ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"16" вересня 2021 р.м. Одеса Справа № 916/1522/21

Господарський суд Одеської області у складі судді Петренко Н.Д.,

за участю секретаря судового засідання Потребенко О.М.

розглянувши справу № 916/1522/21 в порядку загального позовного провадження

за позовом: заступника керівника Новгород-Сіверської окружної прокуратури /, адреса - 16000, Чернігівська область, м. Новгород-Сіверський, вул. Замкова, 9-а, e-mail: / в інтересах держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті /, адреса - 01135, м. Київ, пр. Перемоги, 14, e-mail: /

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю "СОФІСТАР ФРЕЙТ ФОРВАРДІНГ КОМПАНІ" /, адреса - 65045, м. Одеса, вул. Велика Арнаутська, 76, оф. 1, e-mail: /

про стягнення 19 025,30 грн.

за участю представників:

від прокуратури: Кривельова Т.М. прокурор;

від позивача: Кучеренко Г.А. в порядку самопредстаництва;

від відповідача: адвокат Топунова А.М. за ордером № ОД527797 від 04.06.21р.

ВСТАНОВИВ:

31.05.2021 року заступник керівника Новгород-Сіверської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті звернувся до Господарського суду Одеської області з позовною заявою /вх. № 1578/21/ до товариства з обмеженою відповідальністю "Софістар фрейт форвардінг компані" про стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, у сумі 19 025,30 грн.

В обґрунтування позовних вимог прокурор посилається на те, що Державною службою з безпеки на транспорті не здійснюються заходи щодо стягнення нарахованої відповідачу плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри, яких перевищують нормативні.

Позов пред`явлено на підставі ст.ст. 8, 131-1 Конституції України, ст. 29 Бюджетного Кодексу України, Закону України "Про прокуратуру", Закону України "Про дорожній рух", Закону України "Про автомобільний транспорт", Закону України "Про автомобільні дороги", Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 08.11.2006 року № 1567, Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільним дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 27.06.2007 року № 879, Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету міністрів України від 18.01.2001 року № 30, Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 з відповідними змінами та доповненнями.

Ухвалою суду від 01.06.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/1522/21; постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження; судове засідання для розгляду справи по суті з повідомленням сторін призначено на 16.06.2021 р. о 11:45 год.

У судовому засіданні 09.06.2021 року судом оголошено протокольну ухвалу про відкладення судового засідання по суті на 14.07.2021 року на 10:00 год.

15.06.2021 року на адресу суду надійшла заява відповідача про відкладення судового засідання на іншу дату /вх. № 16200/21/, у зв`язку із зайнятістю в іншому судовому процесі.

У судовому засіданні 16.06.2021 року судом оголошено протокольну ухвалу про відкладення судового засідання по суті на 14.07.2021 року на 09:40 год.

23.06.2021 року на адресу суду надійшов відзив /вх. № 16922/21/, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. В обґрунтування своїх заперечень відповідач посилається на порушення положень розділу ІІ Наказу Міністерства інфраструктури України № 255 від 28.07.2016 року "Про затвердження вимог до облаштування та технічного оснащення пунктів габаритно-вагового комплексу на автомобільних дорогах загального користування" (далі - Наказ № 255). За твердженням відповідача при здійсненні 07.12.2020 року габаритно-вагового контролю був відсутній оператор вагового комплексу. Відповідач зауважує, що у довідці № 050584 від 07.12.2020 року не зазначено час здійснення габаритно-вагового контролю, що унеможливлює встановлення протягом якого часу відбувалося зважування та оформлення. За словами відповідача, з довідки вбачається, що габаритно-ваговий контроль проводився за відсутності уповноваженої особи - оператора вагового контролю, а сам документ підписаний іншою посадовою особою. Чек зважування не містить реквізитів щодо пункту проведення вагового контролю та не містить відомостей про оператора вагового контролю. З наданих прокурором акту № 033635 від 07.12.2020 року та чеку зважування неможливо встановити на яких вагах проводилися зважування. Достовірність повірки вагів викликає сумніви, неможливо вирахувати похибку. Звертає увагу, що зважування проводилось в нічний час о 22:00. Не додано акт обстеження майданчику ділянки дороги. Відповідач зауважує, що у матеріалах справи відсутні докази розрахунку відстані, а вказана відстань розрахована невірно.

05.07.2021 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив /вх. № 17950/21/, в якій прокурор зауважує, що на довідці № 050584 від 07.12.2020 року наявні підписи посадовою особою Укртрансбезпеки, що проводила габаритно-ваговий контроль та оператором вагового контролю. Прокурор зауважує, що рейдова перевірка може проводитися і однією посадовою особою Укртрансбезпеки, а тому при проведенні даної перевірки було у повному обсязі дотримано вимоги законодавства. Залучена довідка № 050584 від 07.12.2020 року відповідає затвердженій формі, яка не передбачає наявність часу проведення контролю. Проте проведення габаритно-вагового контролю зазначається у чеку зважування. Долучений чек зважування містить інформацію про ваги. При цьому прокурор зауважує, що законодавством не визначено форми чеку та він не є документом суворої звітності. Також прокурор підкреслює, що до матеріалів справи додано сертифікат відповідності на вимірювальний прилад. Прокурор обґрунтовує правильність здійсненого розрахунку відстані та зауважує, що відповідачем не матеріали здійснення габаритно-вагового контролю відповідачем отримані та не оскаржені.

13.07.2021 року на адресу суду надійшли заперечення /вх. № 18768/21/, в яких відповідач вказує, що ним було подано позов до Одеського окружного адміністративного суду про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу. Відповідач вказує, що ним отримано відповідь на адвокатський запит, з якого слідує, що у штатному розписі відсутня окрема посада оператора вагового комплексу. Відповідач зауважує, що прокурором не надано жодних доказів, в тому числі посадової інструкції, на підставі яких можна було б встановити на кого з двох посадових осіб покладено обов`язок здійснювати зважування. Відповідач не погоджується із розрахунком відстані, яка розрахована позивачем.

У судовому засіданні 14.07.2021 року судом оголошено перерву на 20.07.2021 року на 14:00 год.

16.07.2021 року на адресу суду надійшли пояснення прокурора /вх. № 19162/21/, в яких прокурор просить задовольнити позов. Прокурор додатково пояснює, що довідка № 050584 підписана в т.ч. оператором вагового контролю, який фактично є представником власника (балансоутримувача) пункту габаритно-вагового контролю, що в повній мірі відповідає вимогам законодавства та не спростовується бездоказовими доводами відповідача. Прокурор підкреслює, що розрахунок відстані здійснено вірно. Також прокурор зауважує, що ваги, за допомогою яких здійснювалося зважування транспортного засобу, були перевірені відповідним уповноваженим суб`єктом та відповідають в повній мірі технічним вимогам.

16.07.2021 року на адресу суду надійшло клопотання прокурора про приєднання до матеріалів справи копій документів /вх. № 19160/21/ та письмові пояснення /вх. № 19162/21/.

20.07.2021 року на адресу суду надійшла заява позивача про відкладення судового засідання на іншу дату /вх. № 19442/21/, у зв`язку із зайнятістю в іншому судовому процесі.

20.07.2021 року на адресу суду надійшло клопотання відповідача про залучення доказів та поновлення строку на подання доказів /вх. № 19443/21/.

Ухвалою суду від 20.07.2021 року постановлено справу № 916/1522/21 розглядати за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 09.09.2021 р. о 11:00 год.

У судовому засіданні 09.09.2021 року судом оголошено протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження та перехід до розгляду справи по суті; судове засідання призначено на 16.09.2021 року на 14:00 год.

У судовому засіданні прокурор заявлені позовні вимоги підтримала та просила задовольнити у повному обсязі.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив позов задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні наполегливо заперечувала проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених у заявах по суті.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, вислухавши представників учасників справи, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення заявлених позовних вимог, виходячи з наступного.

Як встановлено у судовому засіданні при безпосередньому дослідженні доказів, 07.12.2020 року посадовими особами Північного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки на автодорозі М О1 (Київ-Чернігів-Нові Яриловичі 124 км.), здійснено габаритно-ваговий контроль транспорту: автомобілю марки ДАF, модель ХF 105.460, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з причіпом (напівпричіпом) марки SANH, моделі CG 40 G, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу вказаний автомобіль належить ОСОБА_1 . За договором оренди транспортних засобів № 01022020/7 від 01.02.2020 року вказаний автомобіль з напівпричепом передано в оренду ТОВ «СОФІСТАР ФРЕЙТ ФОРВАРДІНГ КОМПАНІ».

За результатами проведення габаритно-вагового контролю 07.12.2020 року складено акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів № 033635 від 07.12.2020 та довідку № 050584 про результати здійснення габаритно-вагового контролю, згідно з якими встановлено такі дані: відстань між осями склала - 3,5; 5,3; 1,3; 1,3 т.; осьове навантаження: - нормативно допустиме 11; 11; 8; 8; 8 т.; фактичне - 7,33; 12,37; 8,2; 7,87; 7,72 т.; нормативно допустима маса автомобіля 44 т, а фактична маса автомобіля становила 43,49 т.

Зважування здійснювалося на вагах № 2124 на які наявний сертифікат відповідності та декларація про відповідність, які видані ТОВ «Компанія «Ваговимірювальні системи».

З довідки № 050584 про результати здійснення габаритно - вагового контролю від 07.12.2020 вбачається, що довідка підписана посадовою особою Укртрансбезпеки, що проводила габаритно - ваговий контроль (Семенчуком Р.В.) та оператором вагового комплексу (Лещенком І.І.), повноваження яких належним чином підтверджуються направленням на рейдову перевірку № 006879 від 07.12.2020, щотижневим графіком проведення рейдових перевірок працівниками Північного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки та графіком роботи пересувного пункту габаритно - вагового контролю на грудень 2020 року.

Уповноваженою особою Управління складено розрахунок плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів № 256873 від 07.12.2020 року, згідно якого плата за проїзд великовагового транспортного засобу склала 553,23 євро, що у відповідності до розрахунку Національного банку України станом на час вчинення правопорушення, а саме 07.12.2020 становить 19 025,30 коп.

Частиною 2 ст. 29 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів.

Відповідно до положень ст. 6 Закону України «Про автомобільний транспорт» центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, здійснює державний нагляд і контроль за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства, норм та стандартів на автомобільному транспорті, габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування.

Пунктом 4 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженому постановою Кабінету міністрів України від 08.11.2006 № 1567, передбачено, що державний контроль на автомобільному транспорті здійснюється посадовими особами органу державного контролю шляхом проведення планових, позапланових та рейдових перевірок.

Згідно з п. 3 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 27.06.2007 № 879 «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування» (далі - Порядок № 879), габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюються Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.

Відповідно до п.п. 4 п. 2 Порядку № 879, габаритно-ваговий контроль - це контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Відповідно до п. 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України під 18.01.2001 № 30, транспортний засіб з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

У свою чергу, положенням п. 22.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, визначено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги -4м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 тон (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь -11т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т, здвоєнні осі - 18 т, строєні - т), або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш на 2 м осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними перевищує 2,5 м. Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 тонн, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Частиною 3 ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт" передбачено, що у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом (окрім зазначених у ч. 2 даної статті) є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Згідно зі ст. 33 Закону України «Про автомобільні дороги» передбачено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 16 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30.03.1994 № 198, перевезення небезпечних, великогабаритних і великовагових вантажів автомобільним транспортом по дорожніх об`єктах допускається за окремим дозволом в порядку і за плату, що визначені окремими актами законодавства.

Із положень пункту 4 Правил № 30 випливає, що рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, видані перевізникові Державтоінспекцією, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Пунктом 27 Порядку № 879 передбачено, що плата за проїзд справляється з транспортних засобів вітчизняних та іноземних власників в національній валюті за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком на день проведення розрахунку.

Згідно з п. 28 Порядку № 879 плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками, виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень.

Статтею 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначено, що автомобільний перевізник - це фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення вантажів чи (та) пасажирів транспортними засобами. Згідно зі ст. 48 цього ж Закону документом для здійснення перевезень вантажів, зокрема для автомобільного перевізника, є документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах та інші документи, передбачені законодавством. Водій зобов`язаний пред`явити посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортні накладні або інший визначений законодавством документ на вантаж.

Тому, Північним міжрегіональним Управлінням Укртрансбезпеки 07.12.2020 року було складено акт № 256873 про проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт, відповідно до якого перевіркою виявлені порушення Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме: надання послуг із перевезення вантажу із перевищенням навантажень на осі, яке вчинено автоперевізником ТОВ «СОФІСТАР ФРЕЙТ ФОРВАРДІНГ КОМПАНІ».

07.12.2020 року відповідачу зроблено розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування на загальну суму 553,23 євро.

Відповідно до офіційного курсу, встановленого Національним банком України станом на 07.12.2020, курс гривні до євро складав 34,3895 грн. Таким чином, нарахована плата у розмірі 553,23 євро становить 19 025,30 грн.

Проте, в порушення п. 31-1 Порядку (перевізник зобов`язаний протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати внести її та повідомити про це відповідний територіальний орган Укртрансбезпеки, за даними Управління у визначений вище термін платником ТОВ «СОФІСТАР ФРЕЙТ ФОРВАРДІНГ КОМПАНІ») - кошти добровільно не було сплачено.

Північним міжрегіональним Управлінням Укртрансбезпеки повідомлено належним чином ТОВ «СОФІСТАР ФРЕЙТ ФОРВАРДІНГ КОМПАНІ» про складання акту, розрахунку та необхідність сплати коштів за проїзд у добровільному порядку.

Суд зауважує, що обов`язок оплати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування - не залежить від наявності або відсутності вини перевізника, оскільки підставою для оплати є сам факт проїзду (руху) великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, що мало місце в даному випадку.

Суд відхиляє доводи відповідача щодо відсутності при здійсненні 07.12.2020 року габаритно-вагового контролю оператора вагового комплексу, оскільки вказані обставини спростовані дослідженими матеріалами справи, зокрема, з довідки № 050584 від 07.12.2020 вбачається, що довідка підписана посадовою особою Укртрансбезпеки, що проводила габаритно - ваговий контроль (Семенчуком Р.В.) та оператором вагового комплексу (Лещенком І.І.), повноваження яких належним чином підтверджуються.

Також суд критично оцінює доводи відповідача щодо довідка про здійснення габаритно - вагового контролю повинна містити час його проведення, оскільки вказані доводи не узгоджується з вимогами Порядку взаємодії Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті, Міністерства внутрішніх справ України, Державного агентства автомобільних доріг України під час організації та проведення робіт із зважування та здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів на автомобільних дорогах загального користування, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства інфраструктури України № 1007/1207 від 10.12.2013.

При цьому господарський суд погоджується із доводами прокурора, що час проведення габаритно - вагового контролю (зважування) транспортного засобу зазначається у чеку зважування, який також містить дані щодо вагів, на яких здійснювалося зважування транспортного засобу, а саме: визначено їх зав. номер - 2124.

Також судом встановлено наявність в матеріалах справи сертифікату відповідності на вимірювальний прилад (зав. номер 2124), яким здійснювалося зважування транспортного засобу, виданий 10.11.2020 року уповноваженим акредитованим органом, чинний до 09.011.2021 року. Також наявна декларація про відповідність № 2124, в якій вказано, що ваги автомобільні для зважування в русі ВА-Д пройшли оцінку відповідності Технічному регламенту законодавчо врегульованих засобів вимірювальної техніки, затвердженого Постановою КМУ № 94 за модулем В т (перевірка типу). Прокурором також надано сертифікат перевірки типу № UA.TR.113-0076-18 версія 2 від 11.09.2020 року, посилання на який є також і в Сертифікаті відповідності від 10.11.2020 року.

Стосовно доводів відповідача щодо невірно визначеної відстані, господарський суд зазначає наступне.

За даними Північного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки (лист від 01.07.2021 року) встановлено, що доданий до позовної заяви розрахунок проводився на відстань 683 км за сполученням с. Грабів Ріпкинського району Чернігівської області до м. Одеси згідно наданої водієм товаро - транспортної накладної та за допомогою проведеного вимірювання відстані з використанням Інтернет ресурсу, а саме: мапи сайту DELLA (https://della.ua/distance), а також карти автомобільних доріг. Таким чином, розрахунок відстані від с. Грабів до пункту розвантаження транспортного засобу м- Одеса (порт), згідно сайту DELLA (https://della.ua/distance) становить 678 км Відстань з с. Грабів до с. Пилипча Ріпкинського району Чернігівської області становить 5 км, а в загальному відстань між точкою завантаження та розвантаження транспортного засобу становить 683 км (678 км. + 5 км.), що співпадає з відстанню, зазначеною у розрахунку.

Вказані дані не співпадають з даними сайту DELLA (при введені пунктів с. Грабів - Одеса порт), оскільки с. Пилипча на сайті https://della.ua/distance не відмічено, однак перевізник мав право проїзду лише дорогою загального користування державного значення Т-25 (тобто через с. Пилипча).

За таких обставин, господарський суд приходить до висновку, що позивачем правомірно визначено відстань між точкою завантаження та розвантаження транспортного засобу у 683 км.

У ході розгляду справи судом не виявлено норм права, на які посилався позивач, що не підлягають застосуванню до даних правовідносин.

За правилами ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною, залежно від характеру рішення.

У справі «Трофимчук проти України» Європейський суд з прав людини також зазначив, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод.

В п. 53 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Федорченко та Лозенко проти України» від 20.09.2012 зазначено, що при оцінці доказів суд керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Тобто, аргументи сторони мають бути достатньо вагомими, чіткими та узгодженими.

Положеннями ч. 1 ст. 14 ГПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Проаналізувавши встановлені обставини в їх сукупності, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги заступника керівника Новгород-Сіверської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті підлягають задоволенню у повному обсязі, так як обґрунтовані та доведені. При цьому суд зауважує, що відповідачем не було надано жодних доказів на спростування факту перевищення нормативно-вагових параметрів транспортним засобом, який перебуває в його користуванні.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Прокурор при пред`явленні позову сплатив судовий збір у розмірі 2 270,00 грн., що вбачається із платіжного доручення № 1150 від 20.05.2021 року.

Таким чином, враховуючи висновок суду про задоволення позовних вимог заступника керівника Новгород-Сіверської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті у повному обсязі, судовий збір у розмірі 2 270,00 грн. підлягає стягненню з відповідача товариства з обмеженою відповідальністю "Софістар фрейт форвардінг компані".

Керуючись ст. ст. 4, 5, 74-75, 129, 237-241 Господарського процесуального кодексу України суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги виконувача обов`язків заступника керівника Новгород-Сіверської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті - задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "СОФІСТАР ФРЕЙТ ФОРВАРДІНГ КОМПАНІ" /, адреса - 65045, м. Одеса, вул. Велика Арнаутська, 76, оф. 1, e-mail: / на користь Державного бюджету України /р/р UA 025739, , Казначейство України в м. Чернігів, КБК 22160100) плату за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри, яких перевищують нормативні у сумі 19 025,30 грн. /дев`ятнадцять тисяч двадцять п`ять гривень 30 копійок/.

3. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "СОФІСТАР ФРЕЙТ ФОРВАРДІНГ КОМПАНІ" /, адреса - 65045, м. Одеса, вул. Велика Арнаутська, 76, оф. 1, e-mail: / на користь Чернігівської обласної прокуратури (отримувач коштів - Чернігівська обласна прокуратура, UA 0006008, , Державна казначейська служба України м. Київ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст складено 23 вересня 2021 р.

Суддя Н.Д. Петренко