УХВАЛА

29 вересня 2021 року

м. Київ

Справа № 910/11416/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Случ О. В. - головуючий (доповідач), Міщенко І. С., Могил С. К.,

перевіривши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ИССО"

на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 30.08.2021 (головуючий суддя Гаврилюк О. М., судді Сулім В. В., Майданевич А. Г.)

у справі № 910/11416/19

за позовом Міністерства оборони України

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ИССО",

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Установа "28 Управління начальника робіт",

про визнання договору недійсним,

ВСТАНОВИВ:

30.08.2021 ухвалою Північного апеляційного господарського суду відмовлено у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ИССО" про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Північного апеляційного господарського суду від 18.02.2021 у справі № 910/11416/19.

02.09.2021 скаржник надіслав через Північний апеляційний господарський суд до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 30.08.2021 у справі № 910/11416/19.

Відповідно до протоколу передачі судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) раніше визначеному складу суду від 09.09.2021 вказану касаційну скаргу передано для розгляду колегії суддів у складі: Случ О. В. - головуючий (доповідач), Міщенко І. С., Могил С. К.

Здійснивши перевірку матеріалів касаційної скарги на відповідність вимогам Господарського процесуального кодексу України, Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з огляду на таке.

За змістом положень статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Наведене повністю узгоджується з правовими позиціями, сформованими Європейським судом з прав людини у справах Levages Prestations Services v. France (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) та Brualla Gomez de la Torre v. Spain (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії), згідно з якими умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

В оскаржуваній ухвалі зазначається, що Товариство з обмеженою відповідальністю "ИССО" звернулося до Північного апеляційного господарського суду із заявою про перегляд ухвали Північного апеляційного господарського суду від 18.02.2021 про закриття апеляційного провадження у зв`язку з відмовою від апеляційної скарги.

При цьому, відмовляючи у задоволенні заяви про перегляд ухвали за нововиявленими обставинами, колегія суддів зазначила, що враховуючи те, що ухвала про закриття апеляційного провадження була постановлена 18.02.2021, а наказ Міністерства юстиції України, який став підставою для скасування реєстраційних дій в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 03.12.2020, прийнятий лише 24.02.2021, то така обставина (на яку посилався заявник у своїй заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами) не належить до нововиявленої, так як є такою, що виникла після ухвалення судом рішення. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.04.2021 у справі 9901/819/18.

Апеляційний господарський суд також надав оцінку викладеним у додаткових поясненнях (а також касаційній скарзі) доводам, що нововиявленою обставиною є Висновок колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів міністерства юстиції від 12.02.2021, зазначивши, що такий висновок не є рішенням суб`єкта владних повноважень в контексті законодавчих норм, яке створює правові наслідки, а являє собою відображення суб`єктивної думки членів колегії при розгляді скарги та є підставою для прийняття відповідного наказу.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновки суду апеляційної інстанції і зводяться до незгоди скаржника з оскаржуваним рішенням, а також до необхідності переоцінки доказів у справі та безпосередньо пов`язані із встановленням фактичних обставин, тоді як суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (частина друга статті 300 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути більш суворими ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: "Levages Prestations Services v. France" від 23.10.1996; "Brualla Gomez de la Torre v. Spain" від 19.12.1997).

Відповідно частини другої статті 293 Господарського процесуального кодексу України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

З урахуванням наведеного, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ИССО" на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 30.08.2021 у справі № 910/11416/19 на підставі частини другої статті 293 Господарського процесуального кодексу України у зв`язку з її необґрунтованістю, оскільки правильне застосування норм права, на які посилається у своїй скарзі скаржник (з урахуванням положень статті 300 ГПК України), судами попередніх інстанцій є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення (зокрема, в частині статті 320 Господарського процесуального кодексу України). З огляду на викладене, Суд також відхиляє як необґрунтовані посилання скаржника на порушення статей 56, 236 і 266 ГПК, оскільки вона зводяться до незгоди скаржника не з оскаржуваною ухвалою, а ухвалою, яку він просив переглянути за нововиявленими обставинами (не предмет касаційного оскарження).

При прийнятті цієї ухвали суд також бере до уваги позицію, викладену в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 11.03.2021 у справі № 161/11800/19 і постанові Верховного Суду від 29.12.2020 у справі № 904/5896/18 (у якій є посилання на постанови Верховного Суду від 11.11.2020 у справі № 461/11703/15-ц, від 27.06.2019 у справі № 127/2-н-439/09, від 13.02.2020 у справі № 1711/712/12, від 06.03.2020 у справі № 1121/1717/12-ц), яка зводиться до того, що ухвала, яку просив переглянути за нововиявленими обставинами скаржник, не підлягає такому перегляду, оскільки не відноситься до ухвал, якими закінчено розгляд справи. Разом з тим, цими доводами скаржник свою касаційну скаргу не обґрунтовує, а Суд враховує положення статті 300 (межі розгляду справи судом касаційної інстанції), а також частини другої статті 309 і частини другої статті 311 (апеляційний господарський суд відмовив у задоволенні заяви про перегляд зазначеної ухвали (не переглянув її)) Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 234, 235, 287, 293 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ИССО" на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 30.08.2021 у справі № 910/11416/19.

2. Матеріали касаційної скарги повернути скаржникові разом із доданими до неї додатками.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Головуючий О. В. Случ

Судді І. С. Міщенко

С. К. Могил