ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" вересня 2021 р. м. Київ Справа№ 920/433/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Владимиренко С.В.

суддів: Ходаківської І.П.

Демидової А.М.

при секретарі судового засідання Островерхої В.Л.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання від 21.09.2021

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця»

на рішення Господарського суду Сумської області від 25.06.2021 (повний текст рішення складено 29.06.2021)

у справі № 920/433/21 (суддя Жерьобкіна Є.А.)

за позовом Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця»

до Державного підприємства «Лебединське лісове господарство»

про стягнення 43 560,00 грн

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі по тексту - позивач) звернулося до Господарського суду Сумської області із позовом до Державного підприємства «Лебединське лісове господарство» (далі по тексту - відповідач) про стягнення 43 560,00 грн штрафу за невірно вказану в накладній масу вантажу.

Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на порушення відповідачем вимог Статуту залізниць України, оскільки при переважуванні на вагонних вагах було виявлено, що маса вантажу, зазначена у накладній №44673887 не відповідає фактичній масі вантажу у вагоні №54229570, про що було складено комерційний акт №450003/17/1 від 21.01.2021.

Рішенням Господарського суду Сумської області від 25.06.2021 у справі №920/433/21 відмовлено у задоволені позову.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність вини відповідача, оскільки саме на підставі даних про вагу вантажу у вагоні №54229570, які надані позивачем, відповідачем було внесено відповідні відомості у залізничну накладну №44673887.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Акціонерне товариство «Українська залізниця» (далі по тексту - апелянт) звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Сумської області від 25.06.2021 у справі №920/433/21 та задовольнити позов.

В обґрунтування вимог та доводів апеляційної скарги позивач посилається на те, що відповідач вніс дані до накладної №4463887 щодо маси вантажу ще до зважування вагону на вагах станції, оскільки дані до накладної внесені відправником 15.01.2021 о 09 год 50 хв., в той час як у пам`ятці №6 про збирання вагонів, час фактичного збирання вагонів позивачем 15.01.2021 о 14 год. 45 хв. Для того, щоб зважити вагон на вагах залізниці відправнику необхідно доставити вагон з використанням локомотиву, при цьому надана відповідачем накопичувальна картка не містить збору за маневрову роботу.

Як вказує апелянт, участь працівника залізниці при зважуванні вагону здійснюється лише за наявності окремого договору на зважування, письмової вимоги вантажовласника та сплаченого державного регульованого тарифу, який відображається у накопичувальній картці, проте у відповідача відсутні договір на зважування, письмова вимога на участь працівника залізниці у зважуванні вагону, накопичувальна картка із даними щодо сплати державного регульованого тарифу на участь працівника при зважуванні вагону та надання такої послуги в цілому, накопичувальна картка із даними щодо сплати державного регульованого тарифу за маневрову роботу.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 19.07.2021 апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» у справі №920/433/21 передано на розгляд колегії суддів у складі: Владимиренко С.В. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), судді: Демидова А.М., Ходаківська І.П..

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.07.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Господарського суду Сумської області від 25.06.2021 у справі № 920/433/21. Учасникам справи надано право подати відзив на апеляційну скаргу, пояснення, заяви, клопотання до 18.08.2021. Розгляд апеляційної скарги Акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Господарського суду Сумської області від 25.06.2021 у справі №920/433/21 призначено на 07.09.2021 об 11 год. 40 хв.

20.08.2021 на адресу Північного апеляційного господарського суду від відповідача надійшов письмовий відзив на апеляційну скаргу, зданий на пошту 17.08.2021, тобто згідно ч. 7 ст. 116 Господарського процесуального кодексу України (далі по тексту - ГПК) є таким, що поданий у встановлений судом строк.

Згідно письмового відзиву на апеляційну скаргу відповідач просить суд апеляційної інстанції відмовити у її задоволенні, а рішення Господарського суду Сумської області від 25.06.2021 у справі №920/433/21 залишити без змін, посилаючись на те, що внесені ним дані до накладної №44673887 від 15.01.2021 щодо маси вантажу були визначені самою залізницею, оскільки лише у залізниці наявні такі ваги. Крім того, згідно накопичувальної картки №15010013 від 15.01.2021, яка містить відомості про надання вантажовідправнику послуги зважування на вагах залізниці при проведення експорту - імпорту та внутрішніх вантажів на вагонних вагах, відповідачу було нараховано за зважування вагонів - 454,70 грн (в т.ч. вагону №54229570).

Відповідно до Інструкції про порядок застосування засобів вагозважувальної техніки на залізничному транспорті України, яка затверджена наказом Міністерства інфраструктури України від 31.07.2012 №442, за результатами зважування оформлюються перевізні документи. Факт участі працівників залізниці при зважуванні вагону №54229570 підтверджується випискою з книги форми ГУ=36 зважування вантажів на вагонних вагах ст. Лебединське. Щодо необхідності укладення договорів про зважування, то відповідач зазначає, що наявна залізнична накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою угодою на перевезення вантажу.

31.08.2021 на адресу Північного апеляційного господарського суду надійшла письмова відповідь позивача на відзив на апеляційну скаргу.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.08.2021 задоволено клопотання Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» про забезпечення участі у судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні суду.

У зв`язку з перебуванням головуючого судді Владимиренко С.В. з 06.09.2021 по 09.09.2021 у відпустці, розгляд справи не відбувся, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.09.2021 розгляд справи №920/433/21 призначено на 21.09.2021 об 11 год. 45 хв.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.09.2021 задоволено клопотання Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» про забезпечення участі у судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні суду.

Представник позивача у судовому засіданні 21.09.2021 підтримав свою апеляційну скаргу, просив її задовольнити, рішення Господарського суду Сумської області від 25.06.2021 у справі №920/433/21 скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позов.

Представник відповідача у судовому засіданні 21.09.2021 заперечив проти задоволення апеляційної скарги, просив відмовити у її задоволенні, а рішення Господарського суду Сумської області від 25.06.2021 у справі №920/433/21 залишити без змін.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, відповіді на відзив, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне.

У січні 2021 року зі станції Лебединська Південної залізниці відповідачем здійснено відправлення вагону № 54229570 відповідно до накладної №44673887 на станцію Рокувата Придніпровської залізниці. (а.с. 8).

Згідно п. 24 залізничної накладної №44673887 маса вантажу, визначена відправником, становить 55 500 кг. Спосіб визначення маси - на вагонних вагах (150 т), заводський номер 1414/826 (п. 26 залізничної накладної №44673887).

При проходженні вагону через станцію Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці, на підставі ст. 24 Статуту залізниць України, залізницею проведено перевірку маси вантажу, під час якої було виявлено, що маса вантажу у вищезазначеному вагоні не відповідає масі вказаній відправником у накладній, про що складений комерційний акт № 450003/17/1 від 21.01.2021. (а.с. 7).

Відповідно до комерційного акту, під час зважування вагону №44673887 в статичному режимі з повною зупинкою та розчепленням на справних вагонних 150 т електронно-тензометричних вагах ст. Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці, заводський номер 032, що пройшли держповірку 30.09.2020, було встановлено, що вага брутто складає 76 800 кг, тара за документом - 24 700 кг, вага нетто - 52 100 кг, що менше ваги, вказаної в документі на 3 400кг.

На підставі ст.ст. 118, 122 Статуту залізниць України, за неправильно зазначену у накладній №44673887 масу вантажу, відправнику нарахований штраф в розмірі п`ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення, а саме 43 560,00 грн (8712,00 грн - провізна плата (графа 31) х 5).

Пунктом 5 ст. 307 Господарського кодексу України (далі по тексту - ГК) передбачено, що умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами; сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов`язань.

Відповідно до ст. 6 Статуту залізниць України (далі по тексту - Статут) накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил перевезення вантажів і наданий залізниці відправником разом з вантажем; накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача; накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення; накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Згідно зі ст. 37 Статуту під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса. Загальна маса вантажу визначається шляхом зважування на вагах або підрахуванням маси на вантажних місцях за трафаретом чи стандартом.

Статтею 24 Статуту передбачено, що вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній, а залізниця має право періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у залізничній накладній.

Відповідно до п. 5.5 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000, (далі по тексту - Правила) якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 Статуту залізниць України. При цьому, відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли. Цей факт засвідчується актом загальної форми, якщо за цим фактом не складався комерційний акт.

Згідно ст.122 Статуту за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порту стягується штраф у п`ятикратному розмірі провізної плати згідно зі статтею 118 цього Статуту, при цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Апеляційним судом встановлено, що 21.01.2021 був складений комерційний акт №450003/17/1, в якому відображено виявлені під час зважування вагону №44673887 в статичному режимі з повною зупинкою та розчепленням на справних вагонних 150 т електронно-тензометричних вагах ст. Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці, заводський номер 032, що пройшли держповірку 30.09.2020, розбіжності щодо маси вантажу, а саме було встановлено, що вага брутто складає 76 800 кг, тара за документом - 24 700 кг, вага нетто - 52 100 кг, що менше ваги, вказаної в документі на 3 400кг.

Відомості про комерційний акт №450003/17/1 відображені у залізничній накладній №44673887 (п. 49).

Згідно п. 1.2 Правил накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором застави вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення, де видається одержувачу разом з вантажем.

Для підтвердження приймання вантажу до перевезення один примірник накладної в паперовому вигляді з присвоєним їй номером і датою приймання вантажу надається відправнику. Порядок підтвердження приймання вантажу до перевезення за електронною накладною (із накладенням ЕЦП) визначається договором між вантажовласником і залізницею.

Накладна заповнюється відправником із застосуванням автоматизованих систем залізничного транспорту України або програмних засобів, здатних забезпечити роботу з електронними перевізними документами згідно з установленим форматом, та у разі її оформлення в паперовому вигляді роздруковується на бланку, виготовленому на білому папері формату А4 у трьох примірниках, один із яких після оформлення приймання вантажу до перевезення станцією відправлення видається відправникові вантажу та є квитанцією для приймання вантажу до перевезення, другий і третій передаються з вантажем на станцію призначення. Технічні характеристики паперу, призначеного для оформлення накладної, повинні забезпечувати придатність для роздруківки на принтері, а також якісне проставлення відміток залізниці на всьому шляху перевезення. Накладна у паперовому вигляді є відображенням її електронної копії, яка обов`язково надається на станцію відправлення одночасно з накладною у паперовому вигляді.

Усі відомості, передбачені формою бланка перевізного документа, повинні бути внесені відправником у відповідні графи. Виправлення не допускаються; у разі необхідності зміни відомостей, унесених до перевізного документа, відправник зобов`язаний заповнити новий перевізний документ. Зміни, які вносяться до перевізного документа залізницею, засвідчуються посадовою особою залізниці із зазначенням дати та найменування станції, на якій внесено зміни. (п. 1.4 Правил).

Згідно п. 2.3 Правил у графі 55 «Правильність внесених відомостей підтверджую» представник відправника вказує свою посаду, розписується, засвідчуючи правильність відомостей, указаних ним у перевізному документі. Представник відправника повинен мати довіреність на оформлення перевезення.

Відповідно до ст.ст. 13, 14 Статуту для зважування вантажів, багажу і вантажобагажу (товаробагажу) використовуються вагонні, вантажні, елеваторні та інші ваги. Для визначення маси вантажу зважуванням залізниці в місцях загального користування, а відправники та одержувачі вантажів, морські і річкові порти, які примикають до залізниць, в місцях незагального користування повинні мати необхідну кількість ваг і вагових приладів. Для навантаження масових насипних і навалочних вантажів їх відправники повинні використовувати вагові прилади, які визначають масу вантажу в процесі навантаження, чи механізовані дозувальні пристрої. Ваги і вагові прилади підлягають обов`язковій державній повірці і тавруванню в установленому порядку. Зважування вантажів на несправних вагах, а також на вагах з простроченими термінами повірки і таврування не дозволяється.

Облік витрачених коштів здійснюється на підставі перевізних документів, накопичувальних карток (додаток 3), відомостей плати за користування вагонами та контейнерами, за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу, які можуть бути оформлені в електронному вигляді (з накладенням електронного цифрового підпису) (п. 2.6 Правил розрахунків за перевезення вантажів (ст. 62 Статуту), які затверджені наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000 № 644.

Відповідно до ст. 62 Статуту порядок розрахунків за перевезення і послуги встановлюється Укрзалізницею згідно з чинним законодавством. Належні за перевезення вантажів і надання додаткових послуг платежі можуть вноситися готівкою, чеками, безготівково, якщо інше не передбачено законодавством, на станціях відправлення або передоплатою через розрахункові підрозділи залізниць.

Згідно накопичувальної картки №15010013 засобів за роботи (послуги) та штрафів, пов`язаних з перевезенням вантажів (вантажобагажу) від 15.01.2021 за зважування на вагах залізниці при перевезенні експортно-імпортних та внутрішніх вантажів на вагонних вагах відповідачу нараховано 454,70 грн. (а.с. 68).

Вказане спростовує доводи апелянта про те, що зважування вагону №54229570 відбувалось не на вагонних вагах залізниці. Також матеріали даної справи містять технічний паспорт засобу ваговимірювальної техніки (ЗВВТ), заводський номер №1414/826. (а.с. 69-87).

Згідно ст. 129 Статуту обставини, що можуть бути підставою для матеріальної

відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Комерційний акт складається для засвідчення таких обставин: а) невідповідності найменування, маси і кількості місць

вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах; б) у разі виявлення вантажу, багажу чи вантажобагажу без документів або документів без вантажу, багажу чи вантажобагажу; в) псування, пошкодження вантажу, багажу і вантажобагажу; г) повернення залізниці вкраденого вантажу, багажу або вантажобагажу. Залізниця зобов`язана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини або якщо про існування хоча б однієї з них заявив одержувач або відправник вантажу, багажу чи вантажобагажу. В усіх інших випадках обставини, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу і вантажобагажу і які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, оформляються актами загальної форми. Порядок складання комерційних актів та актів загальної форми встановлюється Правилами.

Відповідно до Правил складання актів (стаття 129 Статуту), затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 № 334 при перевезеннях у залежності від обставин, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, відправника, одержувача, пасажира, складаються комерційні акти (Додаток 1) та акти загальної форми (Додаток 6 до Правил користування вагонами та контейнерами, затверджених наказом Мінтрансу від 25.02.99 № 113 ( z0165-99 ) та зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 15.03.99 за № 165/3458).

Крім того, у необхідних випадках можуть складатися акти про технічний стан вагона або контейнера (додаток 2), акти розкриття вагона або контейнера для митного, прикордонного та інших видів контролю (додаток 3), акти про пошкодження вагона або контейнера (додатки 4 і 5) та інші акти у випадках, передбачених правилами перевезення, що застосовуються до даного виду вантажу.

Комерційні акти складаються для засвідчення таких обставин: невідповідності найменування, маси і кількості місць наявного вантажу, багажу чи вантажобагажу даним, зазначеним у перевізних документах; у разі виявлення вантажу, багажу чи вантажобагажу без документів або документів без вантажу, багажу чи вантажобагажу; псування, пошкодження вантажу, багажу і вантажобагажу; повернення залізниці вкраденого вантажу, багажу або вантажобагажу.

Дані в комерційному акті зазначаються на підставі перевізних документів та виявлених обставин.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що Комерційний акт №450003/17/1 складено у відповідності до Статуту та Правил складення актів.

При розгляді справ про стягнення штрафу господарським судам слід виходити з того, що неправильно вказаною має бути хоча б одна відомість; підставою для покладення на відправника відповідальності за неправильне зазначення ним відповідних відомостей є акт загальної форми або комерційний акт, складений у випадках, передбачених статтею 129 Статуту (вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 22.03.2018 у справі №917/964/17).

Згідно ст. 24 Статуту вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній, а залізниця має право періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у залізничній накладній.

Слід зазначити, що під час виявлення неточностей щодо маси вантажу, про що складено комерційний акт №450003/17/1, відомості про який також містяться у залізничний накладній №446738887, відповідач будь-яких заперечень не надавав, претензії до залізниці щодо недостачі вантажу у встановленому законодавством порядку не пред`являв. Посилання відповідача на можливу крадіжку вантажу судом апеляційної інстанції до уваги не приймаються, оскільки в матеріалах справи відсутні докази звернення відповідача до правоохоронних органів.

При цьому, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність вини відповідача з посиланням на ст. 614 ЦК.

Відповідно до ст. 118 Статуту за пред`явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п`ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Таким чином, розмір штрафу на підставі ст. 118 Статуту складає 43 560,00 грн = 8 712,00 (провізна плата за вагон від станції Лебединська Південної залізниці до станції Рокувата Придніпровської залізниці) * 5 (кількість провізних плат).

За таких обставин, позовні вимоги документально обґрунтовані, підлягають задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 73 ГПК доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст. 74 ГПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч. 1 ст. 86 ГПК суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 ГПК належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ч. 4 ст. 11 ГПК суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і проток.оли до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною, залежно від характеру рішення.

У справі «Трофимчук проти України» Європейський суд з прав людини також зазначив, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод.

В п. 53 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Федорченко та Лозенко проти України» від 20.09.2012 зазначено, що при оцінці доказів суд керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Тобто, аргументи сторони мають бути достатньо вагомими, чіткими та узгодженими.

Відповідно до ст. 269 ГПК суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Згідно зі ст. 277 ГПК підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ст. 275 ГПК суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги Акціонерного товариства «Українська залізниця» та скасування рішення Господарського суду Сумської області від 25.06.2021 у справі №920/433/21 та ухвалення нового рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч. 14 ст. 129 ГПК якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно приписів ст. 129 ГПК судовий збір за подання позову та апеляційної скарги покладається на відповідача.

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Господарського суду Сумської області від 25.06.2021 у справі № 920/433/21 задовольнити.

2. Рішення Господарського суду Сумської області від 25.06.2021 у справі №920/433/21 скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

3. Стягнути з Державного підприємства «Лебединське лісове господарство» (42200, Сумська область, м. Лебедин, вул. 19 Серпня, буд. 2, ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України 00992941) на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця» (03150, м. Київ, вул. Єжи Ґедройця, буд. 5, ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України 40075815) в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» (49602, Дніпропетровська область, м. Дніпро, пр-т. Дмитра Яворницького, буд. 108, ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України 40081237 (реквізити для сплати штрафу: п/р НОМЕР_1 , в АТ «Ощадбанк», МФО 300465, , отримувач: філія «Єдиний розрахунковий центр залізничних перевезень» АТ «Укрзалізниця») 43 560,00 грн (сорок три тисячі п`ятсот шістдесят гривень) штрафу за невірно визначену в залізничній накладній масу вантажу.

4. Стягнути з Державного підприємства «Лебединське лісове господарство» (42200, Сумська область, м. Лебедин, вул. 19 Серпня, буд. 2, ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України 00992941) на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця» (03150, м. Київ, вул. Єжи Ґедройця, буд. 5, ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України 40075815) в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» (49602, Дніпропетровська область, м. Дніпро, пр-т. Дмитра Яворницького, буд. 108, ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України 40081237 (реквізити для сплати судового збору: п/р НОМЕР_2 , Філія Дніпропетровське обласне управління АТ «Ощадбанк», МФО 305482, , отримувач: регіональна філія «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця») 2 270,00 грн (дві тисячі двісті сімдесят гривень) судового збору.

5. Стягнути з Державного підприємства «Лебединське лісове господарство» (42200, Сумська область, м. Лебедин, вул. 19 Серпня, буд. 2, ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України 00992941) на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця» (03150, м. Київ, вул. Єжи Ґедройця, буд. 5, ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України 40075815) в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» (49602, Дніпропетровська область, м. Дніпро, пр-т. Дмитра Яворницького, буд. 108, ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України 40081237 (реквізити для сплати судового збору: п/р НОМЕР_2 , Філія Дніпропетровське обласне управління АТ «Ощадбанк», МФО 305482, , отримувач: регіональна філія «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця») 3 405,00 грн (три тисячі чотириста п`ять гривень) судового збору за подання апеляційної скарги.

6. Видачу відповідних наказів доручити Господарському суду Сумської області.

7. Матеріали справи № 920/433/21 повернути до Господарського суду Сумської області.

8. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах в порядку і строки, визначені в ст.ст. 287, 288, 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складене 27.09.2021.

Головуючий суддя С.В. Владимиренко

Судді І.П. Ходаківська

А.М. Демидова