УХВАЛА

23 вересня 2021 року

м. Київ

Справа № 916/3729/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Кібенко О.Р. - головуючого, Губенко Н.М., Кондратової І.Д.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Приватного підприємства "Укртекбезпека"

на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 26.07.2021 (колегія суддів у складі Діброви Г.І., Принцевської Н.М., Ярош А.І.)

у справі за позовом Приватного підприємства "Укртекбезпека" (далі - Підприємство)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Транс-сервіс" (далі - Товариство)

про стягнення 497 427,79 грн,

В С Т А Н О В И В:

1. В грудні 2020 року Підприємство звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом до Товариства, в якій просило суд стягнути з Товариства на користь Підприємства основну заборгованість у сумі 381 245,82 грн, пеню в сумі 67 050,86 грн, 3% річних в сумі 21 674 грн, інфляційні втрати в сумі 24 757,11 грн та витрати зі сплати судового збору в сумі 7 461,43 грн.

2. Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за укладеним між сторонами договором від 18.03.2016 №1-1/оо про надання охоронних послуг в частині повної та своєчасної оплати отриманих послуг.

3. Господарський суд Одеської області рішенням від 28.04.2020 позовні вимоги задовольнив повністю.

4. Південно-західний апеляційний господарський суд постановою від 26.07.2021 рішення суду першої інстанції скасував та ухвалив нове про відмову у позові.

5. 03.09.2021 Підприємство звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 26.07.2021, в якій просить скасувати її та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

6. Дослідивши матеріали касаційної скарги, Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з таких підстав.

7. Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

8. Відповідно до п.9 ч.3 ст.2 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК), одним з основних засад (принципів) господарського судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження у визначених законом випадках.

9. Відповідно до п.2 ч.3 ст.287 ГПК не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

10. У позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за якими стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку (п.1 ч.1 ст.163 ГПК).

11. Згідно з ч. 7 ст. 12 ГПК для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

12. Скаржник оскаржує судове рішення, яким вирішено спір про стягнення 497 427,79 грн, а тому воно не підлягає касаційному оскарженню.

13. Скаржник зазначає, що касаційна скарга має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики та справа має для нього виняткове значення (підпункти а), в) п.2 ч.3 ст.287 ГПК), однак, такі твердження належним чином не обґрунтовані.

14. Скаржник зазначає, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для правозастосовчої практики, та зазначає, що у постановах Верховного Суду від 29.01.2020 у справі №916/922/19, від 10.12.2020 у справі №910/14900/19 та від 28.08.2020 у справі №922/2081/19 викладено висновок, відповідно до якого самі лише податкові накладні та декларації не є безумовними доказами реальності здійснених господарських операцій, не можуть бути єдиними доказами на підтвердження факту реального надання послуг та їх прийняття, та як докази можуть оцінюватися судом лише у сукупності з іншими доказами у справі. Інший висновок міститься у постанові від 21.06.2021 у справі №910/23097/17, враховуючи який (щодо використання податкової накладної як доказу надання послуги чи постачання товару), скаржник правомірно очікував на його застосування при розгляді справи №916/3729/20.

15. Фундаментальне значення для формування правозастосовчої практики означає, що скаржник у своїй касаційній скарзі ставить на вирішення суду касаційної інстанції проблему, яка, у випадку відкриття касаційного провадження, буде впливати на значну кількість спорів, створюючи тривалий у часі, відмінний від минулого підхід до вирішення актуальної правової проблеми.

16. Фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики може мати також спірне правове питання, яке тривалий час неоднаково вирішується судами. У даному випадку на вирішення Верховного Суду скаржник ставить питання про надання судами попередніх інстанцій переваги одним доказам над іншими.

17. Верховний Суд вважає, що наведені у касаційній скарзі доводи, посилання на різне вирішення справ судами не дають підстав для висновку про те, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, адже прийняття рішень у вказаних скаржником справах пов`язані з різними фактичними обставинами, які були встановлені судами під час розгляду справ.

18. З огляду на вказане та аналіз оскаржуваних судових рішень, Верховний Суд не вбачає підстав для висновку, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, оскільки зазначені доводи скаржника зводяться до заперечення встановлених судом апеляційної інстанції обставин справи з одночасним їх власним тлумаченням.

19. Скаржник також зазначає, що справа має для нього виняткове значення, та обґрунтовує це тим, що для забезпечення постійного господарського процесу, який спрямований на досягнення позитивного економічного ефекту, коли дохід покриває витрати, а підприємство має за ціль отримати прибуток, скаржник справедливо очікує на сплату за надані послуги від контрагентів; за рахунок цих коштів останній має можливість поновити господарську діяльність.

20. Верховний Суд звертає увагу на те, що скаржник здійснює господарську (підприємницьку) діяльність на власний ризик з метою одержання прибутку, а тому обставини, пов`язані з відсутністю (нестачею) коштів для активізації господарської діяльності не можуть вважатися достатньою підставою для допуску до касаційного перегляду справи через її виняткове значення для скаржника.

21. Верховний Суд вважає, що незгода із судовим рішенням не свідчить про винятковість справи, як і не може вказувати на таку обставину, як негативні наслідки для скаржника внаслідок прийняття цього рішення, оскільки настання відповідних наслідків у випадку прийняття судового рішення не на користь позивача/відповідача є звичайним передбачуваним процесом.

22. Верховний Суд дослідив та оцінив ціну позову, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства. З урахуванням цього, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи касаційної скарги, що вона стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики та що справа має виняткове значення для скаржника.

23. Верховний Суд зазначає, що переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд виконує функцію "суду права", що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення для суспільства та держави, та не є "судом фактів".

24. Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (ст.17 Закону "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути більш суворими ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: "Levages Prestations Services v. France" від 23.10.1996; "Brualla Gomes de la Torre v. Spain" від 19.12.1997).

25. Учасники судового процесу повинні розуміти, що визначені п.2 ч.3 ст.287 ГПК випадки є винятком із загального правила і необхідність відкриття касаційного провадження у справі на підставі будь-якого з них потребує належних, фундаментальних обґрунтувань, як від заінтересованих осіб, так і від суду, оскільки в іншому випадку принцип "правової визначеності" буде порушено.

26. Згідно з п.1 ч.1 ст.293 ГПК суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

27. Оскільки касаційна скарга не містить належних обґрунтувань, які могли б бути визнані такими, що підпадають під дію пп.а), б), в), г) п.2 ч.3 ст.287 ГПК, колегія суддів вважає, що скаржником не дотримано умову допуску цієї справи до касаційного оскарження.

28. З урахуванням викладеного, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Підприємства на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 26.07.2021, оскільки вона подана на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 234, 235, 287, 293 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі №916/3729/20 за касаційною скаргою Приватного підприємства "Укртекбезпека" на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 26.07.2021.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя О. Кібенко

Судді Н. Губенко

І. Кондратова