ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"27" вересня 2021 р. м. Рівне Справа №918/752/21

Господарський суд Рівненської області у складі головуючого судді Пашкевич І.О., за участі секретаря судового засідання Ткачук І.І. розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Селянського (Фермерського) Господарства "Мурка" про заміну одного заходу забезпечення позову іншим

у справі за позовом Селянського (фермерського) господарства "Мурка" (35713, Рівненська обл., Рівненський р-н, с. Спасів, вул. Сагайдачного, 58, )

до відповідача Мізоцької селищної ради (35740, Рівненська обл., Рівненський р-н, смт. Мізоч, вул. Тараса Якимчука, 12, )

за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2 ), ОСОБА_5 (35765, Рівненська область, Рівненський район, с.Стеблівка)

про визнання недійсним рішення Мізоцької селищної ради

у судовому засіданні приймав участь представник позивача - Майструк С.М.

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2021 року Селянське (фермерське) господарство "Мурка" (далі Господарство) звернулося до Господарського суду Рівненської області із позовною заявою до відповідача Мізоцької селищної ради (далі Рада) про визнання недійсним рішення відповідача №431 від 18.08.2021 "Про надання дозволу на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства" яким надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства, за рахунок земель сільськогосподарського призначення гр. ОСОБА_6 , жителю АДРЕСА_3 земельної ділянки орієнтовною площею 1,9136 га (кадастровий номер :02:003:0035), гр. ОСОБА_7 , жителю АДРЕСА_4 земельної ділянки орієнтовною площею 1,9136 га (кадастровий номер :02:003:0035), гр. ОСОБА_8 , жительці АДРЕСА_3 земельної ділянки орієнтовною площею 1,9136 га (кадастровий номер :02:003:0035), гр. ОСОБА_9 , жительці АДРЕСА_3 , земельної ділянки орієнтовною площею 1,9136 га (кадастровий номер :02:003:0035) та гр. ОСОБА_10 , жительці ОСОБА_11 земельної ділянки орієнтовною площею 1,9136 га (кадастровий номер :02:003:0035).

Предметом позову є, визнання недійсним вказаного рішення Ради, з огляду на те, як вважає позивач, останнє прийняте з порушенням норм закону, є протиправним та підлягає визнанню недійсним, оскільки впливає на права та обов`язки Селянського (фермерського) господарства "Мурка", так як земельна ділянка загальною площею 9,568 га кадастровий номер :02:003:0035 належить на праві постійного користування Господарству, що позивач підтверджує доданими до справи доказами та посилається на судову практику Верховного Суду, що склалась з цього питання.

У позовній заяві Селянського (фермерського) господарства "Мурка" містилася заява про забезпечення позову, відповідно до якої останнє просило вжити заходів забезпечення позову про визнання недійсним рішення відповідача.

Ухвалою від 03.09.2021, зокрема, заяву Селянського (фермерського) господарства "Мурка" про вжиття заходів забезпечення позову задоволено. Вжито заходи забезпечення позову, а саме:

1) заборонено державним кадастровим реєстраторам реєструвати земельні ділянки на підставі: проекту із землеустрою щодо відведення у власність гр. ОСОБА_6 , жителю АДРЕСА_3 земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 1,9136 га (кадастровий номер :02:003:0035) за рахунок земель сільськогосподарського призначення; проекту із землеустрою щодо відведення у власність гр. ОСОБА_7 , жителю АДРЕСА_4 земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 1,9136 га (кадастровий номер :02:003:0035) за рахунок земель сільськогосподарського призначення; проекту із землеустрою щодо відведення у власність гр. ОСОБА_8 , жительці АДРЕСА_3 земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 1,9136 га (кадастровий номер :02:003:0035) за рахунок земель сільськогосподарського призначення; проекту із землеустрою щодо відведення у власність гр. ОСОБА_9 , жительці АДРЕСА_3 , земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 1,9136 га (кадастровий номер :02:003:0035) за рахунок земель сільськогосподарського призначення; проекту із землеустрою щодо відведення у власність гр. ОСОБА_10 , жительці С. Стеблівка земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 1,9136 га (кадастровий номер :02:003:0035) за рахунок земель сільськогосподарського призначення;

2) зупинено дію рішення Мізоцької селищної ради №431 від 18.08.2021 "Про надання дозволу на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства".

Відтак, до встановлення законності прийнятого Радою рішення про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства, за рахунок земель сільськогосподарського призначення, а саме, стосовно земельної ділянки з кадастровим номером :02:003:0035, з підстав наведених у позовній заяві, господарський суд в ухвалі від 03.09.2021, мотивував доцільність та виправданість застосування заходів забезпечення позову, про які просив заявник.

Ухвалою від 06.09.2021 позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначене на 28.09.2021.

24 вересня 2021 року Селянським (фермерським) господарством "Мурка" через відділ канцелярії господарського суду подано заяву про заміну заходів забезпечення позову іншими та 27.09.2021 подано клопотання з повідомленням про допущену описку у п. 3 прохальної частини заяви про зміну заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1, 2 ст.143 ГПК України, за клопотанням учасника справи суд може допустити заміну одного заходу забезпечення позову іншим. Питання про заміну одного заходу забезпечення позову іншим вирішується судом в судовому засіданні не пізніше наступного дня після надходження до суду відповідного клопотання учасника справи.

Ухвалою суду від 24.09.2021, враховуючи положення статті 143 ГПК України розгляд заяви Селянського (Фермерського) Господарства "Мурка" про заміну одного заходу забезпечення позову іншим у справі №918/752/21 призначено у судовому засіданні на 27.09.2021 на 15:30 год., що є наступним робочим днем за днем надходження заяви.

Представника заявника повідомлено про розгляд його заяви засобами телефонного зв`язку за зазначеним у заяві номером телефону, про що складено телефонограму № 326 від 27.09.2021. Відповідача повідомлено про розгляд заяви Селянського (Фермерського) Господарства "Мурка" про заміну одного заходу забезпечення позову іншим шляхом завчасного надіслання ухвали суду від 24.09.2021 на офіційну електронну адресу Ради. У зв`язку з відсутністю у матеріалах справи зазначення засобів зв`язку з третіми особами у справі (окрім поштових адрес), враховуючи строк розгляду заяви передбачений ст. 143 ГПК України останніх повідомлено про розгляд заяви шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Господарського суду Рівненської області.

Розглянувши у судовому засіданні заяву Селянського (Фермерського) Господарства "Мурка" про заміну одного заходу забезпечення позову іншим, судом встановлено наступне.

За змістом ст. 143 Господарського процесуального кодексу України за клопотанням учасника справи суд може допустити заміну одного заходу забезпечення позову іншим. Примірник ухвали про заміну одного заходу забезпечення позову іншим невідкладно після набрання такою ухвалою законної сили надсилається заявнику, всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також, залежно від виду вжитих заходів, направляється судом для негайного виконання державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

В силу наведених норм суд відзначає, що заміна одного заходу забезпечення позову іншим полягає саме в зміні виду заходу забезпечення в межах, визначених ч. 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України.

Судом враховано правову позицію, викладену Верховним Судом у постанові від 15.08.2019 у справі №15/155-б, згідно з якою забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача, а тому господарський суд не повинен скасовувати вжиті заходи до ухвалення виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба у забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились певні обставини, що спричинили застосування заходів забезпечення позову, або забезпечення позову перешкоджає належному виконанню судового рішення.

По своїй суті заміна вжитого судом заходу забезпечення позову полягає в заміні раніше прийнятого заходу на інший, передбачений законом захід, з одночасним припиненням раніше накладених заходів, а відтак, при вирішенні відповідного питання слід в першу чергу з`ясовувати чи змінилися настільки обставини спірних правовідносин, які б зумовлювали необхідність скасування обраного судом заходу забезпечення позову до закінчення розгляду відповідного спору, та чи існують правові підстави, з якими чинне законодавство пов`язує можливість вибору іншого заходу забезпечення позову.

При цьому, у вирішенні питання про заміну одного заходу забезпечення позову іншим, як і щодо вжиття заходів забезпечення позову, обов`язковим є надання оцінки обґрунтованості необхідності здійснення такої заміни, здатності саме того заходу, на який заявник просить замінити вжитий судом, забезпечити фактичне виконання рішення суду у разі задоволення позову, наявності зв`язку цього заходу забезпечення позову з предметом позову у справі, співмірності заходу із заявленими позовними вимогами, враховуючи також необхідність забезпечення збалансованості інтересів учасників справи.

Тобто, заміна заходів забезпечення позову, з огляду на ст. 143 ГПК України, пов`язана зі зміною чи припиненням підстав забезпечення позову і не передбачає перегляду відповідної ухвали про вжиття заходів до забезпечення позову на предмет її правомірності.

Сторона, яка звертається з заявою про заміну заходів забезпечення позову, повинна обґрунтувати достатні підстави звернення з такою заявою.

З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 74 ГПК України, обов`язковим є подання належних та достатніх доказів наявності фактичних (змінених) обставин, з якими пов`язується заміна застосованих судом заходів забезпечення позову.

Отже саме на заявника відповідного клопотання покладається тягар доведення необхідності здійснення заміни вжитого судом заходу забезпечення позову іншим, тобто здатності саме такого заходу реально забезпечити задоволення вимог позивача у разі задоволення позову.

Однак, як встановлено судом з поданої позивачем заяви та пояснень у судовому засіданні представника останнього, в даному випадку вимоги Селянського (фермерського) господарства "Мурка" зводяться не до зміни виду вжитих заходів забезпечення позову, а фактично подана заява є заявою про забезпечення позову, оскільки, окрім вже вжитих заходів забезпечення позову ухвалою від 03.09.2021, які заявник просить залишити в силі, йдеться про необхідність вжиття нових заходів забезпечення позову.

А тому, вказана встановлена судом обставина унеможливлює вчинення відповідних дій в порядку, визначеному ст. 143 Господарського процесуального кодексу України.

Таким чином, оскільки по своїй суті подана позивачем заява зводиться до вжиття заходів забезпечення позову, а не заміну вже існуючих, суд вважає за доцільне розглянути її в порядку, визначеному ст. 140 Господарського процесуального кодексу України.

Обґрунтовуючи звернення з даною заявою позивач вказує на те, що відповідачем 23.09.2021 прийнято рішення про припинення права постійного користування земельною ділянкою площею 9,568 га. з кадастровим номером :02:003:0035 для ведення фермерського господарства, яка розташована за адресою: Мізоцька селищна рада Рівненського району, що перебуває в комунальній власності Мізоцької селищної ради та надана в постійне користування громадянину ОСОБА_12 на підставі державного акту на право постійного користування земельною ділянкою серії РВ №00001 від 01.01.1993 року у зв`язку зі смертю користувача, що був засновником позивача. Дані доводи прийняття незаконного, на думку заявника рішення від 23.09.2021, Господарство підтверджує з посиланням на відеозапис (https://www.facebook.com/vlas.ruslari/videos/06053). А також зазначає, що скасування права постійного користування для позивача дасть можливість реалізувати рішення № 431 від 18.08.2021 Мізоцької селищної ради, визнання недійсним якого є предмет спору у справі №918/752/21.

Водночас, заявник вказує, що існуючі заходи забезпечення позову прийняті згідно ухвали від 03.09.2021 не забезпечать повний захист прав та інтересів позивача, оскільки на наступній сесії відповідача планується надати дозвіл на поділ земельної ділянки з кадастровим номером :02:003:0035, та надати дозвіл на складання проекту із землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства за рахунок земельної ділянки з кадастровим номером :02:003:0035.

Відтак, керуючись, ст. 143 ГПК просить суд змінити заходи забезпечення новими заходами забезпечення, а саме:

1) заборонити державним кадастровим реєстраторам реєструвати земельні ділянки на підставі: проекту із землеустрою щодо відведення у власність ОСОБА_6 , жителю АДРЕСА_3 земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 1,9136 га (кадастровий номер :02:003:0035) за рахунок земель сільськогосподарського призначення; проекту із землеустрою щодо відведення у власність ОСОБА_13 , жителю АДРЕСА_4 земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 1,9136 га (кадастровий номер :02:003:0035) за рахунок земель сільськогосподарського призначення; проекту із землеустрою щодо відведення у власність гр. ОСОБА_8 , жительці АДРЕСА_3 земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 1,9136 га (кадастровий номер :02:003:0035) за рахунок земель сільськогосподарського призначення; проекту із землеустрою щодо відведення у власність гр ОСОБА_9 , жительці АДРЕСА_3 , земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 1,9136 га (кадастровий номер :02:003:0035) за рахунок земель сільськогосподарського призначення; проекту із землеустрою щодо відведення у власність ОСОБА_10 , жительці ОСОБА_11 земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 1,9136 га (кадастровий номер :02:003:0035) за рахунок земель сільськогосподарського призначення;

2) зупинити дію рішення Мізоцької селищної ради №431 від 18.08.2021 "Про надання дозволу на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства";

3) заборонити будь-яких державним реєстраторам, нотаріусам проводити будь-які реєстраційні в державному реєстрі речових прав щодо об`єкта нерухомого майна 226 - земельної ділянки з кадастровим номером :02:003:0035 площею 9,568 в частині зміни, припинення іншого речового права номер запису №37555343 від 28.07.2020;

4) заборонити Мізоцькій селищній раді приймати будь-які рішення щодо розпорядження земельною ділянкою з кадастровим номером :02:003:0035 площею 9,568 га; до виконання рішення суду у даній справі відповідно до ч. 7 ст. 145 ГПК України.

Суд констатує, що такі заходи забезпечення позову про які просить заявник, як: 1) заборона державним кадастровим реєстраторам реєструвати земельні ділянки на підставі: проекту із землеустрою щодо відведення у власність ОСОБА_6 , жителю АДРЕСА_3 земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 1,9136 га (кадастровий номер :02:003:0035) за рахунок земель сільськогосподарського призначення; проекту із землеустрою щодо відведення у власність ОСОБА_13 , жителю АДРЕСА_4 земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 1,9136 га (кадастровий номер :02:003:0035) за рахунок земель сільськогосподарського призначення; проекту із землеустрою щодо відведення у власність гр. ОСОБА_8 , жительці АДРЕСА_3 земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 1,9136 га (кадастровий номер :02:003:0035) за рахунок земель сільськогосподарського призначення; проекту із землеустрою щодо відведення у власність гр ОСОБА_9 , жительці АДРЕСА_3 , земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 1,9136 га (кадастровий номер :02:003:0035) за рахунок земель сільськогосподарського призначення; проекту із землеустрою щодо відведення у власність ОСОБА_10 , жительці С. Стеблівка земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 1,9136 га (кадастровий номер :02:003:0035) за рахунок земель сільськогосподарського призначення; 2) зупинення дії рішення Мізоцької селищної ради №431 від 18.08.2021 "Про надання дозволу на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства" - вже вжиті господарським судом в ухвалі від 03.09.2021, та оскільки заявник не просить їх замінити в порядку статті 143 ГПК України, розгляд заяви в цій частині не здійснюється.

Однак, суд дійшов висновку про необхідність дослідження підставності застосування запропонованих позивачем заходів забезпечення позову, а саме:

1) заборони будь-яким державним реєстраторам, нотаріусам проводити будь-які реєстраційні дії в державному реєстрі речових прав щодо об`єкта нерухомого майна 226 - земельної ділянки з кадастровим номером :02:003:0035 площею 9,568 в частині зміни, припинення іншого речового права номер запису №37555343 від 28.07.2020;

2) заборони Мізоцькій селищній раді приймати будь-які рішення щодо розпорядження земельною ділянкою з кадастровим номером :02:003:0035 площею 9,568 га до виконання рішення суду у даній справі відповідно до ч. 7 ст. 145 ГПК України.

Позивач вважає, що вказаний вид забезпечення позову забезпечить від протиправних дій відповідача які полягають у прийнятті останнім рішенням від 23.09.2021 про припинення права постійного користування земельною ділянкою площею 9,568 га з кадастровим номером :02:003:0035, для ведення фермерського господарства, що надана в постійне користування громадянину ОСОБА_12 на підставі державного акту на право постійного користування земельною ділянкою серії РВ № 00001 від 01.01.1993 у зв`язку зі смертю користувача.

Однак, доводи позивача у вказаній заяві про зміну заходів забезпечення позову обумовлені прийняттям Радою рішення від 23.09.2021, яке не є предметом даного спору.

Водночас заявник зазначає, що враховуючи протиправну поведінку відповідача, позивач отримавши реквізити рішення від 23.09.2021, до судового засідання 28.09.2021 планує змінити предмет позову, а саме:

1. Визнати недійсним рішення №431 від 18.08.2021 Мізоцької селищної ради "Про надання дозволу на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства";

2. Визнати недійсним рішення від 23.09.2021 Мізоцької селищної ради про припинення права постійного користування земельною ділянкою площею 9,568 га, з кадастровим номером :02:003:0035 для ведення фермерського господарства, яка розташована за адресою: Мізоцька селищна рада Рівненського району, що перебуває в комунальній власності Мізоцької селищної ради та надана в постійне користування громадянину ОСОБА_12 на підставі державного акту на право постійного користування земельною ділянкою серії РВ №00001 від 01.01.1993 у зв`язку зі смертю користувача;

3. Визнати за Селянським (Фермерським) Господарством "Мурка" право постійного користування на земельну ділянку з кадастровим номером :02:003:0035 площею 9,568 га. Проект відповідної заяви про зміну предмету позову додано до даної заяви що розглядається.

В той же час, ч. 2 ст. 136 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Тобто, за своєю правовою природою заходи забезпечення позову є встановлені судом тимчасові заходи, спрямовані на попередження можливих порушень прав заявника відповідних заходів за час вирішення відповідного спору, мають бути співмірними із заявленими вимогами (предметом спору) та вживаються лише у разі достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття таких заходів може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Статтею 136 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Як передбачено ч. ч. 1-4 ст. 137 вказаного Кодексу, позов забезпечується, зокрема: 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини. Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ст. 140 ГПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, що подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, або для з`ясування питань, пов`язаних із зустрічним забезпеченням. У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з викликом сторін. Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

Як встановлено ст. ст. 73, 74 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 79 Кодексу передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, заявник повинен обґрунтувати причини звернення із такою заявою, та подати докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Як зазначалось судом, предметом позову у даній справі є визнання недійсним рішення відповідача №431 від 18.08.2021 "Про надання дозволу на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства" для ведення особистого селянського господарства, за рахунок земель сільськогосподарського призначення гр. ОСОБА_6 , жителю АДРЕСА_3 земельної ділянки орієнтовною площею 1,9136 га (кадастровий номер :02:003:0035), гр. ОСОБА_7 , жителю АДРЕСА_4 земельної ділянки орієнтовною площею 1,9136 га (кадастровий номер :02:003:0035), гр. ОСОБА_8 , жительці АДРЕСА_3 земельної ділянки орієнтовною площею 1,9136 га (кадастровий номер :02:003:0035), гр. ОСОБА_9 , жительці АДРЕСА_3 , земельної ділянки орієнтовною площею 1,9136 га (кадастровий номер :02:003:0035) та гр. ОСОБА_10 , жительці С. Стеблівка земельної ділянки орієнтовною площею 1,9136 га (кадастровий номер :02:003:0035).

Проте, заява Селянського (Фермерського) Господарства "Мурка" про вжиття заходів забезпечення позову не містить обґрунтованих доводів щодо реальних, існуючих обставин, які вказують на ухилення відповідача від виконання рішення суду, чи вчинення ним дій, які б свідчили про те, що невжиття заходів до забезпечення позову утруднить чи зробить неможливим виконання рішення суду предметом якого є визнання недійсним рішення Ради №431 від 18.08.2021. Вимоги заявника не відповідають вимогам, на забезпечення яких такі заходи вживаються та не співвідносяться з ними.

Поряд з цим, суд не може співвідносити можливість подання позивачем заяви про зміну предмету позову, з поданою після відкриття провадження у справі заявою про вжиття заходів забезпечення позову, оскільки ГПК України таких дій суду не передбачає. Заява про забезпечення позову подається до господарського суду або до подачі позовної заяви або після подання такої позовної заяви.

За вказаних підстав суд дійшов висновку, що відсутній безпосередній зв`язок між предметом позову та заходами забезпечення позову, які просить вжити позивач, враховуючи підстави, якими така заява обґрунтована.

Положення ст. 136 ГПК України пов`язують вирішення питання про забезпечення позову з обґрунтованим доказуванням обставин необхідності такого забезпечення в контексті положень статті 73 ГПК, яке застосовується в якості гарантії задоволення вимог позивача.

З урахуванням вищевикладених обставин, суд дійшов висновку про те, що заявником не підтверджено наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірність утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів.

За таких обставин, суд вважає доводи та вимоги заяви, яка по своїй суті є заявою про вжиття заходів забезпечення позову, є недоведеними та необґрунтованими належним чином, а відтак, заявлена вимога задоволенню не підлягає.

За приписами ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

На підставі викладеного, враховуючи положення Глави 8 Розділу І ГПК України, оскільки заяву про забезпечення позову судом розглянуто, тому витрати заявника по сплаті судового збору в сумі 1 135,00 грн. за розгляд заяви про забезпечення позову, відшкодуванню та поверненню не підлягають.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 120, 123, 73, 74, 79, 136-140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви Селянського (Фермерського) Господарства "Мурка" про заміну одного заходу забезпечення позову іншим відмовити.

Ухвала набирає законної сили 27.09.2021 та може бути оскаржена до Північно-західного апеляційного господарського суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено та підписано - 29.09.2021.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - http://rv.arbitr.gov.ua/sud5019/.

Суддя І.О. Пашкевич