РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

21.09.2021Справа № 910/9027/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Кирилюк Т.Ю. за участі секретаря судового засідання Маринченко М.В., розглянувши в порядку загального позовного провадження матеріали господарської справи

за позовом Акціонерного товариства «Київгаз»

до Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго»

про стягнення 20 082 461, 33 грн.

за участі представників:

позивача - Куксенко П.Р.

відповідача - Шевчук А.В.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерне товариство «Київгаз» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» про стягнення 20 082 461, 33 грн.

Позов обґрунтований тим, що відповідач оплатив надані послуги за договором розподілу природного газу з порушенням строків.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.06.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/9027/21. Вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі на 06.07.2021.

Представник відповідача 30.06.2021 подав до суду відзив, у якому проти задоволення позову заперечував повністю.

Представник відповідач у підготовчому засіданні 06.07.2021 заявив клопотання про оголошення перерви, яке суд задовольнив. У підготовчому засіданні 06 липня 2021 року оголошено перерву до 03.08.2021.

Через відділ автоматизованого документообігу суду, моніторингу виконання документів (канцелярію) представник позивача 13 липня 2021 року подав до суду відповідь на відзив, у якій зазначено, що заперечення відповідача, викладені у відзиві, є необгрунтованими.

За результатами підготовчого засідання 03.08.2021 судом прийнято рішення про закриття підготовчого провадження та призначення розгляду справи по суті у судовому засіданні 07.09.2021.

Через відділ автоматизованого документообігу суду, моніторингу виконання документів (канцелярію) представник відповідача 07.09.2021 подав до суду клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору на підставі Закону України «Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу».

Розглянувши дане клопотання суд відмовив у його задоволенні, оскільки прийняття Закону України «Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу» не припиняє спірні правовідносини сторін.

З метою забезпечення процесуальних прав учасників справи у судовому засіданні 07.09.2021 оголошено перерву до 21.09.2021.

Представник позивача у судовому засіданні 21.09.2021 підтримав вимоги, викладені у позовній заяві, та наполягав на їх задоволенні.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечував повністю.

У судовому засіданні 21.09.2021 оголошено вступну та резолютивну частини рішення у справі.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Сторонами у справі 02.05.2018 на підставі заяви-приєднання укладено договір розподілу природного газу, за яким позивач зобов`язався надавати відповідачу послуги з розподілу природного газу, а відповідач - приймати та оплачувати їх вартість.

Пунктом 6.6 договору розподілу природного газу встановлено, що надання позивачем послуг з розподілу природного газу відповідачу підтверджується підписаними сторонами актом наданих послуг.

Позивач протягом періоду часу червень 2020 року - березень 2021 року надав відповідачу послуги з розподілу природного газу на загальну суму 586 048 499, 77 грн., що підтверджується актами приймання-передачі від 30.06.2020, від 31.07.2020, від 31.08.2020, від 30.09.2020, від 31.10.2020, від 30.11.2020, від 31.12.2020, від 31.01.2021, від 28.02.2021, від 31.03.2021.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини першої статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з частиною першої статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

У відповідності до частини першої статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 6.4 договору розподілу природного газу передбачено, що оплата вартості послуг з розподілу природного газу здійснюється відповідачем на умовах попередньої оплати до 1 числа розрахункового періоду. Остаточний розрахунок за надані послуги з розподілу природного газу здійснюється відповідачем до 10 числа місяця, наступного за місяцем надання послуг.

З долученої до позовної заяви банківської довідки вбачається, що відповідач здійснював оплату послуг з розподілу природного газу за червень 2020 року - березень 2021 року з порушенням встановлених пунктом 6.4 договору розподілу природного газу строків.

Враховуючи наведене, позивач просить суд стягнути з відповідача 9 213 727, 00 грн. - пені, 2 268 036, 88 грн. - 3 % річних та 8 600 697, 46 грн. - інфляційних втрат, нарахованих за період часу липень 2020 року - травень 2021 року.

Відповідач проти позовної вимоги про стягнення пені заперечує, посилаючись на те, що пунктом 15 розділу ІІ Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» (від 13.04.2020 № 553-ІХ) відповідач звільнений від нарахування пені та штрафних санкцій.

Згідно з пунктом 15 розділу ІІ Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» (від 13.04.2020 № 553-ІХ) тимчасово, на період дії карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), звільнити від нарахування постачальниками електричної енергії та природного газу пені та штрафних санкцій підприємства централізованого водопостачання та водовідведення незалежно від форми власності, а також виробників теплової енергії незалежно від форми власності.

З Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що основним видом діяльності позивача є розподілення газоподібного палива через місцеві (локальні) трубопроводи.

Розподіл природного газу - господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і пов`язана з переміщенням природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки споживачам, але що не включає постачання природного газу (пункт 35 частини першої статті 1 Закону України «Про ринок природного газу»).

Пунктом 27 частини першої статті 1 Закону України «Про ринок природного газу» постачальник природного газу - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із постачання природного газу.

Матеріали справи не містять доказів, що позивач є постачальником електричної енергії або природного газу. Таким чином, на правовідносини сторін у даній справі не поширюється положення пункту 15 розділу ІІ Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік».

Заперечуючи проти позову, відповідач також посилається на те, що згідно зі статтею 7 Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення» нараховані позивачем неустойка, інфляційні нарахування, проценти річних підлягають списанню.

Відповідно до частини першої статті 7 Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення» (у редакції Закону № 1639-IX від 14.07.2021, який набрав чинності 29.08.2021) нараховані на заборгованість за спожитий природний газ, послуги з його розподілу та транспортування, а також за теплову енергію, отриману для її подальшого постачання споживачам та/або надання відповідних комунальних послуг, утворену станом на 1 червня 2021 року, неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не можуть бути предметом подальшого продажу та врегульовуються у такий спосіб:

- підлягають списанню з дня набрання чинності цим Законом, якщо погашення основної частини боргу здійснено до 1 червня 2021 року або до моменту укладення договорів про реструктуризацію відповідно до статті 5 цього Закону, у тому числі шляхом проведення взаєморозрахунків відповідно до статті 4 цього Закону.

Аналіз наведеної норми дає підстави для висновку, що частина перша статті 7 Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення» є нормою прямої дії, при цьому застосування її приписів не ставиться в залежність від виконання будь-яких інших умов, окрім погашення боржником заборгованості за отриманий природний газ, послуги з його розподілу та транспортування до 1 червня 2021 року.

З наданого позивачем розрахунку пені, 3 % річних, інфляційних втрат та банківської довідки вбачається, що повна оплата відповідачем послуг з розподілу природного газу здійснена до 01.06.2021.

Враховуючи викладене та беручи до уваги встановлені обставини погашення заборгованості за договором розподілу природного газу до 01 червня 2021 року та поширення на дані правовідносини дії Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення», суд погоджується з твердженням відповідача про те, що нараховані позивачем суми пені, 3% річних та інфляційних втрат підлягають списанню, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Враховуючи наведені обставини у їх сукупності, суд відмовляє у задоволенні позову повністю.

Відповідач у відзиві заявив про застосування строків позовної давності до позовних вимог.

Відповідно до частини третьої статті 267 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Оскільки правові підстави для задоволення заявлених позовних вимог відсутні, то позовна давність судом не застосовується.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на позивача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 129, 238, 241-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено: 28.09.2021

Суддя Т.Ю.Кирилюк