ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" вересня 2021 р. Справа №921/745/20

м. Львів

Західний апеляційний господарський суд у складі:

головуючого - судді МАТУЩАКА О.

суддів: БОЙКО С.

БОНК Т.

За участю секретаря судового засідання Гулик Н.

За участю представника апелянта: Каленюка А. (адвокат) в режимі відеоконференції;

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 , м. Одеса №15/07/2021-2 від 15.07.2021 (вх.ЗАГС №01- 05/2531/21 від 26.07.2021)

на ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 18.03.2021 (повний текст 30.04.2021, суддя Боровець Я.Я.)

про призначення експертизи

у справі №921/745/20

за позовом: 1) ОСОБА_2 , м. Збараж, Тернопільська область

2) ОСОБА_3 , м. Тернопіль

до відповідача Приватного підприємства фірми "АМН ТРАНС", м. Тернопіль

за участю третьої особи, яка не

заявляє самостійних вимог щодо

предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_1 , м. Одеса

про визнання недійсним рішення зборів учасників ПП фірма "АМН ТРАНС"

ВСТАНОВИВ:

Суть спору.

До Господарського суду Тернопільської області звернулися ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з позовом до ПП Фірма "АМН ТРАНС" про визнання недійсним рішення зборів учасників ПП Фірма "АМН ТРАНС", оформлене протоколом №11/11/2020 від 11.11.2020.

09.02.2021 позивачі звернулися до суду із клопотанням про призначення судової почеркознавчої експертизи, на вирішення якої просили поставити такі питання:

- чи виконано підпис від імені ОСОБА_3 на довіреності від 30.09.2019, яку видано ніби то ОСОБА_3 на ім`я ОСОБА_4 , тією особою, від імені якої він зазначений, а саме - ОСОБА_3 чи іншою особою?

- чи виконано підпис від імені ОСОБА_2. на довіреності від 30.09.2019, яку видано ніби то ОСОБА_2 на ім`я ОСОБА_4 , тією особою, від імені якої він зазначений, а саме - ОСОБА_2 чи іншою особою?

При подані зазначеної заяви, позивачі стверджували, що вказаних довіреностей вони не видавали та не скріплювали їх своїми підписами.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 18.03.2021 призначено у справі № 921/745/20 судову почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено Тернопільському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України; зупинено провадження у справі до закінчення проведення судової експертизи.

Вказана ухвала суду мотивована тим, що без спеціальних знань, суд вважає за неможливе встановити обставини, які з огляду на зміст позовних вимог мають значення для справи, а саме: з`ясувати питання щодо підписання/не підписання позивачами довіреностей від 30.03.2019.

При цьому, враховуючи клопотання позивачів та відсутність пропозицій відповідача, суд дійшов висновку про доцільність доручення проведення призначеної експертизи Тернопільському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України.

Узагальнення доводів особи, яка подала апеляційну скаргу та інших учасників справи.

Третьою особою у справі - ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу суду від 18.03.2021 в частині доручення проведення почеркознавчої експертизи Тернопільському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України. Просить доручити проведення вказаної експертизи на вибір суду: Київському науково-дослідному інституту судових експертиз, Незалежному інституту судових експертиз або Київські незалежній судово-експертній установі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги скаржник покликається на упередженість правоохоронних органів м. Тернопіль та Тернопільської області, з огляду на таке:

- постановою прокурора об`єднано два різні кримінальні провадження, що стосуються цієї справи, в одне;

- начальником слідчого відділення СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області Поляк О.А. в рамках кримінального провадження подано клопотання про накладення арешту на корпоративні права ПП Фірма "АМН ТРАНС", яке в подальшому було задоволене ухвалою Тернопільського міськрайонного суду. Вказане призвело до позбавлення апелянта можливості користуватися придбаними корпоративними правами;

- Тернопільським міськрайонним судом продовжено строки досудового розслідування, хоча більше року ані слідчим, ані прокурором не було вчинено жодних дій в межах вказаного кримінального провадження.

Окрім зазначеного, покликається на те, що його не було належним чином повідомлено про дату та час розгляду справи, у зв`язку з чим він не був присутній у судовому засіданні та був позбавлений можливості висловити свої зауваження та пропозиції щодо призначення експертизи у справі.

Відзивів на апеляційну скаргу, а також інших клопотань чи заяв, в порядку статті 207 Господарського процесуального кодексу України, сторонами подано не було.

В судове засідання в режимі відеоконференції з`явився представник апелянта, доводи апеляційної скарги підтримав у повному обсязі та просив її задовольнити. Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги.

Враховуючи те, що явка представників сторін в судове засідання не визнавалася обов`язковою, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про можливість розгляду справи без участі представників сторін за наявними в матеріалах справи доказами.

Фактичні обставини справи та оцінка суду.

Відповідно до ч.1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Враховуючи те, що предметом апеляційного оскарження є ухвала суду першої інстанції про призначення судової експертизи лише в частині вибору експертної установи, суд апеляційної інстанції перевіряє дотримання судом першої інстанції норм процесуального та правильне застосування норм матеріального права лише у цій частині.

Так, відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 182 ГПК України у підготовчому засіданні суд вирішує питання про призначення експертизи.

Згідно з ч. 1 ст. 99 ГПК України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Отже, підставою для призначення судової експертизи є необхідність з`ясування обставин, що мають значення для справи, для такого з`ясування необхідні спеціальні знання, без яких встановити відповідні обставини неможливо.

З огляду на зміст позовних вимог, необхідність встановлення обставин, зокрема з`ясування питання щодо підписання довіреностей від 30.03.2019, що матиме суттєве значення для вирішення цієї справи по суті, які неможливо встановити без спеціальних знань, якими суд не володіє, місцевий господарський суд дійшов висновку про призначення судової почеркознавчої експертизи у справі.

Так, судова експертиза призначається з врахуванням норм Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України №53/5 від 08.10.1998, а також Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз, затверджених наказом Міністерства юстиції України №53/5 від 08.10.1998.

Пунктом 1.2. Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень передбачено, що основними видами експертизи є, зокрема, почеркознавча.

Основним завданням почеркознавчої експертизи є ідентифікація виконавця рукописного тексту, обмежених за обсягом рукописних записів (літерних та цифрових) і підпису. Такою експертизою вирішуються і деякі неідентифікаційні завдання (установлення факту виконання рукописного тексту під впливом будь-яких факторів, що заважають (природних: хворобливий стан, хронічні захворювання, вікові зміни; тимчасових зовнішніх: незвичне тримання засобу для писання, незвична поза, обмеження зорового контролю тощо; тимчасових внутрішніх: алкогольне сп`яніння, фармакологічні, наркотичні засоби тощо; штучних: викривлення письма зміненими рухами); визначення статі виконавця, а також належності його до певної групи за віком тощо). Об`єктом почеркознавчої експертизи є почерковий матеріал, в якому відображені ознаки почерку певної особи у тому обсязі, в якому їх можна виявити для вирішення поставлених завдань. Для проведення почеркознавчих досліджень рукописних записів та підписів надаються оригінали документів ( пп.1.1. п.1 Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз).

Відповідно до ч. 3 ст. 99 ГПК України при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. З урахуванням обставин справи суд має право визначити експерта чи експертну установу самостійно.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, при поданні клопотання про призначення судової експертизи позивачами запропоновано доручити її проведення Тернопільському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України. Відповідач щодо судової експертизи не заперечував, однак пропозицій щодо експертної установи не надав.

Згідно з п. 1.5 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 53/5 від 08.10.1998, експертизи та дослідження проводяться експертними установами за зонами регіонального обслуговування. За наявності обставин, що зумовлюють неможливість або недоцільність проведення експертизи в установі за зоною обслуговування, особа або орган, які призначають експертизу, зазначивши відповідні мотиви, можуть доручити її виконання експертам іншої установи.

Мотивуючи необхідність зміни експертної установи для проведення почеркознавчої експертизи, апелянт покликається на упередженість правоохоронних органів м. Тернопіль та Тернопільської області, що викликає сумнів в об`єктивності проведення експертних досліджень.

Суд апеляційної інстанції вважає наведені доводи апелянта безпідставними та такими, що не підтверджені належними та допустимими доказами, а є лише припущеннями скаржника, що не може бути покладено в основу судового рішення.

Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється Господарським судом Тернопільської області та клопотання позивачів, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого та правомірного висновку про доцільність доручення проведення судової експертизи експертам експертної установи за зоною регіонального обслуговування, якою є Тернопільський науково-дослідний експертно-криміналістичний центр МВС України.

Покликання апелянта на відсутність доказів належного повідомлення про судове засідання оцінюється судом апеляційної інстанції критично з огляду на таке.

З матеріалів справи вбачається, що суд першої інстанції надсилав процесуальні документи у справі ОСОБА_1 на адресу: АДРЕСА_1 , однак поштові відправлення поверталися на адресу суду із відміткою працівників Укрпошти - «адресат відсутній за вказаною адресою». Разом з тим, скаржник в апеляційній скарзі, а також в інших поданих суду процесуальних документах, вказує аналогічну поштову адресу.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що із системного аналізу ст. 120, 242 ГПК України, пунктів 11, 17, 99, 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку затверджені постановою КМУ від 05.03.2009 № 270 вбачається, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, за відсутності відомостей у суду про наявність у такої сторони інших засобів зв`язку та/або адреси електронної пошти, необхідність зазначення яких у процесуальних документах передбачена ст. ст. 162, 165, 258, 263, 290, 295 ГПК України, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі. Встановлений порядок надання послуг поштового зв`язку, доставки та вручення рекомендованих поштових відправлень, строк зберігання поштового відправлення забезпечує адресату можливість вжити заходів для отримання такого поштового відправлення та, відповідно, ознайомлення з судовим рішенням.

Враховуючи відсутність в матеріалах справи підтверджень наявності порушень оператором поштового зв`язку вимог Правил надання послуг поштового зв`язку, факт неотримання скаржником поштової кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася до суду у зв`язку з її неотриманням адресатом, залежав від волевиявлення самого адресата, тобто мав суб`єктивний характер та є наслідком неотримання адресатом пошти під час доставки за вказаною адресою і незвернення самого одержувача кореспонденції до відділення пошти для отримання рекомендованого поштового відправлення.

При цьому, за змістом ст. 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі. Ухвала суду про відкладення підготовчого засідання у цій справі на 18.03.2021 була оприлюднена у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Також, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 42 ГПК учасники справи, зокрема, мають право ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, копії. Сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження, та зобов`язані сумлінно користуватися наданими їм процесуальними правами (рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України"). Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у справі № 910/22873/17 від 13.01.2020.

Враховуючи зазначене вище, доводи апеляційної скарги не спростовують правомірних висновків суду першої інстанції, якими обґрунтована оскаржувана ухвала, а тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно ст.ст. 13, 76, 77, 86 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на викладене, оскаржувана ухвала місцевого господарського суду підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Судові витрати.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З урахуванням наведеного, апеляційний господарський суд дійшов висновку про необхідність залишення судового збору за подання апеляційної скарги за апелянтом.

Керуючись ст. ст. 129, 269- 271, 275, 276, 280 - 284 ГПК України,

Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 18.03.2021 у справі № 921/745/20 - без змін.

2. Судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції залишити за апелянтом.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Касаційна скарга подається безпосередньо або через Західний апеляційний господарський суд до Верховного Суду (п.17.5 Перехідних положень ГПК України).

Повний текст постанови складено та підписано 28.09.2021.

Головуючий суддя О. МАТУЩАК

Судді С. БОЙКО

Т. БОНК