (покупець) та Приватним підприємством Винагробуд, м. Вінниця (постачальник) укладено договір поставки № 500005354.

Відповідно до п. 1.1. договору постачальник зобов`язується поставити та передати у власність, а покупець прийняти та оплатити соняшник врожаю 2020 р. українського походження на умовах, викладених в цьому договорі.

Згідно з п. 3.1. договору постачальник зобов`язаний поставити товар у строк з 01.10.2020 р. по 31.10.2020 р.

За умовами п. 7.2. та п. 7.3. договору у випадку прострочення поставки товару постачальником понад строків, вказаних в п. 3.1. договору, постачальник сплачує покупцеві пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості непоставленого товару за кожний день прострочення, але не більше 10% від загальної вартості договору.

У разі повної не поставки товару впродовж 15 робочих днів після закінчення терміну, визначеного в п. 3.1. договору, постачальник зобов`язаний сплатити покупцю штраф у розмірі 10% від загальної вартості договору протягом 10 робочих днів проти відповідної вимоги покупця.

28.08.2020 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю Торговий дім Дельта Вільмар, м. Київ та Товариством з обмеженою відповідальністю Торговий дім Дельта Вільмар Україна, м. Київ підписано специфікацію № до договору поставки від 23.12.2019 р. № 300000950.

За умовами специфікації постачальник зобов`язується поставити, а покупець прийняти товар олію соняшникову нерафіновану невиморожену вироблену з насіння соняшника поставленого, зокрема:

- Приватним підприємством Винагробуд, м. Вінниця за договором поставки від 19.06.2020 р. № 500005266 в кількості 1000 тон;

- Приватним підприємством Винагробуд, м. Вінниця за договором поставки від 19.06.2020 р. № 500005354 в кількості 1000 тон;

- Приватним сільськогосподарським підприємством «Козирське» за договором поставки від 14.08.2020 р. № 500005447 в кількості 1050 тон;

- Товариством з обмеженою відповідальністю «Родіна Агро» за договором поставки від 27.08.2020 р. № 500005486 в кількості 1590 тон.

26.11.2020 р. Товариство з обмеженою відповідальністю Торговий дім Дельта Вільмар, м. Київ направлено Приватному підприємству Винагробуд, м. Вінниця претензію №1129/2 з вимогою поставити товар, передбачений умовами договору поставки від 19.06.2020 р. № 500005354, та сплатити штрафні санкції, у зв`язку з несвоєчасним виконанням прийнятих на себе зобов`язань.

09.12.2020 р. Товариство з обмеженою відповідальністю Торговий дім Дельта Вільмар, м. Київ повторно звернулось до Приватного підприємства Винагробуд, м. Вінниця з претензією № 070, яка містить вимогу поставити товар, передбачений умовами договору поставки від 19.06.2020 р. № 500005354, а також сплатити штрафні санкції, у зв`язку з несвоєчасним виконанням прийнятих на себе зобов`язань.

В зв`язку з тим, що Приватне підприємство Винагробуд, м. Вінниця товар, визначний умовами договору від 19.06.2020 р. № 500005354, не поставило та не сплатило штрафні санкції за неналежне виконання умов договору, Товариство з обмеженою відповідальністю Торговий дім Дельта Вільмар, м. Київ звернулось до господарського суд з позовом про стягнення з відповідача штрафу в сумі 1 100 854,00 грн. та пені в сумі 554 649,45 грн.

За результатами розгляду матеріалів справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім Дельта Вільмар, м. Київ не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно зі ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. ст. 11, 629 Цивільного кодексу України договір є однією з підстав виникнення зобов`язань та є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з приписами статей 6, 627, 628 та 638 Цивільного кодексу України сторони вільні в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За приписами ч. 1, ч. 7 ст. 193 ГК України, які кореспондуються з вимогами ст. 526 Цивільного кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

В силу вимог ст. 610, ч. 2 ст. 615 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

За приписами ч. 5 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з п. 3.1. договору постачальник зобов`язаний поставити товар у строк з 01.10.2020 р. по 31.10.2020 р.

Як свідчать матеріали справи, відповідач в порушення умов договору поставки товар не поставлено.

За умовами п. 7.2 . та п. 7.3. договору у випадку прострочення поставки товару постачальником понад строків, вказаних в п. 3.1. договору, постачальник сплачує покупцеві пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості непоставленого товару за кожний день прострочення, але не більше 10% від загальної вартості договору.

У разі повної не поставки товару впродовж 15 робочих днів після закінчення терміну, визначеного в п. 3.1. договору, постачальник зобов`язаний сплатити покупцю штраф у розмірі 10% від загальної вартості договору протягом 10 робочих днів проти відповідної вимоги покупця.

За приписами ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди.

За приписами ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Частиною 3 статті 549 ЦК України передбачено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно зі ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду, що позивачем обґрунтовано здійснено нарахування Приватному підприємству Винагробуд, м. Вінниця штрафу в сумі 1 100 854 грн. та пені в сумі 554 649,45 грн.

Поряд з цим, суд першої інстанції оскаржуваним рішенням зменшив заявлену до стягнення суму штрафу до 500 000 грн.

Заперечуючи проти зменшення розміру штрафу, Товариство з обмеженою відповідальністю Торговий дім Дельта Вільмар, м. Київ посилається на те, що в результаті невиконання відповідачем зобов`язань за договором поставки від 19.06.2020 р. № 500005354, позивач не мав можливості своєчасно виконати власні зобов`язання за договором поставки від 23.12.2019 р. № 300000950, укладеним з Товариством з обмеженою відповідальністю „Дельта Вілмар Україна, а саме поставити олію соняшникову.

Крім того, позивач зазначає, що у зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань, Товариство з обмеженою відповідальністю Торговий дім Дельта Вільмар, м. Київ вимушено було закуповувати насіння соняшника у інших контрагентів за ціною, яка була вища, ніж ціна, визначена сторонами в договорі поставки від 19.06.2020 р. № 500005354.

Наведене, за переконанням позивача, свідчить про наявність підстав для задоволення заявлених позовних вимог у повному обсязі.

Статтею 233 Господарського кодексу України встановлено, що суд має право зменшити розмір санкцій, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора.

При цьому повинно бути взято до уваги:

- ступінь виконання зобов`язання боржником;

- майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні;

- не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України однією з основних засад господарського судочинства є змагальність сторін.

Зміст цього принципу розкрито в ст. 13 Господарського процесуального кодексу України.

За приписами ч. 1 ч. 4 цієї норми судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

В силу приписів ч. 1 ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

За приписами ст. 79 Господарського процесуального кодексу України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до п. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

На підтвердження понесення додаткових витрат, у зв`язку з невиконанням Приватним підприємством Винагробуд, м. Вінниця умов договору поставки насіння соняшника, позивачем до матеріалів справи разом із відповідним клопотанням від 29.03.2021 р. вх. 8483/21 надано договори поставки укладеними з іншими суб`єктами господарювання.

Проаналізувавши вказані договори, суд апеляційної інстанції не приймає їх до уваги, оскільки за умовами цих договорів позивач придбав насіння соняшника у загальній кількості 2 895 тон, що свідчить про систематичність закупівлі насіння соняшника, проте не є доказом того, що вказані договори були укладені з метою нівелювання або мінімалізації негативних наслідків від невиконання Приватним підприємством Винагробуд, м. Вінниця зобов`язань за договором поставки від 19.06.2020 р. № 500005354.

Суд апеляційної інстанції не приймає до уваги посилання Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім Дельта Вільмар, м. Київ на те, що Товариством з обмеженою відповідальністю Торговий дім Дельта Вільмар Україна, м. Київ було нараховано позивачу штрафні санкції в сумі 4 164 864 грн., у зв`язку неналежним виконанням умов договору поставки олії від 23.12.2019 р. № 300000950, оскільки по перше, матеріали справи не містять доказів, що підтверджують нарахування та оплату відповідних санкцій, по друге, наведені доводи позивача не були предметом розгляду в місцевому господарському суді.

Отже, Господарський суд Одеської області врахувавши необхідність дотримання збалансованості інтересів обох сторін, правомірно скористався наданим йому чинним законодавством правом на зменшення штрафу, який підлягає стягненню за порушення зобов`язання, до 500 000 грн.

Враховуючи те, що Товариством з обмеженою відповідальністю Торговий дім Дельта Вільмар, м. Київ належними та допустимими доказами не спростовано висновків суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що правові підстави для зміни чи скасування рішення Господарського суду Одеської області від 01.06.2021 р. по справі № 916/362/21 відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 269, 270, 273, 275, 276, 281 - 283 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Рішення Господарського суду Одеської області від 01.06.2021 р. по справі № 916/362/21 залишити без змін, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім Дельта Вільмар, м. Київ без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду, в порядку та випадках, передбачених ГПК України.

Повний текст постанови складено та підписано 28.09.2021 р.

Головуючий суддя Л.В. Лавриненко

Судді О.Ю. Аленін

М.А. Мишкіна