РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

25.08.2021Справа № 910/8034/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Баранова Д.О., розглянувши матеріали справи

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС" (04070, м. Київ, вул. Іллінська, будинок 8; ідентифікаційний код: 20474912)

до Приватного акціонерного товариства "Просто страхування" (04050, м. Київ, вул. Герцена, будинок 10; ідентифікаційний код: 24745673)

про стягнення 28 943, 05 грн,

без повідомлення (виклику) учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулося "Страхова компанія "АРКС" з позовом до Приватного акціонерного товариства "Просто страхування" про стягнення суми страхового відшкодування 28 943, 05 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.05.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження.

29.06.2021 до Господарського суду міста Києва надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечує щодо задоволення позовних вимог та зазначає, що ним вже було сплачено позивачу суму страхового відшкодування в розмір 43 803, 04 грн.

Таким чином, приймаючи до уваги, що розгляд справи № 910/8034/21 здійснюється за правилами спрощеного провадження та враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи, відповідно до ч. 5, 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої сторони про інше. При розгляді справи у порядку спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Розглянувши подані до суду матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

11.07.2018 між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "АРКС", в подальшому найменування якого було змінено на Приватне акціонерне товариство "Аркс" (страховик) та ОСОБА_1 (страхувальник) укладено договір добровільного страхування наземного транспорту "Все включено" № 20314а8к3, відповідно до умов якого застраховано автомобіль Mazda 6, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

21.09.2018 в м. Києві на перехресті вул. Полярна дорожньо-транспортна пригода, за участю транспортного засобу Mazda 6, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та транспортного засобу Камаз, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 з причепом ( НОМЕР_3 ) під керуванням ОСОБА_2 , цивільно-правова відповідальність якого застраховано відповідачем згідно полісу № АК/8307212 (ліміт за шкоду майну - 100 000, 00 грн, франшиза - 0, 00 грн.).

Внаслідок вказаної вище ДТП було пошкоджено автомобіль Mazda 6, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 чим завдано власнику матеріального збитку.

Постановою Оболонського районного суду міста Києва від 13.11.2018 у справі № 756/13563/18 ОСОБА_2 було визнано винним за вчинену 21.09.2018 ДТП та відповідно притягнуто до адміністративної відповідальності.

Страхувальник позивача у відповідності до вимог договору та чинного законодавства повідомив позивача про ДТП, яка мала місце 21.09.2018 та відповідно звернувся до позивача із заявою про виплату суми страхового відшкодування, в якій зазначив, що сума страхового відшкодування необхідно виплатити на рахунок ДП "Авто Інтернешнл".

Із рахунку фактури № 1116821_РФ_076891 від 02.10.18 вбачається, що вартість відновлювального ремонту становить 154 078, 69 грн.

Згідно ремонтної калькуляції № 1.003.18.0 від 24.09.2018 вартість ремонту склало 143 359, 67 грн.

З огляду на викладене вище позивач згідно розрахунку страхового відшкодування, на підставі страхового акту № АХА2413956 та з урахуванням взаємозаліку по несплаченим платежам було виплачено на рахунок ДП "Авто Інтернешнл" 134 478, 69 грн страхового відшкодування згідно з платіжним дорученням № 502518 від 04.10.2018.

Відтак, з огляду на викладене, позивач зазначає, що у зв`язку з тим, що ним було виплачено суму страхового відшкодування потерпілій особі (страхувальнику), до нього перейшло право вимоги в межах фактичних витрат до відповідача, як до особи, відповідальної за заподіяну внаслідок ДТП шкоди, а саме право вимоги в розмірі 141 828, 69 грн.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач звертався до відповідача із заявою про стягнення заборгованості в порядку регресу № 9420/18/ЦВ від 14.11.2018, в якій просив відповідача відшкодувати 141 828, 69 грн за полісом № АК/8307212.

Дана заява була розглянута та відповідно 30.11.2018 виплачено на користь позивача суму страхового відшкодування в розмірі 43 803, 04 грн з урахуванням зносу пошкодженого транспортного засобу.

Із доводів позивача вбачається, що він не погоджуючись із виплаченою відповідачем сумою страхового відшкодування, звернувся до суб`єкта оціночної діяльності із заявою про оцінку вартості майнової шкоди, завданої власнику транспортного засобу Mazda 6, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Відповідно до наданого позивачем звіту ФОП Ковтуна В.І. № 279/18 від 04.01.2019 вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля Mazda 6, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 склала 143 359, 67 грн, а вартість майнової шкоди, заподіяної власнику транспортного засобу станом на 24.09.2018 (дата оцінки) склала 72 746, 09 грн.

Таким чином, з огляду на те, що відповідач не сплатив суму страхового відшкодування в повному обсязі, враховуючи встановлений полісом № АК/8307212 ліміт цивільно-правової відповідальності за шкоду заподіяну майну - 100 000, 00 грн, позивач просить суд стягнути з відповідача суму страхового відшкодування 28 943, 05 грн (72 746,09 грн - 43 803, 04 грн).

Натомість відповідач у своєму відзиві зазначає, що за результатами розгляду заяви позивача відповідачем було частково визнано вимоги позивача в розмірі 43 803, 04 грн, яке на думку останнього є таким що сплачено у належному розмірі, а відтак заявлені позовні вимоги є безпідставними та необгрунтованими з огляду на наступне.

Відповідач зазначає, що в досудовому порядку йому не направлявся звіт ФОП Ковтуна В.І. № 279/18 від 04.01.2019, на якому в свою чергу відсутній підпис оцінювача та печатка.

Крім того, відповідач звертає увагу суду на те, що оцінка виконана без особистого огляду оцінювача та відсутні вказівки на досліджуваний транспортний засіб - Mazda 6, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Також відповідач зазначає, що відповідно до наданого позивачем акту огляду транспортного засобу Mazda 6, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 в пошкодженнях, що не пов`язані з ДТП, а тому відповідач посилається на те, що станом на дату ДТП - 24.09.2018 вказаний автомобіль вже мав пошкодження, що відображено а акті огляду транспортного засобу від 24.09.2018

Таким чином, відповідач вказує, що матеріалами справи підтверджено пошкодження лише лівої частини автомобіля Mazda 6, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , вартість відновлення якої і було ним виплачено з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу, який розраховано відповідно до висновку № 131643 від 26.11.2018.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частиною 2 статті 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Суд вказує, що вина ОСОБА_2 встановлена у судовому порядку та підтверджується постановою Оболонського районного суду міста Києва від 13.11.2018 у справі № 756/13563/18.

В даній постанові зазначено, що ДТП 21.09.2018 о 9:30 год. сталася саме з вини ОСОБА_2 , оскільки останнім порушено вимоги п. 13.1. ПДР України, а саме при зустрічному роз`їзді не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв зіткнення з автомобілем Mazda 6, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який рухався назустріч, що в результаті призвело до пошкодження обох транспортних засобів.

Суд вказує, що матеріали справи не місять інших доказів щодо визнання певних осіб винуватими у спричинені вказаної вище ДТП.

Відповідно до частини 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України вирок суду в кримінальному провадженні або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

Згідно ч. 1 статті 16 Закону України "Про страхування" за договором страхування страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Нормами статті 5 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно ст. 512, 514 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом.

Таким законом, зокрема, є норми ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування", відповідно до яких до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Тобто у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов`язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого у деліктному зобов`язанні.

Відповідно до п. 12.1 ст. 12 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

З огляду на викладене вище, виходячи із доказів, які наявні в матеріалах справи, судом встановлено, що до позивача перейшло право вимоги до страховика винної особи (відповідача) за полісом № АК у зв`язку з тим, що позивачем було відшкодовано страхувальнику суму страхового відшкодування в розмірі 141 828, 69 грн.

Водночас суд звертає увагу на те, що у наданому позивачем звіті про результати огляду місця ДТП від 21.08.2018 зазначено, що ОСОБА_3 (водій Mazda 6, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ) внаслідок удару від автомобіля "Камаз" в лівий бік автомобіль Mazda 6 відкинуло на автомобіль Рено, державний реєстраційний номер НОМЕР_4 .

Проте, із доводів відповідача вбачається, що в акті огляду транспортного засобу від 24.09.2018 зазначено пошкодження, які не пов`язані із ДТП, а саме: бампер задній з правої сторони, крило заднє праве, двері задні праві, двері передні праві, накладка дзеркал ліва та права, бампер задній з лівого боку, парктронік заднього бампера, ліхтар задній лівий, на кришці багажника подряпини, накладка решітки радіатора, подряпини рамки радіатора, фара ліва.

Таким чином, враховуючи викладене вище, з огляду на відсутність спростувань з боку позивача, суд погоджується з доводами відповідача щодо його відповідальності за пошкодження лише лівої частини Mazda 6, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , оскільки в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що всі роботи/матеріали, які зазначено в рахунку-фактурі № 1116821_РФ_076891 від 02.10.2018 та які відповідно були оплачені позивачем відносяться до відновлення пошкоджень автомобіля, які були спричинено 24.09.2018 при ДТП та які зазначено в акті огляду транспортного засобу від 24.09.2018.

Крім того, суд звертає увагу, що виплата позивачем повної суми страхового відшкодування обумовлена умовами договору добровільного страхування наземного транспорту "Все включено" № 20314а8к3 від 11.07.2018.

Що стосується наданого позивачем звіту ФОП Ковтуна В.І. № 279/18 від 04.01.2019 щодо вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля Mazda 6, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 то суд погоджується з відповідачем щодо неналежності такого доказу, оскільки останній не містить підпис оцінювача, а в матеріалах справи відсутні докази того, що вказаний звіт були надано позивачу в електронному форматі, у зв`язку з чим такий доказ не приймається судом у якості належного.

Відповідно до ст. 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відновлювальний ремонт (або ремонт) - комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин (п.1.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції та Фонду державного майна від 24.11.2003 №142/5/2092).

Із наданого відповідачем розрахунку ринкової вартості ТЗ та експертного висновку /калькуляції № 131643 від 26.11.2018, який виготовлено суб`єктом оціночної діяльності ФОП Карета вбачається, що вартість відновлювального ремонту пошкодженої лівої частини Mazda 6, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 із врахування коефіцієнта фізичного зносу-0,56 (який в свою чергу також був заснований позивачем) становить 43 803, 04 грн, яку відповідно до страхового акту № 131643 від 28.11.2018 було виплачено позивача, що також ним не заперечується.

Підсумовуючи викладене вище, оцінюючи надані сторонами докази та з огляду на подачу відповідачем контррозрахунку суми вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу та відповідно сплати такої суми, суд дійшов висновку, що підстави для задоволення позову відсутні.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на позивача.

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС" до Приватного акціонерного товариства "Просто страхування" про стягнення 28 943, 05 грн - відмовити.

2. Судові витрати позивачу не відшкодовуються.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено: 25.08.2021

Суддя Д.О. Баранов