РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

30.09.2021Справа №910/10003/21

Суддя Господарського суду міста Києва Бойко Р.В., розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Арікса Фарма"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Олфа"

про стягнення 2 232,40 грн.,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Арікса Фарма" звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Олфа" про стягнення 2 232,40 грн.

В обґрунтування позовних вимог Товариство з обмеженою відповідальністю "Арікса Фарма" вказує, що на виконання своїх зобов`язань за Договором купівлі-продажу №2/11/2019 від 29.11.2019 та згідно видаткової накладної №93 від 07.04.2020 поставило Товариству з обмеженою відповідальністю "Олфа" товар вартістю 1 830,00 грн., в той час як відповідачем не було виконано свої зобов`язання з оплати товару, у зв`язку з чим у останнього виникла заборгованість.

Крім того, Товариство з обмеженою відповідальністю "Арікса Фарма" вказує про наявність правових підстав для стягнення з відповідача пені у розмірі 209,07 грн., інфляційних втрат у розмірі 143,47 грн. та 3% річних у розмірі 49,86 грн., нарахованих за період з 06.07.2020 по 02.06.2021.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.06.2021 відкрито провадження у справі №910/10003/21; вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін (без проведення судового засідання); визначено сторонам у справі строки для подання відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечень на відповідь на відзив.

Вказана ухвала суду від 23.06.2021 була надіслана відповідачу 24.06.2021 на адресу, яка вказана у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (02095, місто Київ, вул. Княжий Затон, будинок 9 літ. А, офіс 369), рекомендованим листом з повідомленням про вручення, що підтверджується відтиском печатки про відправлення на зворотному боці ухвали, та у відповідності до рекомендованого повідомлення про вручення №817 була вручена Товариству з обмеженою відповідальністю "Олфа" 02.07.2021.

Статтею 113 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

За приписами ч. 8 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

Пунктом 4 резолютивної частини ухвали Господарського суду міста Києва від 23.06.2021 у справі №910/10003/21 встановлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Олфа" строк на подання відзиву з долученими до нього доказами та з доказами його направлення позивачу - протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали.

Згідно з пунктом першим статті 116 Господарського процесуального кодексу України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Отже, Товариство з обмеженою відповідальністю "Олфа" повинне було подати відзив на позов у строк до 19.07.2021 включно (з огляду на приписи ч. 4 ст. 116 Господарського процесуального кодексу України, оскільки останній день 15-денного строку на подання відзиву припадав на 17.07.2021 - суботу).

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позов у визначений судом у відповідності до положень Господарського процесуального кодексу України строк не скористався.

За таких обставин, справа підлягає вирішенню за наявними матеріалами з огляду на приписи ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва встановив наступне.

29.11.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Арікса Фарма" (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Олфа" (покупець) укладено договір №2/11/2019 купівлі-продажу (надалі - Договір), у відповідності до п. 1.1 якого постачальник бере на себе зобов`язання поставляти і передавати у власність покупця товар, а покупець зобов`язується приймати товар у власність і оплачувати його у умовах цього Договору.

Згідно п. 1.2 Договору товаром у цьому договорі є гігієнічно-профілактичні засоби. Товар постачається партіями, які формуються на підставі даних специфікації та замовлення покупця.

Пунктом 1.4 Договору передбачено, що замовлення, яке є невід`ємною частиною даного Договору, складається покупцем і має містити: асортимент, кількість, одиницю виміру, ціну товару, місце (адресу складу/аптеки покупця) і строк поставки товару. Замовлення надсилається постачальнику факсом, електронною поштою за адресами та номерами, вказаними у реквізитах сторін цього Договору.

Відповідно пункту 2.4 Договору ціни, які вказані в підписаній представниками сторін накладній на окрему партію товару, є узгодженими між сторонами і не можуть бути змінені в односторонньому порядку.

У пункті 3.4 Договору зазначено, що товар передається постачальником покупцеві на підставі складеної відповідно до замовлення покупця видаткової накладної, в якій вказується найменування товару, його кількість, одиниці виміру, ціна та сума до сплати.

Пунктом 5.5 Договору погоджено, що оплата вартості реалізованого товару здійснюється покупцем на рахунок постачальника протягом 5 (п`яти) календарних днів від дати надання чергового щомісячного звіту про реалізацію партії товару, але не пізніше сьомого числа кожного місяця, наступного за звітним.

У пункті 5.6 Договору зазначено, що у випадку не реалізації товару протягом 90 (дев`яноста) календарних днів, починаючи з дня (дати) підписання сторонами відповідної видаткової накладної на партію товару, покупець зобов`язаний надати можливість забрати нереалізований товар постачальнику протягом строку, зазначеного у вимозі.

Також у пункті 5.7 Договору зазначено, що кожна наступна партія товару відвантажується Постачальником тільки за умови сплати повної вартості попередньої партії реалізованого товару, якщо сторонами не були узгоджені інші умови.

Пунктом 7.3 Договору визначено, що за порушення строків виконання зобов`язань, передбачених у п.п. 5.5-5.6 цього Договору, покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення за весь строк прострочення.

Даний Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє невизначений строк (п. 9.1 Договору).

У Специфікації (Додаток №1 до Договору) сторонами було погоджено постачання позивачем відповідачу Простатидину (Плюс, Актив, Форте).

07.04.2020 Товариством з обмеженою відповідальністю "Арікса Фарма" було поставлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Олфа" Простатидин Плюс у кількості 5 пачок загальною вартістю 1 830,00 грн.

Спір у справі виник у зв`язку твердженнями позивача про невиконання відповідачем свого зобов`язання по оплаті поставленого згідно Договору товару, у зв`язку з чим у Товариства з обмеженою відповідальністю "Олфа" наявна заборгованість перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Арікса Фарма" у розмірі 1 830,00 грн. Крім того, Товариство з обмеженою відповідальністю "Арікса Фарма" вказує про наявність правових підстав для стягнення з відповідача пені у розмірі 209,07 грн., інфляційних втрат у розмірі 143,47 грн. та 3% річних у розмірі 49,86 грн., нарахованих за період з 06.07.2020 по 02.06.2021.

Дослідивши зміст укладеного між позивачем та відповідачем Договору, суд прийшов до висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором поставки, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання, в тому числі Глави 54 Цивільного кодексу України.

Також з аналізу умов Договору вбачається, що він є рамковим договором, тобто таким, що укладений з метою багаторазового застосування, який містить загальні умови поставки товару постачальником, та при цьому погодження істотних умов (найменування товару, кількість, вартість, тощо) кожного окремого зобов`язання з поставки товару (партії товару) погоджується сторонами, зокрема, у специфікаціях, рахунках-фактури та видаткових накладних.

За приписами ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у обумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.ч. 1. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Із наявної в матеріалах справи видаткової накладної №93 від 07.04.2020 вбачається, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Арікса Фарма" було поставлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Олфа" товар вартістю 1 830,00 грн.

Вказана видаткова накладна підписана уповноваженими представниками та скріплена печатками сторін.

Крім того, на підтвердження виконання своїх зобов`язань з постачання товару позивачем було долучено до позовної заяви товарно-транспортну накладну №Р93 від 07.04.2020, в якій також проставлено підписи уповноважених представників та печаток сторін.

Отже, матеріалами справи підтверджується поставка позивачем відповідачу товару загальною вартістю 1 830,00 грн.

Положеннями ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 5.5 Договору погоджено, що оплата вартості реалізованого товару здійснюється покупцем на рахунок постачальника протягом 5 (п`яти) календарних днів від дати надання чергового щомісячного звіту про реалізацію партії товару, але не пізніше сьомого числа кожного місяця, наступного за звітним.

За приписами ст. 637 Цивільного кодексу України тлумачення умов договору здійснюється відповідно до статті 213 цього Кодексу.

Статтею 213 Цивільного кодексу України визначено, що при тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає змоги з`ясувати зміст окремих частин правочину, їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін. Якщо за правилами, встановленими частиною третьою цієї статті, немає можливості визначити справжню волю особи, яка вчинила правочин, до уваги беруться мета правочину, зміст попередніх переговорів, усталена практика відносин між сторонами, звичаї ділового обороту, подальша поведінка сторін, текст типового договору та інші обставини, що мають істотне значення.

Приймаючи до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів, суд приходить до висновку, що з аналізу умов пунктів 5.5 Договору вбачається, що сторонами було погоджено здійснення відповідачем оплати товару протягом 5 (п`яти) календарних днів від дати надання Товариством з обмеженою відповідальністю "Олфа" чергового щомісячного звіту про реалізацію партії товару, однак в незалежності від дати надання та взагалі факту надання щомісячного звіту про реалізацію партії товару, відповідна партія товару повинна була бути оплачена відповідачем не пізніше 7 числа місяця, наступного за місяцем, в якому відбулась поставка відповідної партії товару.

З огляду на визначений п. 5.5 Договору строк оплати товару та враховуючи, що позивачем не доведено надання відповідачем щомісячного звіту про реалізацію партії товару, суд приходить до висновку, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Олфа" повинне було оплатити поставлений за видатковою накладною №93 від 07.04.2020 товар не пізніше сьомого числа наступного за звітним місяця, тобто до 07.05.2021 (включно).

В свою чергу, позивач у позовній заяві, посилаючись на п. 5.6 Договору, прийшов до висновку, що строк оплати товару наступає через 90 календарних днів від дати його постачання, однак суд не погоджується із такими доводами Товариства з обмеженою відповідальністю "Арікса Фарма", оскільки п. 5.6 Договору встановлює 90-денний строк для реалізації товару, за спливом якого у позивача виникає право забрати у відповідача нереалізований товар, а у відповідача - обо`язок надати таку можливість позивачу. Тобто, п. 5.6 Договору не встановлює строку оплати товару.

Попри наведене, у даному випадку невірне визначення позивачем дати, до якої відповідач повинен був оплатити поставлений згідно видаткової накладної №93 від 07.04.2020 товар, не впливає на вирішення спору по суті.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зазначене також кореспондується з положеннями статей 525, 526 Цивільного кодексу України.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Доказів сплати Товариством з обмеженою відповідальністю "Олфа" Товариству з обмеженою відповідальністю "Арікса Фарма" коштів у розмірі 1 830,00 грн. станом на дату розгляду даної справи відповідачем суду не надано.

Частиною 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України визначено обов`язок сторін довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За приписами частини 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

З огляду на приписи ст.ст. 13, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд приходить до висновку, що відповідачем було прострочено виконання своїх грошових зобов`язань з оплати поставленого позивачем згідно Договору товару та станом на дату розгляду даної справи у Товариства з обмеженою відповідальністю "Олфа" наявна перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Арікса Фарма" заборгованість у розмірі 1 830,00 грн.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Отже, наявність та розмір заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю "Олфа" підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами та відповідачем не були спростовані, у зв`язку з чим в цій частині позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Арікса Фарма" підлягають задоволенню.

Крім того, Товариство з обмеженою відповідальністю "Арікса Фарма" вказує про наявність правових підстав для стягнення з відповідача пені у розмірі 209,07 грн., інфляційних втрат у розмірі 143,47 грн. та 3% річних у розмірі 49,86 грн., нарахованих за період з 06.07.2020 по 02.06.2021.

Судом встановлено, що відповідач обов`язку по сплаті коштів у визначений Договором строк не виконав, допустивши прострочення виконання зобов`язання, тому дії відповідача є порушенням договірних зобов`язань (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом або договором відповідальності.

Пунктом 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Олфа" не навело обставин, з якими законодавство пов`язує можливість звільнення його від відповідальності за порушення зобов`язання.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (частина 1 статті 230 Господарському кодексі України).

У відповідності до норм частини 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України).

Пунктом 7.3 Договору визначено, що за порушення строків виконання зобов`язань, передбачених у п.п. 5.5-5.6 цього Договору, покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення за весь строк прострочення.

З наведеного пункту Договору вбачається, що сторонами було визначено розмір пені (подвійна облікова ставка НБУ), порядок нарахування пені (за кожен день прострочення) та строк такого нарахування (за весь строк прострочення), а відтак приписи ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, якими обмежено нарахування пені піврічним терміном, не підлягають застосуванню.

При цьому, судом враховано, що у п. 7.3 Договору сторонами не погоджено базу для нарахування пені (суму, на яку підлягає нарахуванню пеня), однак частиною 3 статті 549 Цивільного кодексу України встановлено, що пеня нараховується саме на суму несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання, а не на загальну вартість поставленого товару. Тобто, база нарахування пені визначена законом - ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України, а тому не визначення сторонами у п. 7.3 Договору бази нарахування пені не нівелює право постачальника на нарахування пені покупцю за прострочення оплати товару.

Здійснивши перерахунок заявленої до стягнення пені з врахуванням визначеного позивачем періоду її нарахування - з 06.07.2020 по 02.06.2021 у інформаційно-пошуковій системі "Ліга:Закон", суд приходить до висновку, що правомірним є стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Олфа" пені у розмірі 208,74 грн.

В іншій частині заявлена до стягнення пеня у розмірі 0,33 грн. розрахована невірно, у зв`язку з чим не підлягає задоволенню.

Також позивач просить суд стягнути з відповідача інфляційні втрати у розмірі 143,47 грн. та 3% річних у розмірі 49,86 грн., нараховані за період з 06.07.2020 по 02.06.2021.

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Здійснивши перерахунок заявлених до стягнення 3% річних та інфляційних втрат з врахуванням визначеного позивачем періоду їх нарахування - з 06.07.2020 по 02.06.2021 у інформаційно-пошуковій системі "Ліга:Закон", та зважаючи на імперативність приписів ч. 1 ст. 14 Господарського процесуального кодексу України щодо обов`язку суду розглядати спір не інакше як в межах заявлених вимог в частині вимоги про стягнення інфляційних втрат, суд приходить до висновку, що правомірним є стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Олфа" 3% річних у розмірі 49,86 грн. та інфляційних втрат у розмірі 143,47 грн.

Таким чином, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Арікса Фарма" підлягають частковому задоволенню, а з Товариства з обмеженою відповідальністю "Олфа" підлягає стягненню сума боргу у розмірі 1 830,00 грн., пеня у розмірі 208,74 грн., 3% річних у розмірі 49,86 грн. та інфляційні втрати у розмірі 143,47 грн.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 13, 74, 129, 232, 236-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Арікса Фарма" задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Олфа" (02095, м. Київ, вул. Княжий Затон, будинок 9, літ. А, офіс 369; ідентифікаційний код 30472459) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Арікса Фарма" (03186, м. Київ, вул. Авіаконструктора Антонова, буд. 15-А; ідентифікаційний код 40873215) борг у розмірі 1 830 (одна тисяча вісімсот тридцять) грн. 00 коп., пеню у розмірі 208 (двісті вісім) грн. 74 коп., 3% річних у розмірі 49 (сорок дев`ять) грн. 86 коп., інфляційні втрати у розмірі 143 (сто сорок три) грн. 47 коп. та судовий збір у розмірі 2 269 (дві тисячі двісті шістдесят дев`ять) грн. 66 коп. Видати наказ.

3. В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Відповідно до п.17.5 ч.1 ПЕРЕХІДНИХ ПОЛОЖЕНЬ Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга подається до Північного апеляційного господарського суду або через Господарський суд міста Києва.

Повний текст рішення складено 30.09.2021.

Суддя Р.В. Бойко