ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"28" вересня 2021 р. м. Ужгород Справа № 907/484/21

Суддя Господарського суду Закарпатської області Ремецькі О.Ф.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи №907/484/21

за позовом приватного підприємства «СТІК», м. Ужгород до Вилоцької селищної ради Виноградівського району, смт. Вилок Виноградівського району про стягнення суми 272.721,90 грн.

Без повідомлення (виклику) учасників справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до Господарського суду Закарпатської області з позовом до відповідача про стягнення суми 272.721,90грн. заборгованості по оплаті за надані послуги за Договором підряду №18 від 24.09.2019.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 23.06.2020 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк у десять днів з дня вручення даної ухвали на усунення вказаних в ній недоліків.

07.07.2021 року від позивача надійшла заява про усунення недоліків.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Згідно з ч. 3 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України малозначними справами є, зокрема, справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції господарського суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Згідно з ч. 3 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін; 3) обраний позивачем спосіб захисту; 4) категорію та складність справи; 5) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; 6) кількість сторін та інших учасників справи; 7) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 8) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

З огляду на наведене, оскільки справа №907/484/21, не є складною в розумінні норми ч. 4 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України, суд здійснює розгляд даної справи у порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Так, будь-яких клопотань щодо розгляду спору з повідомленням (викликом) сторін подано не було, у зв`язку з чим, враховуючи також, що характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі (з огляду на заявлені предмет та підстави позову) не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, суд дійшов висновку про розгляд справи без повідомлення учасників справи.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 08.07.2021 суд ухвалив прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі, справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами; визначено відповідачу строк для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали та для подання заперечень на відповідь на відзив (якщо така буде подана) - протягом 5 днів з дня отримання відповіді на відзив; попереджено відповідача, що у разі ненадання відзиву у встановлений строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи (ч. 2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України); встановлено строк для подання позивачем відповіді на відзив - протягом 5 днів з дня отримання відзиву на позов.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Вказана ухвала суду від 08.07.2021 була надіслана відповідачу 09.07.2021 рекомендованим листом, на адресу місцезнаходження відповідача, вказану у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 90351, Закарпатська обл., Виноградівський р-н, селище міського типу Вилок, вулиця Гагаріна, будинок 8 та як вбачається з відстеження поштового відправлення отримана ним.

Відповідач на виконання вимог ухвали суду від 08.07.2021 року надіслав 22.07.2021 року до суду відзив на позов, в якому проти задоволення вимог позивача заперечує, з підстав наведених у ньому.

Зокрема, зазначає, що відповідно до актів прийняття-передачі активів та зобов`язань Пушкінської сільської ради затверджених 9 лютого 2021 року на підставі розпорядження голови Вилоцької селищної ради від 22.01.2021 року №11, на виконання рішення першої сесії першого скликання Вилоцької селищної ради від 18.12.2020 року №10 - проведено передачу-прийом основних засобів, активів, зобов`язань і матеріальних цінностей та документації сільської ради згідно додатків. У свою чергу, згідно передавального акту відсутня будь-яка інформація щодо можливих кредиторів Пушкінської сільської ради, а також не зазначена кредиторська або дебіторська заборгованість.

Відповідач вказує на те, що закон встановлює чіткий порядок дій для підрядника у випадку відмови однієї зі сторін підписувати акт. Разом з тим, за доводами відповідача позивач не виконав вимоги закону та здійснював лише вдавані спроби для підписання акту, не довів належним чином факт виконання робіт, не скріпив запис про це своїм підписом, як того вимагає закон, а відповідно й не може констатувати факт відмови замовника від підписання акту виконаних робіт.

Крім того відповідач, зазначає, що оскільки не відбулося здачі-приймання робіт та підписання Акту приймання виконаних будівельних робіт, неможливо встановити і дату передачі робіт від Підрядника Замовнику, неможливо здійснювати перерахунок коштів, оскільки неможливо встановити дату підписання та початок відліку семи банківських днів, також встановити факт того, що роботи були виконаними, а відповідно й неможливо встановити факт початку перебігу строку для виконання зобов`язання.

Представник відповідача, звертає увагу на те, що на жодному примірнику надісланих листів, які надані позивачем, нема штампу з відміткою про реєстрацію та присвоєння вхідного номера, як цього вимагає інструкція з діловодства органу місцевого самоврядування, якому такі листи були адресовані. А саме на листах від 10 вересня 2020 року вих. №166, від 16.02.2021 року вих. №6 та від 21.05.2021 року вих. №88, а також на повідомленні про вручення поштового відправлення від 15.09.2020 року, яке було адресоване Пушкінській сільській раді та від 25.05.2021 року та яке було адресоване Вилоцькій громаді - не проставлено кутовий штамп з відміткою про реєстрацію, а такі листи не зареєстровані в журналі реєстрації вхідної кореспонденції ні Пушкінської сільської ради ні Вилоцької селищної ради. Також вказує на виправлення дати отримання, що знаходиться на повідомленні про вручення поштового відправлення.

Щодо заявленої до стягнення суми пені, представник відповідача наголошує на її помилковості, за його доводами сума пені, якщо і підлягає нарахуванню, то повинна становити 7 295, 95 грн.

09.09.2021 представником позивача подано відповідь на відзив, у якій підтримує позовні вимоги та просить їх задовольнити. Зокрема вказує на те, що Вилоцька селищна рада ОТГ є правонаступником прав та обов`язків саме сільських рад, які увійшли до складу вказаної територіальної громади, в тому числі і Пушкінської сільської ради. Зобов`язання між позивачем та відповідачем виникли на підставі укладеного договору підряду № 18 від 24.09.2019 року по «Капітальному ремонту обласної дороги Великі Ком`яти - Вилок в межах Пушкінської сільської ради Виноградівського району».

Позивач звертає увагу на те, що для підтвердження вмісту поштового відправлення ним надаються копії Описів вкладення, згідно з якими встановлено, що позивачем неодноразово було направлено претензії з додатками, а саме: довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та актом приймання виконаних будівельних робіт: 10.09.2020 року до Пушкінської сільської ради та 21.05.2021 року до Вилоцької ОТГ.

Позивач, стверджує, що датою узгодження та підписання Акту приймання виконаних будівельних робіт (форма № КБ-2в) та, Довідки про вартість виконаних будівельних, робіт та витрати (форма № КБ-3) є дата отримання таких з повідомленням про вручення, а саме 15.09.2020 року, відтак останній строк належної оплати за Договором сплинув 22.09.2020 року.

20.09.2021 до суду надійшло заперечення на відповідь на відзив, в яких представник відповідача, повністю заперечує позовні вимоги та просить відмовити у їх задоволенні. Звертає увагу на порушення представником позивача процесуальних вимог.

З огляду на наведене, з метою дотримання процесуальних строків вирішення спору, суд дійшов висновку, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення у відповідності до ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178, ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України.

Судом також враховано, що згідно з приписами п. 6.1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

У частині 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані сторонами матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Між ПП «СТІК» (далі- підрядник, позивач) та Пушкінською сільською радою (далі замовник) був укладений Договір Підряду №18 від 24.09.2019 року (далі договір) по об`єкту «Капітальний ремонт обласної дороги Великі Ком`яти - Вилок в межах Пушкінської сільської ради Виноградівського району на загальну суму 1 386 369, 60 грн. (один мільйон триста вісімдесят шість тисяч триста шістдесят дев`ять гривень бо копійок), згідно якого Підрядник взяв на себе зобов`язання виконати роботи по ремонту дороги, а Замовник взяв на себе зобов`язання прийняти та оплатити такі роботи.

Склад та обсяги робіт, що доручаються Підряднику визначені проектно-кошторисною документацією у порядку, встановленому чинним законодавством України (1.2 Договору).

За умовами п. 4.1 Договору загальна вартість робіт за Договором становить 1 386 369,60 грн. з урахуванням ПДВ 20 % (Додаток №1). Ціна тверда, в тому числі на 2019 рік 1 144 518,70 грн., а на 2020 рік 241 850,90 грн. Договірна ціна визначається відповідно до вимог нормативних документів у сфері ціноутворення у будівництві. Вартість робіт за Договором визначається договірною ціною (додаток № 1).

Згідно п. 5.1 Договору замовник здійснює щомісячні розрахунки за виконані роботи по цьому Договору шляхом перерахування відповідних коштів на рахунок Підрядника протягом семи банківських днів з дати підписання Сторонами Акту приймання виконаних будівельних робіт (форма № КБ-2в) та Довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (форма № КБ-3).

Роботи за цим Договором можуть вважатися виконаними виключно після їх фактичного виконання та отримання Замовником документів, вказаних в п. 5.1. Договору (п. 5.2 Договору).

Здача-приймання закінчених робіт (об`єкту) здійснюється відповідно до вимог нормативних актів. Здача-приймання виконаних робіт оформляється актом приймання виконаних будівельних робіт (форма №КБ-2в) (п.6.1 Договору).

У відповідності п. 6.3 Договору датою передачі робіт від Підрядника Замовнику, вважається дата підписання Акту приймання виконаних будівельних робіт (форма № КБ-2в) та Довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (форма №КБ №3).

Акти виконаних робіт готує Підрядник і разом з представником Замовника перевіряє акти з фактично виконаними обсягами робіт протягом 3 днів. Несвоєчасне підписання актів, а також необґрунтовані претензії щодо представлених обсягів робіт вирішується у встановленому законодавством порядку. Оплата робіт виконаних з недоліками (дефектами чи недоробками), проводиться після усунення останніх (п.7.1 Договору).

Строки виконання робіт: з дати укладання договору до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань Роботи вважаються виконаними після підписання Акту приймання виконаних будівельних та належно оформленою виконавчою документацією. Строки виконання робіт можуть змінюватися за згодою сторін шляхом підписання додаткових угод. Замовник може приймати рішення про уповільнення темпів виконання робіт, їх зупинення або прискорення з внесенням відповідних змін у Договір (п.п. 8.1, 82 Договору).

Розділом 14 Договору, зокрема передбачені обов`язки замовника своєчасно та в повному обсязі оплачувати виконані та прийняті згідно з Актом приймання виконаних будівельних робіт (форма № КБ-2в) та Довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (форма № КБ № 3) роботи; Приймати належним чином виконані роботи згідно з Актом приймання виконаних будівельних робіт (форма № КБ- 2в) та Довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (форма № КБ № 3);

У відповідності до вказаного розділу замовник має право достроково розірвати цей Договір у разі невиконання зобов`язань Підрядником або недотримання положень Договору, повідомивши про це його у строк 10 робочих днів; Контролювати виконання робіт у порядку та в строки, встановлені цим Договором; Повернути рахунок без оплати та не здійснювати оплату в разі неналежного оформлення документів, зазначених у цьому Договорі (відсутність печатки, підписів тощо);

Підрядник в свою чергу згідно вказаного розділу має право своєчасно (відповідно до умов цього Договору) та в повному обсязі отримувати плату за виконані та прийняті Замовником роботи;

У разі невиконання або несвоєчасного виконання зобов`язань за Договором Замовник сплачує Підряднику штрафні санкції (пеню) у розмірі облікової ставки НБУ, що діяла на момент прострочення, за кожен день затримки, розраховану від вартості невиконаного зобов`язання (п. 15.3 Договору).

Цей Договір набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та скріплення печатками Сторін і діє до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань. У разі неповного виконання Сторонами своїх зобов`язань Договір продовжує свою дію до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань (п.п. 19.1, 19.2 Договору).

Станом на дату укладення Договору невід`ємною частиною цього Договору є: Додаток 1. Договірна ціна (п. 21.1 Договору).

Сторонами погоджено договірну ціну, що складає 1 386 369, 60 грн.

На виконання умов договору підрядником у листопаді 2019 року виконано роботи на загальну суму 1 144 518,70 грн., результати яких оформлено актом виконаних робіт (форма КБ-2в) та довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (форма КБ-3), які підписані сторонами. Замовником на виконання п.5.1 Договору вказані роботи оплачені в повному обсязі.

За доводами позивача протягом 2020 року ним виконано іншу частину робіт на загальну суму 241 850,90 грн. результати яких оформлено актом виконаних робіт (форма КБ-2в) та довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (форма КБ-3), що скріплені підписом представника підрядника.

За твердженням позивача, які підтверджуються матеріалами справи, після завершення відповідачем робіт ним у відповідності до умов договору 10.09.2020 р. надіслано на адресу замовника, належним чином оформлений акт виконаних робіт (форма КБ-2в) та довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (форма КБ-3).

Однак вказаний акт та довідка, підписані та повернуті позивачу не були. Оплату проведено не було.

Рішенням Вилоцької селищної ради Виноградівського району Закарпатської області №10 від 18.12.2020 р. вирішено почати процедуру реорганізації шляхом приєднання до Вилоцької селищної ради зокрема Пушкінську сільську раду (). Згідно вказаного рішення Вилоцька селищна рада є правонаступником всього майна, прав та обов`язків сільських рад, які перераховані у першому пункті даного рішення.

Згідно повідомлення про вручення поштового відправлення № 361 Позивачем 21.05.2021 було надіслано відповідачу акт виконаних робіт (форма КБ-2в) та довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (форма КБ-3).

Станом на дату подання позову Відповідач не повернув Позивачу підписані примірники документів (форма кб-2, кб-3), що підтверджують факт виконання робіт, не надав претензій/зауважень до виконаних робіт та не повідомив про причини відмови їх підписання.

Оскільки відповідачем не здійснено розрахунок за виконані роботи, позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного права.

Зважаючи на прострочення виконання грошового зобов`язання, позивачем з урахуванням передбачених законом норм нараховано крім основної суми боргу у розмірі 241 850,90 грн. нараховано також суму 19 759,15 грн. інфляційних втрат та 11 111,85 грн пені, вимоги про стягнення яких позивач просить задовольнити у повному обсязі.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Проаналізувавши укладений сторонами Договір підряду №18 від 24.09.2019 року, суд дійшов висновку, що останній за своєю правовою природою є договором підряду, а тому виниклі між сторонами спірні правовідносини підпадають під регулювання Глави 33 Господарського кодексу України та норм глави 61 Цивільного кодексу України.

Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (частина 7 статті 193 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

У договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу (ч.ч. 1, 3 ст. 843 ЦК України).

Статтею 854 ЦК України передбачено, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

В порядку та на умовах, визначених цим Договором, Замовник доручає, а Підрядник зобов`язується виконати роботи по Капітальному ремонті обласної дороги Великі Ком`яти - Вилок в межах Пушкінської сільської ради Виноградівського району, а Замовник зобов`язується прийняти та оплатити такі роботи. Склад та обсяги робіт, що доручаються Підряднику визначені проектно-кошторисною документацією у порядку, встановленому чинним законодавством України (п.п. 1.1, 1.2 Договору).

Відповідно до статті 857 ЦК України робота, виконана підрядником, має відповідати умовам договору підряду, а в разі їх відсутності або неповноти - вимогам, що звичайно ставляться до роботи відповідного характеру. Виконана робота має відповідати якості, визначеній у договорі підряду, або вимогам, що звичайно ставляться, на момент передання її замовникові. Результат роботи в межах розумного строку має бути придатним для використання відповідно до договору підряду або для звичайного використання роботи такого характеру.

Згідно п. 5.1 Договору замовник здійснює щомісячні розрахунки за виконані роботи по цьому Договору шляхом перерахування відповідних коштів на рахунок Підрядника протягом семи банківських днів з дати підписання Сторонами Акту приймання виконаних будівельних робіт (форма № КБ-2в) та Довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (форма № КБ-3). Роботи за цим Договором можуть вважатися виконаними виключно після їх фактичного виконання та отримання Замовником документів, вказаних в п. 5.1. Договору (п. 5.2 Договору).

Здача-приймання закінчених робіт (об`єкту) здійснюється відповідно до вимог нормативних актів. Здача-приймання виконаних робіт оформляється актом приймання виконаних будівельних робіт (форма №КБ-2в) (п.6.1 Договору).

В частині 1 ст. 853 ЦК України визначено, що замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Згідно з ч. 1 ст. 858 ЦК України якщо робота виконана підрядником з відступами від умов договору підряду, які погіршили роботу, або з іншими недоліками, які роблять її непридатною для використання відповідно до договору або для звичайного використання роботи такого характеру, замовник має право, якщо інше не встановлено договором або законом, за своїм вибором вимагати від підрядника:

1) безоплатного усунення недоліків у роботі в розумний строк;

2) пропорційного зменшення ціни роботи;

3) відшкодування своїх витрат на усунення недоліків, якщо право замовника усувати їх встановлено договором.

З наведених правових норм вбачається, що договір підряду є оплатним, і обов`язку підрядника виконати певну роботу відповідає обов`язок замовника цю роботу прийняти та оплатити.

Відповідно до частини четвертої статті 882 ЦК України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

Отже, відповідно до норм чинного законодавства підрядник не повинен вчиняти жодних дій щодо спонукання замовника до підписання акта виконаних робіт, а має лише констатувати факт відмови від підписання акта.

У свою чергу, обов`язок прийняти виконані роботи, а у випадку виявлення недоліків робіт негайно про них заявити (у тому числі шляхом мотивованої відмови від підписання акта виконаних робіт) законом покладений саме на замовника.

Як вбачається з матеріалів справи, виконання робіт за договором підряду та розрахунки за виконані за такою угодою роботи здійснюються відповідно до вимог Бюджетного кодексу України.

Суд зазначає, що як встановлено ч. 1 ст. 48 Бюджетного кодексу України, розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов`язання та здійснюють платежі тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами, враховуючи необхідність виконання бюджетних зобов`язань минулих років; довгострокових зобов`язань за енергосервісом, узятих на облік органами Казначейства України; середньострокових зобов`язань у сфері охорони здоров`я; середньострокових зобов`язань за договорами на будівництво, реконструкцію, ремонт і утримання автомобільних доріг; щодо завдань (проектів) Національної програми інформатизації - після їх погодження з Генеральним державним замовником Національної програми інформатизації.

У відповідності до ч. 3 вказаної статті, розміщення замовлення, укладення договору, придбання товару, послуги чи здійснення інших аналогічних операцій протягом бюджетного періоду, за якими розпорядником бюджетних коштів взято зобов`язання без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом та законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет), є недійсними. За такими операціями не виникають бюджетні зобов`язання та не утворюється бюджетна заборгованість.

Суд звертає увагу на приписи ст.1 Бюджетного кодексу України, згідно яких бюджетним кодексом України регулюються відносини, що виникають у процесі складання, розгляду, затвердження, виконання бюджетів, звітування про їх виконання та контролю за дотриманням бюджетного законодавства, і питання відповідальності за порушення бюджетного законодавства, а також визначаються правові засади утворення та погашення державного і місцевого боргу.

Тобто, норми бюджетного законодавства не регулюють зобов`язальних правовідносин сторін, які виникли з договорів підряду та ніяким чином не можуть спростовувати права підрядника на отримання плати за виконані роботи.

При цьому, матеріалами справи підтверджується факт проведення розрахунку за договором підряду замовником робіт через головного розпорядника коштів органи державної казначейської служби, які у свою чергу, не несуть зобов`язань щодо фіксування виконання обсягів підрядних робіт, а здійснюють виключно повноваження щодо проведення розрахунків у межах кошторисних призначень на підставі поданих платником платіжних документів.

Матеріалами справи встановлено, що Позивачем здійснено роботи на суму 1.144.518,70грн., з яких замовником робіт оплачено через головного розпорядника коштів суму 902.667,80грн. На решту суми вартості виконаних робіт у розмірі 241 850,90 грн., та на виконання умов Договору для проведення оплати відправлено замовнику акт виконаних робіт (форма КБ-2в) та довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (форма КБ-3). Крім того у зв`язку з переходом прав та обов`язків від замовника до відповідача, позивачем також відправлено відповідачу акт виконаних робіт (форма КБ-2в) та довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (форма КБ-3).

Розділом 14 Договору, зокрема передбачені обов`язки замовника своєчасно та в повному обсязі оплачувати виконані та прийняті згідно з Актом приймання виконаних будівельних робіт (форма № КБ-2в) та Довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (форма № КБ № 3) роботи; Приймати належним чином виконані роботи згідно з Актом приймання виконаних будівельних робіт (форма № КБ- 2в) та Довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (форма № КБ № 3);

Відповідачем акти не підписані. Разом з тим, у матеріалах справи відсутні документи, які підтверджують наявність мотивованої відмови від підписання актів виконаних робіт, чи повідомлення позивача про виявлення їх недоліків.

В сукупності з тим, що договір є чинним та частково виконаний сторонами, суд констатує, що відповідач неправомірно ухилився від свого обов`язку прийняти роботи та оплатити їх.

У зв`язку з чим вимоги позивача про стягнення суми 241 850,90 грн. основного боргу по оплаті вартості виконаних робіт за Договором підряду № 18 від 24.09.2019 року є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

З огляду на зазначене, судом критично оцінюються та не приймаються доводи відповідача про невиконання позивачем вимог закону та здійснення вдаваних спроб для підписання акту.

Як і не приймаються судом судження відповідача, щодо неможливості встановити факт того, що роботи були виконані та інші заперечення відповідача, які фактично зводяться до того, що обов`язок проведення оплати за договором не настав. Оскільки такі не можуть сприйматись, як достатнє обґрунтування підстав звільнення замовника від виконання зобов`язання, так як встановлено в ході розгляду справи, зумовлені його власною суб`єктивною поведінкою, а отже і не можуть позбавляти позивача права на своєчасне набуття відповідних грошових коштів, що охоплюється гарантією мирного володіння своїм майном за ст. 1 Першого протоколу ратифікованої Україною Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 р.

Суд також враховує, що частиною 4 ст. 179 Господарського кодексу України зазначено, що при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі: - вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству; - примірного договору, рекомендованого органом управління суб`єктам господарювання для використання при укладенні ними договорів, коли сторони мають право за взаємною згодою змінювати окремі умови, передбачені примірним договором, або доповнювати його зміст; - типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України, чи у випадках, передбачених законом, іншим органом державної влади, коли сторони не можуть відступати від змісту типового договору, але мають право конкретизувати його умови; - договору приєднання, запропонованого однією стороною для інших можливих суб`єктів, коли ці суб`єкти у разі вступу в договір не мають права наполягати на зміні його змісту. Тобто Господарський кодекс України також передбачає широку свободу сторін при укладенні господарських договорів, з урахуванням того, що суб`єкти господарювання є рівними за своїм правовим статусом.

Однак ці загальні засади втілюються у конкретних нормах права та умовах договорів, регулюючи конкретні ситуації таким чином, коли кожен з учасників відносин зобов`язаний сумлінно здійснювати свої цивільні права та виконувати цивільні обов`язки, захищати власні права та інтереси, а також дбати про права та інтереси інших учасників, передбачати можливість завдання своїми діями (бездіяльністю) шкоди правам і інтересам інших осіб, закріпляти можливість адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу.

Позивачем також заявлені позовні вимоги про стягнення суми 19 759,15 грн. інфляційних втрат, та 11 111,85 грн. пені за період прострочки посилаючись на вимоги чинного законодавства та умови договору.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (частина 1 статті 230 Господарському кодексі України).

У відповідності до норм частини 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Згідно з статтею 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

У разі невиконання або несвоєчасного виконання зобов`язань за Договором Замовник сплачує Підряднику штрафні санкції (пеню) у розмірі облікової ставки НБУ, що діяла на момент прострочення, за кожен день затримки, розраховану від вартості невиконаного зобов`язання (п. 15.3 Договору).

Відповідно до частини шостої статті 232 ГК нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до п. 2.5. Постанови пленуму Вищого Господарського суду України №14 від 17 грудня 2013 року «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань», щодо пені за порушення грошових зобов`язань застосовується припис частини шостої статті 232 ГК України. Даним приписом передбачено не позовну давність, а період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін. Необхідно також мати на увазі, що умова договору про сплату пені за кожний день прострочення виконання зобов`язання не може розцінюватися як установлення цим договором іншого, ніж передбачений частиною шостою статті 232 ГК України, строку, за який нараховуються штрафні санкції

За змістом ч. 1 ст. 251 Цивільного кодексу України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Тобто, та обставина, що сторони в умовах договору погодили, що неустойка нараховується та сплачується за кожний прострочений день, не означає погодження сторонами іншого, аніж встановленого ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України строку, за який нараховується неустойка.

Суд перевіривши правильність нарахування заявленої до стягнення суми пені прийшов до висновку, що розрахунок проведено без врахування ч.6 ст. 232 Господарського кодексу України. Разом з тим, з огляду на матеріали справи, суд не вбачає можливим здійснити власний обрахунок даної санкції, зважаючи на відсутність потрібної для цього інформації.

Відтак, заявлена до стягнення з відповідача сума пені в розмірі 11 111,85 грн. задоволенню не підлягає.

Згідно зі статтею 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З огляду на наведене сума 19 759,15 грн. інфляційних втрат, також не підлягає задоволенню.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Частиною 4 ст. 13 ГПК України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги приватного підприємства «СТІК», м. Ужгород до Вилоцької селищної ради Виноградівського району, смт. Вилок Виноградівського району про стягнення суми 272.721,90 грн. підлягають задоволенню частково в розмірі 241 850,90 грн., у задоволенні решти вимог відмовити.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача в сумі 3 627,77 грн. пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 13, 73, 74, 76-80, 86, 129, 173, 180, 231, 232, 236-242, Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з Вилоцької селищної ради Берегівського району Закарпатської області (90351, Закарпатська обл., Виноградівський р-н, селище міського типу Вилок, вулиця Гагаріна, будинок 8, код ) на користь приватного підприємства «СТІК» (88000, Закарпатська обл., місто Ужгород, вулиця Малинова, будинок 25, ) суму 241 850,90 грн. (двісті сорок одну тисячу вісімсот п`ятдесят гривень 90 коп.) суми боргу, а також суму 3627,77 грн. (три тисячі шістсот двадцять сім гривень 77 коп.) у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

3. В іншій частині позову відмовити.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з пунктом 17.5 розділу ХІ Перехідні положення Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення складено: 28.09.2021.

Суддя О. Ф. Ремецькі