ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"23" вересня 2021 р. Cправа №902/746/21

Суддя Господарського суду Вінницької області Нешик О.С., при секретарі судового засідання Шаравській Н.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Акціонерного товариства "Укртелеком", м.Київ

до Управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації

про стягнення 7920,78 грн заборгованості згідно договору про надання послуг

за участю:

представника позивача: Ковальова Н.С., діє на підставі довіреності,

представника Управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації: Хоменський В.В., діє на підставі доручення.

ВСТАНОВИВ :

Акціонерне товариство "Укртелеком" звернулось до Господарського суду Вінницької області з позовом про стягнення з Управління праці та соціального захисту населення Іллінецької районної державної адміністрації 7920,78 грн заборгованості за Договором про відшкодування витрат за надані телекомунікаційні послуги пільговим категоріям громадян №10 від 12.02.2020 в частині компенсації витрат за надані послуги зв`язку на пільгових умовах за період з 01.01.2020 по 31.12.2020.

Ухвалою суду від 26.07.2021 за вказаним позовом відкрито провадження у справі №902/746/21, призначено судове засідання на 23.09.2021.

12.08.2021 до суду надійшов відзив Управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації, в якому останній зазначає про необхідність заміни сторони відповідача, оскільки розпорядженням голови Іллінецької районної державної адміністрації "Про припинення структурних підрозділів Іллінецької районної державної адміністрації" №4 від 16.01.2021 припинено Управління праці та соціального захисту населення Іллінецької районної державної адміністрації () шляхом приєднання до Управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації (). Одночасно представник Управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації вказує, що визнає позовні вимоги в повному обсязі, однак сплатити заборгованість не має можливості у зв`язку з відсутністю коштів на ці цілі.

На визначену судом дату (23.09.2021) з`явились представники позивача та Управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації.

Під час судового засідання, 23.09.2021, представник Управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації підтримав клопотання про заміну сторони відповідача. Представник позивача проти задоволення вказаного клопотання не заперечив.

Під час розгляду клопотання Управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації про заміну відповідача на його правонаступника суд враховує положення ч.1 ст.52 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до яких: у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу.

З огляду на викладене вище, суд дійшов до висновку про обґрунтованість поданої заяви, у зв`язку із чим клопотання про заміну відповідача у справі №902/746/21 підлягає задоволенню.

Під час судового засідання, 23.09.2021, суд оголосив про вихід до нарадчої кімнати для ухвалення рішення по суті позовних вимог та орієнтовний час повернення.

На оголошення вступної та резолютивної частин рішення представники сторін в судове засідання не з`явилися.

Таким чином, розглянувши матеріали господарської справи, з`ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті судом встановлено наступне.

12.02.2020 між Публічним акціонерним товариством "Укртелеком" (далі по тексту також - підприємство) та Управлінням праці та соціального захисту населення Іллінецької районної державної адміністрації (далі по тексту також - розпорядник) укладено Договір №10 від 12.02.2020 про відшкодування витрат за надані телекомунікаційні послуги пільговим категоріям громадян (далі по тексту також - Договір).

Предметом вказаного Договору є взаємовідносини сторін щодо проведення відшкодування розпорядником витрат підприємства за надані телекомунікаційні послуги пільговим категоріям громадян, які проживають на території Іллінецького району (п.2.1. Договору).

Відповідно до п.2.2. Договору, підприємство зобов`язується надавати телекомунікаційні послуги пільговим категоріям громадян, а розпорядник коштів місцевого бюджету зобов`язується здійснювати розрахунки з підприємством на підставі наданих розрахунків щодо вартості послуг, наданих пільговим категоріям громадян у минулому місяці, згідно з Формою "2-пільга" у вигляді файлу DBF.

Пунктом 2.3 Договору передбачено, що відшкодування розпорядником витрат здійснюється за рахунок коштів місцевого бюджету, передбачених у коді за (ТПКВКМБ/ТКВКБМС) 0813032 "Надання пільг окремим категоріям громадян з оплати послуг зв`язку" на відповідний рік, враховуючи необхідність виконання зобов`язань минулих років.

Ціна договору складається з сум витрат, які понесені підприємством з надання телекомунікаційних послуг, пільговим категоріям громадян на території Іллінецького району, розмір яких підтверджується формами:

- "2-пільга" у вигляді файлу DBF;

- акту звіряння розрахунків (щомісячного) - "3-пільга", що були складені сторонами впродовж дії договору (п. 3.1. Договору).

Розрахунки проводяться в безготівковій формі шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок підприємства за реквізитами, вказаними в цьому договорі (п. 5.1. Договору).

Так, за період з 01.01.2020 по 31.12.2020 надано послуги пільговим категоріям населення, що проживають на території Іллінецького району Вінницької області, на загальну суму 39789,73 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи розрахунками видатків на відшкодування витрат, пов`язаних з наданням пільг (а. с. 17-50). Проте вказані послуги відповідачем відшкодовано лише частково, на суму 31868,95 грн.

Із врахуванням викладеного вартість невідшкодованих послуг становить 7920,78 грн.

Таким чином, неповна сплата відповідачем компенсації витрат на надання послуг зв`язку на пільговій основі слугувала підставою звернення позивача з даним позовом до суду.

З урахуванням встановлених обставин суд, розглядаючи вказаний спір, враховує наступні приписи законодавства.

Публічне акціонерне товариство "Укртелеком" надає телекомунікаційні послуги згідно Закону України "Про телекомунікації" № 1280-IV від 18.11.2003, Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №295 від 11.04.2012, інших законодавчих актів України.

Позивач, як постачальник послуги зв`язку, надає телекомунікаційні послуги кожному, хто до нього звернеться в силу ст.633 Цивільного кодексу України, оскільки послуга зв`язку є предметом публічного договору.

Відповідно до ч.3 ст.63 Закону України "Про телекомунікації" оператори телекомунікацій повинні надавати споживачам, які мають установлені законодавством пільги, телекомунікаційні послуги з урахуванням цих пільг, відповідно до законодавства України.

Згідно п.63 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 295 від 11.04.2012 визначено, що встановлені законами пільги з оплати послуг зв`язку надаються споживачеві відповідно до законодавства за місцем його проживання з дня пред`явлення ним документа, що підтверджує право на пільги.

Як свідчать матеріали справи, у період з 01.01.2020 по 31.12.2020 позивачем надані послуги зв`язку на пільгових умовах населенню Іллінецького району Вінницької області на яких поширювалась дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", Закону України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист", Закону України "Про охорону дитинства".

Споживачі отримували рахунки для оплати з тарифами за мінусом суми, на яку споживач мав встановлену законом пільгу. Різниця між вартістю тарифу та рахунком пільговика відображалась у розрахунках видатків на відшкодування витрат, пов`язаних із наданням пільг за формою №2 - пільга, яка встановлена наказом Мінпраці № 535 від 04.10.2007.

Як зазначалось вище, за період з 01.01.2020 по 31.07.2020 сума понесених та невідшкодованих позивачу витрат на надання пільг у Іллінецькому районі становить 7 920,78 грн. Суму витрат за кожен місяць означеного періоду підтверджено Розрахунком видатків на відшкодування витрат, пов`язаних із наданням пільг.

При цьому, суд наголошує, що відповідач підтверджує факт надання позивачем телекомунікаційних послуг пільговим категоріям населення та підтверджує законність нарахованої позивачем суми компенсації вказаних пільг.

Відповідно до ст. 87 Бюджетного кодексу України, видатки на соціальний захист та соціальне забезпечення належать до видатків, що здійснюються з Державного бюджету України. При цьому порядок та умови надання субвенцій з державного бюджету місцевим визначаються Кабінетом Міністрів України (ч. 2 ст. 97 Бюджетного кодексу України).

Згідно п.п."б" п.4 ч.1 ст.89 та ст.91 Бюджетного кодексу України, пільги окремим категоріям громадян, що передбачені вищевказаними законами України відносяться до державних програм соціального захисту населення та фінансуються за рахунок видатків, що здійснюються з бюджетів міст республіканського Автономної Республіки Крим та обласного значення, районних бюджетів, бюджетів об`єднаних територіальних громад.

Згідно із ч.1 ст.102 БК України видатки місцевих бюджетів, передбачені у підпункті "б" пункту 4 частини першої статті 89 цього Кодексу, фінансуються за рахунок субвенцій з Державного бюджету України у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Так, судом встановлено, що розпорядником коштів бюджетного фінансування вказаних вище соціальних пільг м. Іллінці є Управління праці та соціального захисту населення Іллінецької районної державної адміністрації (правонаступником якого є Управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації) яке в межах компетенції, визначеної законом, уклало Договір № 10 від 12.02.2020 та є зобов`язаною особою щодо відшкодування витрат, понесених позивачем внаслідок надання телекомунікаційних послуг пільговим категоріям громадян, за рахунок субвенцій з державного бюджету.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Згідно з ч.1 ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частиною 2 статті 193 ГК України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 218 ГК України та ст.617 ЦК України прямо передбачають, що відсутність у боржника необхідних коштів не вважається обставиною, яка є підставою для звільнення від відповідальності.

З викладеного слідує, що на підставі вказаних нормативних актів, а також відповідно до умов Договору, відповідач зобов`язаний відшкодувати витрати, понесені позивачем внаслідок надання населенню м.Іллінці Вінницької області послуг зв`язку на пільгових умовах за рахунок державних субвенцій. Проте, вказані зобов`язання відповідач не здійснив, внаслідок чого за ним рахується заборгованість у розмірі 7920,78 грн.

При цьому суд враховує, що відповідно до ч.6 ст.48 Бюджетного кодексу України зобов`язання щодо виплат субсидій, допомоги, пільг з оплати спожитих житлово - комунальних послуг та послуг зв`язку, компенсацій громадянам з бюджету, на що згідно з законами України мають право відповідні категорії громадян, обліковуються незалежно від визначених на цю мету бюджетних призначень.

Згідно ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За змістом ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Водночас, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст.77 ГПК України).

Враховуючи викладене, суд приходить висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача 7920,78 грн основної заборгованості є обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до положень ст.ст. 129, 130 ГПК України, в зв`язку з визнанням відповідачем позову, судові витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача в розмірі 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Решта (50 відсотків судового збору) за правилами ч.1 ст.130 ГПК України підлягає поверненню позивачу з державного бюджету. При цьому із змісту положень ст.7 Закону України "Про судовий збір" №3674-VI від 08.07.2011 питання про повернення судового збору підлягає розгляду після звернення позивача з відповідним клопотанням.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 7, 8, 13, 14, 15, 18, 52, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 91, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Замінити відповідача у справі №902/746/21 з Управління праці та соціального захисту населення Іллінецької районної державної адміністрації () на його правонаступника - Управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації ().

2. Позов задовольнити повністю.

3. Стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації (вул.Грибоєдова, 10а, м.Вінниця, 21032, ) на користь акціонерного товариства "Укртелеком" (бул.Т.Шевченка, 18, м.Київ, 01601, ) 7920,78 грн боргу по компенсації витрат за надання послуг зв`язку на пільгових умовах та 1135,00 грн відшкодування витрат на сплату судового збору.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

5. Копію рішення направити згідно позивачу та на електронну адресу відповідача ().

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 1,2 ст. 241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст. ст. 256, 257 ГПК України). Відповідно до п. 17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено 28 вересня 2021 р.

Суддя Нешик О.С.

віддрук. прим.:

1 - до справи;

2 - позивачу (вул.Соборна, 10, м.Вінниця, 21050)