РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

28.09.2021Справа № 910/9722/21

Господарський суд міста Києва в складі: головуючого судді Ганни Бондаренко-Легких, розглянувши у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін справу №910/9722/21

За позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву (01032, м. Київ, бул. Т. Шевченка, 50-г; ідентифікаційний код: 19030825)

До Товариства з обмеженою відповідальністю "РОБО-УА" (03022, м. Київ, пр. Академіка Глушкова, буд. 6, каб. 212, ідентифікаційний код: 40464345)

Про стягнення 37 500, 66 грн

Без виклику представників сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Регіональне відділення Фонду державного майна України по місту Києва звернулось до Господарського суду міста Києва (надалі - позивач) з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "РОБО-УА" (надалі - відповідач) про стягнення заборгованості за Договором оренди №7843 нерухомого майна (надалі - Договір), що належить до державної власності в частині орендної плати.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує на те, що умовами пункту 3.6. Договору відповідач зобов`язаний був здійснювати перерахування до державного бюджету та балансоутримувачу у співвідношенні 50 % на 50 % щомісячно не пізніше 15 числа місяця наступного за звітним з урахуванням щомісячного рівня інфляції. Втім, відповідач всупереч умовам договору не виконав свої зобов`язання з оплати орендної плати позивачу за період листопад 2020-березень 2021, у зв`язку з чим, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у сукупному розмірі 37 500, 66 грн, що складається з основного боргу у розмірі 34176, 70 грн, пені - 2 298, 66 грн, штраф - 1025,30 грн.

Ухвалою від 22.06.2021 року суд залишив позовну заяву без руху, надав позивачу п`ятиденний строк для усунення недоліків оформлення позовної заяви з моменту отримання ухвали.

06.07.2021 від позивача надійшла заява про усунення недоліків поданої позовної заяви, позивачем усунуто недоліки, визначені ухвалою від 22.06.2021 про залишення позовної заяви без руху.

12.07.2021 суд постановив ухвалу про відкриття провадження у справі, в якій вирішив розгляд справи № 910/9722/21 здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

10.08.2021 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

09.08.2021 від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій позивач просив задовольнити позовні вимоги.

Згідно з ч. 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані позивачем матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення на нього, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

I. Фактичні обставини, що стали підставою спору (підстави позову).

26 травня 2017 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по місту Києву (далі - позивач, орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "РОБО-УА" (далі - Відповідач, орендар) було укладено договір оренди № 7843 нерухомого майна, що належить до державної власності (надалі - договір оренди).

Відповідно до п. 1.1 договору орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно, що належить до державної власності - нежитлове приміщення в учбовому корпусі Українського фізико-математичного ліцею загальною площею 51,20 кв. м., розміщене за адресою: м. Київ, пр-т Академіка Глушкова, 6 (реєстровий № 02070944.52.СЦЖГХР1106), що перебуває на балансі Київського національного університету імені Тараса Шевченка, ідентифікаційний код ЄДРПОУ - 02070944 (Балансоутримувач), вартість якого визначена згідно з висновком про вартість станом на 30.11.2016 і становить 706 200,00 грн.

У п. 1.2 Договору передбачено, що майно передається в оренду з метою розміщення методично - навчальної лабораторії робототехніки (інше використання майна).

Згідно з п. 2.1 Договору орендар вступає у строкове платне користування майном у термін, указаний у договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору та акта приймання-передавання майна.

Відповідно до п. 3.1 Договору орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України №786 від 04.10.1995 і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку - квітень 2017 - 9 258,68 грн.

Згідно із п. 3.3. Договору орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць.

Пунктом 3.6 Договору сторони погодили, що орендна плата перераховується до державного бюджету та балансоутримувачу у співвідношенні 50% на 50% щомісяця не пізніше 15 числа місяця наступного за звітним з урахуванням щомісячного індексу інфляції відповідно до пропорцій розподілу, установлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж.

Орендар зобов`язався своєчасно й у повному обсязі сплачувати орендну плату до державного бюджету та балансоутримувачу (п. 5.3 Договору).

Пунктом 7.1. договору визначено, що орендодавець зобов`язаний передати орендарю в оренду майно згідно з цим договором за актом приймання-передавання майна, який підписується одночасно з цим договором.

Відповідно до п. 10.1 Договору цей договір укладено строком на 2 роки 11 місяців, що діє з 26.05.2017 до 26.04.2020 включно.

Згідно з п.п. 10.6.1. п. 10.6. Договору чинність цього Договору припиняється, зокрема, внаслідок закінчення строку, на який його було укладено.

У разі припинення або розірвання цього Договору майно протягом трьох робочих днів повертається Орендарем Орендодавцю/Балансоутримувачу. (п.10.9 Договору).

В пункті 10.10 Договору сторони погодили, що майно вважається поверненим орендодавцю/балансоутримувачу з моменту підписання сторонами акта приймання-передавання. Обов`язок щодо складання акта про повернення майна покладається на орендаря.

За умовами п. 10.11.Договору за відмову Орендаря на вимогу орендодавця повернути орендоване майно в разі припинення/розірвання за рішенням суду договору, орендар відшкодовує орендодавцю неустойку в розмірі подвійної щомісячної орендної плати за весь час, що відраховується від дати припинення або розірвання договору до підписання акта приймання-передачі (повернення), який підтверджує фактичне повернення орендованого майна.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору оренди орендодавець передав, а орендар прийняв в строкове платне користування державне нерухоме майно - нежитлове приміщення в учбовому корпусі Українського фізико-математичного ліцею загальною площею 51,20 кв. м., розміщене за адресою: м. Київ, пр-т Академіка Глушкова, 6 (реєстровий № 02070944.52.СЦЖГХР1106), що підтверджується Актом приймання-передачі орендованого майна від 26.05.2017.

30.06.2020 року був укладений договір № 7843/01 про внесення змін до договору оренди нерухомого майна № 7843 від 26.05.2017 внаслідок чого, в тексті Договору та додатків до нього зазначається:

"… 1. В пункті 1.1. розділу 1 "Предмет договору" договору оренди № 7843 від 26.05.2017 слова "станом на 30.11.2016 становить 706 200,00 грн" замінити на "станом на 30.04.2020 становить 1 106 005,00 грн".

2. Пункт 3.1. розділу 3 "Орендна плата" договору оренди № 7843 від 26.05.2017 викласти у такій редакції:

"Орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 № 786 (зі змінами) і становить без ПДВ за базовий місяць оренди квітень 2020 року - 13 825, 06 грн.

Орендна плата за перший місяць оренди квітень 2020 року визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекс інфляції за - місяць 2020 року".

3.Договір оренди № 7843 від 26.05.2017 року продовжено строком на 2 (два) роки 11 місяців, що діє до 26.03.2023 року.

4.Всі інші умови договору оренди № 7843 від 26.05.2017 залишаються незмінними.

5. Сторони дійшли згоди, що положення цього договору з урахуванням вимог ч. З ст. 631 ЦК України, розповсюджуються на відносини між ними, що виникли до його укладення, а саме з 26.04.2020 року.

31.03.2021 року договором №7843/02 чинність договору оренди № 7843 від 26.05.2017 достроково припинено за взаємною згодою сторін, що підтверджується підписаним обома сторонами акту приймання-передавання (повернення) державного нерухомого майна, який було підписано 31.03.2021 року.

Як зазначає позивач, після закінчення строку дії договору оренди не звільняє орендаря від обов`язку сплатити заборгованість за орендною платою, якщо така виникла, у повному обсязі, враховуючи санкції, до державного бюджету та балансоутримувачу.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що станом на день подання позовної заяви до суду (15.06.2021), відповідачем, всупереч умовам Договору, заборгованість не погашено, копій платіжних документів до позивача не надходило, у зв`язку з чим у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем за період з листопада 2020 - березень 2021 в розмірі 34 176,70 грн, яку орендодавець просить стягнути в судовому порядку.

II. Предмет позову.

Предметом позову у даній справі є вимоги позивача про стягнення з відповідача основного боргу за несплату орендних платежів в розмірі 34176,70 грн, пені в розмірі 2298,66 грн та штрафу в розмірі 1025,30 грн за договором оренди № 7843 нерухомого майна, що належить до державної власності від 26.05.2017 та договору № 7843/01 про внесення змін до договору оренди нерухомого майна № 7843 від 30.06.2020.

III. Доводи позивача у справі.

Так, згідно з доводами позивача викладеними в позовній заяві та відповіді на відзив:

1. відповідач прийняв у позивача в строкове платне користування нежитлове приміщення в учбовому корпусі Українського фізико-математичного ліцею загальною площею 51,20 кв. м., розміщене за адресою: м. Київ, пр-т Академіка Глушкова, 6 (реєстровий № 02070944.52.СЦЖГХР1106);

2. сторони узгодили розмір орендної плати у договорі, який становить 13 825, 06 грн за 1 кв.м.;

3. позивач вчасно і в повному обсязі виконував свої зобов`язання за договором, жодних зауважень чи претензій щодо належності виконання умов договору позивачем від відповідача не надходило;

4. 31.03.2021 року договором №7843/02 чинність договору оренди № 7843 від 26.05.2017 достроково припинено за взаємною згодою сторін, проте у відповідача виникла заборгованість перед позивачем за період з листопада 2020 по березень 2021 за несплату орендної плати в розмірі 34 176,70 грн.

5. рішенням Господарського суду міста Києва від 17.05.2021 у справі № 910/2029/21 за позовом Київського національного університету до Товариства з обмеженою відповідальністю "Робо-УА" третя особа Регіональне відділення фонду державного майна України по м. Києву про стягнення 3271,17 грн встановлено, що "….акт огляду орендованого майна від 28.04.2020, на який відповідач посилається, як на доказ яким підтверджується, що ним не здійснювалась будь-яка діяльність в орендованому приміщенні, а тому наявні підстави для зупинення нарахування орендних платежів, судом відхиляється, оскільки відповідне приміщення продовжило перебувати у користуванні відповідача, доказів повернення майна з оренди матеріали справи не містять. Крім того, як вбачається з матеріалів справи, зокрема пояснень позивача та розрахунку позовних вимог, відповідачу нараховано експлуатаційні витрати за період до запровадження карантину…..".

6. позивач зазначає, що накази ректора від 11.03.2020 № 205-32 та № 234-32 від 26.03.2020 не містять будь-яких відомостей про те, що доступ до університету було обмежено.

IV. Заперечення відповідача у справі.

Так, згідно з доводами відповідача викладеними у відзиві:

1. відповідач погодився, що прийняв у позивача в строкове платне користування нежитлове приміщення в учбовому корпусі Українського фізико-математичного ліцею загальною площею 51,20 кв. м., розміщене за адресою: м. Київ, пр-т Академіка Глушкова, 6 (реєстровий № 02070944.52.СЦЖГХР1106);

2. відповідач зазначив, що ним не було сплачено/відшкодовано орендну плату лише за той період, коли з боку орендодавця не було виконано умови договору, а саме було вчинено дії, які перешкоджали ТОВ "РОБО-УА" користуватися орендованим майном, що, в свою чергу, є грубим порушенням п.7.2. Договору;

3. відповідач звертався до позивача з листами № 0104/20 від 01.04.2020 року, №01/07 від 14.07.2020 року, №01/09 від 01.09.2020 року, №1/11 від 16.11.2020 року, в яких просив призупинити нарахування орендної плати так, як відповідно до наказів ректора КНУ ім. Тараса Шевченка №205-32 від 11.03.2020 року, №234-32 від 11.03.2020 з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID - 19 та виконуючи постанову КМУ було зупинено освітній процес та взагалі обмежено доступ на територію університету починаючи з 12.03.2020 року і до кінця карантину;

4. Київським фізико-математичним ліцеєм КНУ ім. Тараса Шевченка було надано копію довідки, яка направлялась на адресу Фонду державного майна України, в якій було зазначено, що "будівля Київського фізико-математичного ліцею за адресою пр-т. Академіка Глушкова 6 балансоутримувачем якого є КНУ ім. Тараса Шевченка фактично була зачинена, доступ до приміщень, в тому числі орендованих було закрито, а тому орендодавець згідно договору оренди №7843 від 26.05.2017 року до орендованого приміщення №212 не допускався, діяльність не проводив;

5. актом огляду орендованого майна, що орендується орендарем за результатами огляду, який проводився 28.04.2020 року за участю представника балансоутримувача -начальника відділу оренди та обліку комунальних послуг Горєлової О.А. встановлено, що об`єкт оренди не використовується, будь-яка діяльність не ведеться.

V. Оцінка судом доказів та висновки суду.

Причиною виникнення спору у справі стало питання щодо наявності та/або відсутності у відповідача обов`язку здійснити сплату орендних платежів в розмірі 34 176,70 грн. за період з листопада 2020 по березень 2021.

Отже, на переконання суду, для вирішення справи по суті суду необхідно надати відповіді на наступні питання, що мають значення для вирішення спору:

- чи було передано позивачем відповідачу нерухоме майно в орендне користування;

- чи відбулась затримка сплати відповідачем орендних платежів за спірним договором;

- у разі встановлення факту порушення відповідачем строків сплати орендних платежів, чи є підстави для нарахування штрафних санкцій: пені та штрафу.

При цьому, основним спірним питанням, яке належить вирішити суду, чи підпадає відповідач у справі під дію Постанови Кабінету Міністрів України від 15.07.2020 року за № 611 "Деякі питання сплати орендної плати за державне майно під час дії карантину", яким орендарів державного та комунального майна повністю або частково звільнено від сплати орендної плати під час дії встановленого на території України карантину.

Оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, Суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Укладений між сторонами договір є договором оренди, а відтак, між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 58 Цивільного кодексу України.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України (далі за текстом - ГК України), ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК України) є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини першої статті 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Стаття 10 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" визначає, що орендна плата з урахуванням її індексації є однією із істотних умов договору оренди.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендна плата встановлюється у грошовій формі і вноситься у строки, визначені договором. Орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків провадження господарської діяльності.

Частиною третьою статті 18 Закону України „Про оренду державного та комунального майна" встановлено, що відповідач зобов`язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення. Плата за користування майном може вноситися за вибором сторін у грошовій або натуральній формі. Форма плати за користування майном встановлюється договором найму. Договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за користування майном. Наймач має право вимагати зменшення плати, якщо через обставини, за які він не відповідає, можливість користування майном істотно зменшилася. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором. Наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає. (ст. 762 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч.1 ст. 19 Закону України "Про оренду державного і комунального майна" орендар за користування об`єкта оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності.

За таких обставин, оскільки однією із кваліфікуючих ознак договору найму є його оплатний характер, за користування найманим майном з наймача обов`язково стягується орендна плата.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частина перша статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Статтею 629 Цивільного кодексу України закріплено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Постановою Кабінетів Міністрів України від 15.07.2020 № 611 "Деякі питання сплати орендної плати за державне майно під час дії карантину" (далі - Постанова № 611) врегульовані питання щодо звільнення орендарів від орендної плати.

Так пунктом 1 Постанови № 611 визначено, що на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2:

1) звільняються від орендної плати орендарі за переліком згідно з додатком 1;

2) нарахування орендної плати за користування нерухомим державним майном, розрахованої відповідно до Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 4 жовтня 1995 року № 786 (ЗП України, 1996 р., № 2, ст. 57; Офіційний вісник України, 2011 р., № 71, ст. 2677), здійснюється у розмірі:

50 відсотків суми нарахованої орендної плати для орендарів за переліком згідно з додатком 2;

25 відсотків суми нарахованої орендної плати для орендарів за переліком згідно з додатком 3.

Згідно пункту 2 Постанови № 611 постановлено орендодавцям державного майна забезпечити нарахування орендної плати орендарям згідно з пунктом 1 цієї постанови, починаючи з дати встановлення карантину.

Враховуючи зазначене, від орендної плати повністю звільняються лише ті орендарі, що зазначені у Додатку 1 до Постанови № 611.

Судом встановлено, що 26 травня 2017 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по місту Києву та Товариством з обмеженою відповідальністю "РОБО-УА" було укладено договір оренди № 7843 нерухомого майна, що належить до державної власності. 30.06.2020 року був укладений договір № 7843/01 про внесення змін до договору оренди нерухомого майна № 7843 від 26.05.2017. 31.03.2021 року договором №7843/02 чинність договору оренди № 7843 від 26.05.2017 достроково припинено за взаємною згодою сторін, що підтверджується підписаним обома сторонами акту приймання-передавання (повернення) державного нерухомого майна, який було підписано 31.03.2021 року.

Проте, як зазначив позивач, в період з листопада 2020 до березня 2021 (в даний період на території України були встановленні карантинні обмеження) відповідач не здійснював оплату орендних платежів, внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість перед позивачем в розмірі 34 176,70 грн.

Відповідач, в свою чергу, не погодився з доводами позивача мотивуючи це тим, що був позбавлений можливості здійснювати свою господарську діяльність, в порушення п. 7.2 договору, оскільки відповідно до наказів ректора КНУ ім. Тараса Шевченка №205-32 від 11.03.2020 року, №234-32 від 11.03.2020 з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID - 19 та виконуючи постанову КМУ було зупинено освітній процес та взагалі обмежено доступ на територію університету починаючи з 12.03.2020 року і до кінця карантину.

Також судом було здійснено оцінку довідки Київського фізико-математичного ліцею КНУ ім. Тараса Шевченка від 01.09.2020 вих б/н, яка направлялась на адресу Фонду державного майна України, в якій було зазначено, що "будівля Київського фізико-математичного ліцею за адресою пр-т. Академіка Глушкова 6 балансоутримувачем якого є КНУ ім. Тараса Шевченка фактично була зачинена, доступ до приміщень, в тому числі орендованих, було закрито, а тому орендодавець згідно договору оренди №7843 від 26.05.2017 року до орендованого приміщення №212 не допускався, діяльність не проводив.

Крім того, матеріали справи містять акт огляду орендованого державного майна Регіонального відділення Фонду державного майна України від 28.04.2020 за участю представника балансоутримувача -начальника відділу оренди та обліку комунальних послуг Горєлової О.А. встановлено, що об`єкт оренди не використовується, будь-яка діяльність не ведеться станом на 28.04.2020.

Водночас суд звертає увагу сторін, що Постановою Кабінету Міністрів України від 15.07.2020 № 611 "Деякі питання сплати орендної плати за державне майно під час дії карантину" встановлено, що звільняються від орендної плати орендарі за переліком згідно з додатком 1;

Враховуючи зазначене, від орендної плати звільняються лише ті орендарі, що зазначені у Додатку 1 до Постанови № 611.

Отже, оскільки відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про освіту» заклад освіти - юридична особа публічного чи приватного права, основним видом діяльності якої є освітня діяльність, а видом діяльності відповідача за КВЕДом є 85.59 Інші види освіти, н. в. і. у. (основний), що підтверджується довідкою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

З таких обставин, суд дійшов однозначного висновку, що відповідач до визначеного переліку орендарів згідно Додатку 1 до Постанови № 611 входить, а відтак позбавлений необхідності сплачувати орендні платежі за користування орендованим приміщенням протягом дії карантину на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 15.07.2020 № 611 "Деякі питання сплати орендної плати за державне майно під час дії карантину" та відхиляє, як не обґрунтоване твердження позивача про те, що методично-навчальні лабораторії не входять до додатку № 1 постанови КМУ від 15.07.2020 за № 611, оскільки нормативно-правовий акт не має передбачати та зазначати всі назви приватних навчальних закладів, а вказує на основний вид діяльності юридичної особи - приватний навчальний заклад, яким і є відповідач.

Отже, судом встановлено, що відповідач входить до визначеного переліку орендарів згідно Додатку 1 до Постанови № 611 та має бути звільнений.

Таким чином, суд зауважує, що доводи відповідача стосовно того, що він не користувався і не міг користуватися орендованим приміщенням не беруться судом до уваги, оскільки вони не мають значення для вирішення справи, оскільки не залежно від факту - здійснював чи не здійснював відповідач користування орендованим приміщенням, він є таким, що на підставі Постанови Кабінету Міністрів України № 611 від 15.0-7.2020 таким, що звільнений від сплати орендної плати під час дії карантину на території України.

Здійснюючи оцінку матеріалів справи та норм чинного законодавства України, суд перш за все вирішує питання відповідності правовідносин сторін законодавству, а оскільки у Постанові Кабінету Міністрів України від 15.07.2020 № 611 "Деякі питання сплати орендної плати за державне майно під час дії карантину" чітко вказано, що відповідач, з урахуванням свого виду діяльності (освітня діяльність), звільняється від сплати орендних платежів за користування приміщенням на період дії карантину, то суд має діяти лише в межах своїх повноважень, застосовуючи норми законодавства, а відтак суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача орендних платежів в розмірі 34 176,70 грн з огляду на звільнення відповідача від необхідності сплачувати орендні платежі станом на період дії карантину на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 15.07.2020 № 611 "Деякі питання сплати орендної плати за державне майно під час дії карантину".

Щодо посилання позивача на рішення Господарського суду міста Києва від 17.05.2021 року у справі № 910/2029/21, то суд зазначає, що при розгляду зазначеного спору був інший складі сторін, що не позбавляє суд у даній справі за власним внутрішнім переконанням оцінити обставини справи у відповідності до вимог закону.

За приписами ст. 76, 77, 78, 79 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Стандарт доказування "вірогідності доказів" підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію такого стандарту доказування необхідним є не надання достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надання саме тієї кількості, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Відповідно до статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.

Отже, враховуючи вищевикладене та доводи сторін, суд дійшов висновку, що наявні матеріали свідчать про те, що позовні вимоги є безпідставні та необґрунтовані, а відтак не можуть бути задоволені судом.

Враховуючи приписи статті 129 Господарського процесуального кодексу України, суд покладає витрати по сплаті судового збору на позивача.

Керуючись ст. 73, 74, 76-80, 86, 123, 124, 129, 232, 233, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. У позовних вимогах Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву до Товариства з обмеженою відповідальністю "РОБО-УА" про стягнення 37500,66 грн відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ганна Бондаренко - Легких