ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" вересня 2021 р. м. Рівне

Справа № 918/460/21

Господарський суд Рівненської області у складі головуючого судді Політики Н.А., за участі секретаря судового засідання Костюкович Ю.С.,

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрпромізол ЛТД"

до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" про стягнення заборгованості в сумі 1 623 490 грн 38 коп.,

у судовому засіданні приймали участь:

від позивача - Гордієвич А.О., ордер серія АЕ № 1087736 від 16.05.2021 р.;

від відповідача - Шолом С.В., згідно виписки з ЄДРЮОФОПГФ (в режимі відеоконференції).

Відповідно до частини 14 статті 8, статті 222 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) при розгляді судової справи здійснювалося фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу програмно-апаратного комплексу "Діловодство суду".

Для архівного зберігання оригіналу звукозапису надано диск DVD-R, серійний номер MAP626XI120544565.

У судовому засіданні 20 вересня 2021 року, відповідно до частини 1 статті 240 ГПК України, проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У червні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрпромізол ЛТД" (далі - Товариство позивач) звернулося до Господарського суду Рівненської області із позовною заявою до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (далі - Підприємство) в особі відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" (далі - Відокремлений підрозділ, відповідач) про стягнення заборгованості в сумі 1 623 490 грн 38 коп., з яких: 1 441 792 грн 21 коп. - основний борг, 139 841 грн 28 коп. - інфляційні втрати та 41 856 грн 89 коп. - три відсотки річних.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем неналежним чином виконано свої зобов`язання з оплати поставленого позивачем відповідно до умов, укладеного між Товариством та Підприємством в особі Відокремленого підрозділу, Договору поставки від 22 квітня 2020 року № 53-122-01-20-09568, товару, у зв`язку з чим у Відокремленого підрозділу виникла заборгованість перед Товариством в розмірі 1 441 792 грн 21 коп. Крім того, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем свого грошового зобов`язання позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача 3% річних в розмірі 41 856 грн 89 коп. та інфляційних втрат в розмірі 139 841 грн 28 коп. Стягнення трьох відсотків річних та інфляційних втрат заявлено з посиланням на ст. 625 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

Також Товариством наведено попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, згідно якого позивач вказує, що поніс і очікує понести витрати, які складаються із суми сплаченого судового збору за подання даного позову в розмірі 24 352 грн 36 коп. та на відрядження в розмірі 6 000 грн 00 коп.

Ухвалою суду від 14 червня 2021 року позовну заяву Товариства залишено без руху та встановлено останньому строк на усунення недоліків позовної заяви - 10 (десять) днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху та спосіб усунення недоліків шляхом подання до суду:

- доказів відправлення відповідачу копії позовної заяви (опису вкладення у цінний лист та фіскального чеку);

- доказів підтвердження оплати товару за Договором поставки від 22.04.2020 р. № 53-122-01-20-09568 в сумі 116 972 грн 28 коп.;

- доказів настання строку оплати згідно п. 6.1. Договору поставки від 22.04.2020 р. № 53-122-01-20-09568.

29 червня 2021 року від Товариства на адресу суду надійшла заява про виправлення недоліків позову (т. 1 а.с. 83-95), до якої додано копії банківських виписок, докази направлення копії позову з додатками відповідачу, копії податкових накладних, клопотання про витребування доказів та докази направлення копії заяви з додатками відповідачу. У клопотанні про витребування доказів Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрпромізол ЛТД" просить витребувати у відповідача копії ярлики на придатну продукцію згідно СОУ НАЕК 038:2017 "Управління закупівлями продукції. Організація вхідного контролю продукції для АЕС", що були оформлені відповідачем на продукцію, поставлену позивачем відповідачу на виконання договору поставки № 53-122-01-20-09568 від 22.04.2020 року, укладеного між Державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Укрпромізол ЛТД".

Ухвалою суду від 6 липня 2021 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрпромізол ЛТД" прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 26 липня 2021 року. Одночасно вказаною ухвалою судом витребовувалися у Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" належним чином завірені копії ярликів на придатну продукцію згідно СОУ НАЕК 038:2017 "Управління закупівлями продукції. Організація вхідного контролю продукції для АЕС", що були оформлені відповідачем на продукцію, поставлену позивачем відповідачу на виконання договору поставки № 53-122-01-20-09568 від 22.04.2020 року, укладеного між Державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Укрпромізол ЛТД".

19 липня 2021 року від представника відповідача на адресу суду надійшла заява від 13.07.2021 р. № 12348/001-юр про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з додатками (а.с. 104-108).

Ухвалою суду від 20 липня 2021 року заяву представника Підприємства в особі Відокремленого підрозділу від 13.07.2021 р. № 12348/001-юр про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду задоволено.

22 липня 2021 року від представника відповідача на адресу суду надійшла заява про надання документів на вимогу суду (а.с. 114-121).

26 липня 2021 року від відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву з додатками (а.с. 123-130), в якому останній зазначив, що станом на 19.07.2021 р. заборгованість за договором поставки від 22 квітня 2020 року № 53-122-01-20-09568 становить 1 441 792 грн 20 коп. Суму основного боргу відповідачем визнано. Суми нарахованих 3% річних та інфляційних втрат представник відповідача заперечив у повному обсязі.

Ухвалою суду від 26 липня 2021 року строк підготовчого провадження у даній справі продовжено на 30 днів до 4 жовтня 2021 року включно, а підготовче засідання відкладено на 6 вересня 2021 року.

Після підготовчого засідання, 26 липня 2021 року від представника позивача через відділ канцелярії та документального забезпечення суду надійшов попередній розрахунок судових витрат від 26.07.2021 р. (а.с. 142).

28 липня 2021 року від представника відповідача на адресу суду надійшла заява від 26.07.2021 р. № 13115/001-юр про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з додатками (а.с. 144-146).

Ухвалою суду від 28 липня 2021 року заяву представника Підприємства в особі Відокремленого підрозділу від 26.07.2021 р. № 13115/001-юр про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду задоволено.

30 серпня 2021 року від представника позивача на адресу суду надійшли пояснення до позов з урахуванням відзиву та клопотання від 26 серпня 2021 р. про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції (а.с. 156-162, 163-165).

Ухвалою суду від 31 серпня 2021 року у задоволенні клопотання представника Товариства від 26 серпня 2021 р. про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції відмовлено.

31 серпня 2021 року від представника відповідача на адресу суду надійшла заява про надання доказів оплати, до якої додано платіжне доручення від 2 серпня 2021 року № 7588 на суму 45 400 грн 20 коп. (а.с. 170-172).

6 вересня 2021 року від представника позивача на електронну адресу суду надійшло клопотання від 3 вересня 2021 року про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції з додатками (а.с. 174-177).

Ухвалою суду від 6 вересня 2021 року підготовче провадження у даній справі закрито та справу призначено до судового розгляду по суті на 20 вересня 2021 року.

Ухвалою суду від 6 вересня 2021 року клопотання представника Товариства від 3 вересня 2021 р. про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції задоволено та доручено Господарському суду Дніпропетровської області забезпечити проведення судового засідання у справі № 918/460/21, яке відбудеться 20 вересня 2021 року об 11:20 год., в режимі відеоконференції.

8 вересня 2021 року від представника відповідача на адресу суду надійшла заява від 07.09.2021 р. № 15615/001-юр про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з додатками (а.с. 189-191).

Ухвалою суду від 8 вересня 2021 року заяву представника Підприємства в особі Відокремленого підрозділу від 07.09.2021 р. № 15615/001-юр про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду задоволено.

17 вересня 2021 року від представника відповідача на адресу суду надійшла заява про надання доказів оплати, до якої додано платіжне доручення від 3 вересня 2021 року № 9340 на суму 10 000 грн 00 коп. (а.с. 200-201).

Ухвалою суду від 20 вересня 2021 року провадження у даній справі в частині стягнення основного боргу в сумі 55 400 грн 20 коп. закрито.

Ухвалою суду від 28 грудня 2020 року провадження у даній справі в частині стягнення основного боргу в сумі 690 838 грн 00 коп. закрито.

У судовому засіданні 20 вересня 2021 року представник Товариства підтримав вимоги, викладені у позовній заяві, та наполягав на їх задоволенні.

Представник Відокремленого підрозділу у судовому засідання 20 вересня 2021 року суму боргу в розмірі 1 386 392 грн 00 коп. визнав, щодо стягнення 3% річних та інфляційних втрат заперечив у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників Товариства та Відокремленого підрозділу, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

22 квітня 2020 року між Державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (далі - Замовник) в особі відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Укрпромізол ЛТД" (далі - Постачальник) укладено договір поставки № 53-122-01-20-09568 (далі - Договір; а.с. 9-14).

Відповідно до п. 1.1. Договору в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Постачальник зобов`язується поставити і передати у власність Замовника певну продукцію, а Замовник, в свою чергу, зобов`язується оплатити продукцію за кількістю та за цінами, що передбачені у специфікації № 1 (Додаток № 1 до Договору).

Предметом поставки по даному Договору є 14830000-8 Мат прошивний теплоізоляційний склотканина, який передбачений специфікацією № 1 до даного Договору (п. 1.2. Договору).

Ціна продукції, що поставляється за цим Договором складає 1 298 970 грн 40 коп., крім того ПДВ - 259 794 грн 08 коп. (п. 2.1. Договору).

Загальна сума Договору становить 1 558 764 грн 48 коп. (п. 2.2. Договору).

Кількість товару та ціна за одиницю товару вказана у специфікації № 1 (Додаток № 1) до даного Договору (п. 2.3. Договору).

У пункті 3.1. Договору сторонами погоджено, що продукція поставляється Постачальником на умовах: DDP Інкотермс-2010, в строк 30 календарних днів з дати оприлюднення даного договору на веб-порталі Уповноваженого органу згідно Закону України "Про публічні закупівлі". Місце поставки та вантажоодержувач - 34400, м. Вараш, склад РВ ВП "Складське господарство" ДП "НАЕК "Енергоатом".

Згідно п. 6.1. Договору оплата за поставлену якісну продукцію здійснюється Замовником за умови реєстрації Постачальником податкової накладної у ЄРПН, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Постачальника протягом 45 календарних днів з дати оформлення ярлика на придатну продукцію згідно СОУ НАЕК 038:2017 "Управління закупівлями продукції. Організація вхідного контролю продукції для АЕС".

Відповідно до п. 6.2. Договору про дату оформлення ярлика на придатну продукцію Замовник письмово повідомляє Постачальника не пізніше 5 робочих днів з дати оформлення ярлика.

Розділом 9 Договору сторони передбачили відповідальність, зокрема:

п. 9.1. У випадку порушення строків поставки, Постачальник зобов`язується сплатити Замовнику пеню в розмірі 0,1% вартості непоставленої (недопоставленої) продукції за кожен день прострочення, при цьому, у випадку прострочення поставки (недопоставки) продукції понад тридцять діб, Постачальник додатково сплачує Замовнику штраф у розмірі 7% вказаної вартості.

У випадку порушення Постачальником взятих на себе зобов`язань по поставці продукції відносно якості та/або комплектності, Постачальник сплачує Замовнику штраф у розмірі 20% вартості неякісної (некомплектної) продукції.

Сплата вказаних штрафних санкцій не звільняє Постачальника від виконання зобов`язань по Договору.

Пунктом 9.2. Договору сторонами погоджено, що усі спори, що виникають з цього Договору або пов`язані з ним, вирішуються шляхом переговорів між сторонами.

Згідно п. 9.3. Договору якщо відповідний спір неможливо вирішити шляхом переговорів, він вирішується в судовому порядку за встановленою підвідомчістю та підсудністю такого спору відповідно до чинного законодавства України. Претензійний порядок досудового вирішення спорів є обов`язковим.

Договір вважається укладеним з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками (для контрагентів які застосовують печатку). Строк дії даного Договору - по 31.12.2020 р., а в частині виконання гарантійних зобов`язань Постачальника, що передбачені даним Договором - до спливу гарантійних строків (п. 12.1. Договору).

Договір підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений їхніми печатками.

Як встановлено судом, між сторонами підписано специфікацію № 1 до договору (а.с. 15).

Згідно специфікації № 1 сторони погодили поставку товару на загальну суму 1 558 764 грн 48 коп.

Специфікація підписана уповноваженими представниками сторін та скріплена їхніми печатками.

Крім того судом встановлено, що між сторонами підписано технічні вимоги, які є Додатком № 2 до Договору (а.с. 16-17).

Технічні вимоги підписані уповноваженими представниками сторін та скріплена їхніми печатками.

На виконання умов Договору позивачем було поставлено відповідачу товар на загальну суму 1 558 764 грн 48 коп., що підтверджується видатковими накладними від 27 квітня 2020 року № РН0000024 на суму 533 585 грн 88 коп., від 12 травня 2020 року № РН-0000030 на суму 1 025 178 грн 60 коп. (а.с. 18, 19).

Судом встановлено, що зазначені видаткові накладні підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені їхніми печатками.

Як вбачається з матеріалів справи ярлик на придатну продукцію по видатковій накладній від 27 квітня 2020 року № РН0000024 оформлено 30 квітня 2020 року, ярлик на придатну продукцію по видатковій накладній 12 травня 2020 року № РН-0000030 оформлено 19 травня 2020 року (а.с. 116-121).

Відтак, враховуючи умови п. 6.1. Договору, суд дійшов висновку, що у відповідача виник обов`язок з оплати за поставлену продукцію у розмірі:

- 533 585 грн 88 коп. з 01.05.2020 р. по 14.06.2020 р. включно - за видатковою накладною від 27 квітня 2020 року № РН0000024;

- 1 025 178 грн 60 коп. з 20.05.2020 р. з 19.05.2020 р. по 03.07.2020 р. включно - за видатковою накладною від 12 травня 2020 року № РН-0000030.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звертався до Відокремленого підрозділу з листом від 18.12.2020 р. № 388 про сплату заборгованості за Договором.

Як зазначено позивачем у позовній заяві, в порушення умов Договору відповідачем проведено оплату за поставлений товар в сумі 116 972 грн 28 коп. (13.08.2020 р. в сумі 12 818 грн 88 коп. та 14.04.2021 р. в сумі 104 153 грн 40 коп.).

За твердженнями позивача, відповідач не виконав зобов`язання щодо оплати, отриманого за Договором, товару на загальну суму 1 441 792 грн 21 коп. Спір виник у зв`язку із неналежним, на думку позивача, виконанням відповідачем зобов`язання по оплаті поставленого товару, у зв`язку з чим позивач вказує на існування у Відокремленого підрозділу заборгованості у розмірі 1 441 792 грн 21 коп. та за несвоєчасне виконанням відповідачем свого грошового зобов`язання позивачем нараховано 3% річних в розмірі 41 856 грн 89 коп. та інфляційні втрати в розмірі 139 841 грн 28 коп.

Дослідивши зміст укладеного між позивачем та відповідачем Договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором поставки, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання, в тому числі Глави 54 ЦК України.

Вказаний Договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно ст. ст. 165, 173, 174, 175 Господарського кодексу України (далі - ГК України), ст. ст. 11, 202, 662, 692, 712 ЦК України, і згідно ст. 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 статті 173 ГК України визначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно з ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. Частиною 2 вказаної статті передбачено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Наявними у матеріалах справи видатковими накладними від 27 квітня 2020 року № РН0000024, від 12 травня 2020 року № РН-0000030, які підписані уповноваженими представниками, підтверджується виконання Товариством своїх зобов`язань за Договором з поставки товару Підприємству в особі Відокремленого підрозділу загальною вартістю 1 558 764 грн 48 коп.

Відтак, суд приходить до висновку, що Товариством належним чином виконано свої зобов`язання з поставки відповідачу товару за Договором.

Частиною 1 ст. 692 ЦК України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

У п. 6.1. Договору визначено, що оплата за поставлену якісну продукцію здійснюється Замовником за умови реєстрації Постачальником податкової накладної у ЄРПН, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Постачальника протягом 45 календарних днів з дати оформлення ярлика на придатну продукцію згідно СОУ НАЕК 038:2017 "Управління закупівлями продукції. Організація вхідного контролю продукції для АЕС".

Ярлики на придатну продукцію по видатковій накладній від 27 квітня 2020 року № РН0000024 оформлено 30 квітня 2020 року, по видатковій накладній 12 травня 2020 року № РН-0000030 - 19 травня 2020 року.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 9.2. Договору сторони погодили, що усі спори, що виникають з цього Договору або пов`язані із ним, вирішуються шляхом переговорів між сторонами.

Якщо відповідний спір неможливо вирішити шляхом переговорів, він вирішується в судовому порядку за встановленою підвідомчістю та підсудністю такого спору відповідно до чинного законодавства України. Претензійний порядок досудового вирішення спорів є обов`язковим (п. 9.3. Договору).

Судом встановлено, що позивач звертався до Відокремленого підрозділу з листом від 18.12.2020 р. № 388 про сплату заборгованості за Договором.

Відтак, позивач дотримався умов, визначених в п. 9.3. Договору.

Також судом встановлено, що відповідачем проведено оплату за поставлений товар на загальну суму 116 972 грн 28 коп., що підтверджується платіжними дорученнями від 13 серпня 2020 року № 6932 на суму 12 818 грн 88 коп. та від 14 квітня 2021 року № 4244 на суму 104 153 грн 40 коп. (а.с. 86, 87).

Як зазначалось вище, умовами договору поставки від 22 квітня 2020 року № 53-122-01-20-09568 визначено порядок та строк оплати товару.

Відтак, з врахуванням умов договору поставки від 22 квітня 2020 року № 53-122-01-20-09568, відповідач зобов`язаний оплатити поставлений позивачем товар у розмірі:

- 533 585 грн 88 коп. до 14.06.2020 р. включно за видатковою накладною від 27 квітня 2020 року № РН0000024;

- 1 025 178 грн 60 коп. до 03.07.2020 р. включно за видатковою накладною від 12 травня 2020 року № РН-0000030.

Частиною 1 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

З урахуванням п. 6.1. Договору та положень ч. 1 ст. 530 ЦК України, суд приходить до висновку, що відповідач є таким, що прострочив виконання свого зобов`язання з оплати поставленого позивачем товару.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, строк виконання відповідачем грошового зобов`язання по оплаті вартості поставленого позивачем товару за видатковими накладними:

- від 27 квітня 2020 року № РН0000024 до 14.06.2020 р. включно. Відтак, з 15 червня 2020 року відповідач є таким, що прострочив виконання зобов`язання за даною накладною;

- від 12 травня 2020 року № РН-0000030 до 03.07.2020 р. включно. Відтак, з 4 липня 2020 року відповідач є таким, що прострочив виконання зобов`язання за даною накладною.

Незважаючи на умови договору, відповідач не здійснив відповідних розрахунків за поставлений товар у встановлені договором строки.

Судом встановлено, що Підприємство в особі Відокремленого підрозділу після звернення Товариства з позовом до суду сплатило суму основного боргу в розмірі 55 400 грн 20 коп., що підтверджується платіжними дорученнями від 2 серпня 2021 року № 7588 та від 3 вересня 2021 року № 9340, оригінали яких долучено до матеріалів справи (а.с. 172, 201).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Ухвалою суду від 20 вересня 2021 року провадження у даній справі в частині стягнення основного боргу в сумі 55 400 грн 20 коп. закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

Відтак, у відповідача станом на день розгляду справи існує прострочення по оплаті поставленого Товариством товару на загальну суму 1 386 392 грн 00 коп.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 46 ГПК України позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідач (позивач за зустрічним позовом) скористався наданим йому законом правом і визнав обґрунтованість позовних вимог в частині основного боргу (визнав позов в частині), а саме в сумі 1 386 392 грн 00 коп.

Позивач у позовній заяві просив стягнути з відповідача 1 441 792 грн 21 коп. основного боргу. В той час, як було встановлено судом вище позивачем поставлено відповідачу товар 1 558 764 грн 48 коп., а відповідачем проведено оплату за поставлений товар на загальну суму 116 972 грн 28 коп. Після звернення Товариства з позовом до суду відповідачем сплачено суму основного боргу в розмірі 55 400 грн 20 коп. Відтак, за відповідачем перед позивачем рахується заборгованість за Договором 1 386 392 грн 00 коп. (1 558 764,48 - 16 972,28 - 55 400,20).

За таких обставин, вимога позивача до відповідача про стягнення основного боргу в сумі 1 386 392 грн 01 коп. підлягає частковому задоволенню в розмірі 1 386 392 грн 00 коп. У решті позовних вимог в частині стягнення 01 коп. основного боргу слід відмовити.

Крім того позивачем заявлено вимогу про стягнення з Підприємства в особі Відокремленого підрозділу трьох відсотків річних в розмірі 41 856 грн 89 коп. та інфляційних втрат в розмірі 139 841 грн 28 коп.

Судом встановлено, що відповідач свого грошового зобов`язання у визначений строк не виконав, допустивши прострочення виконання зобов`язання, тому дії первісного відповідача (позивача за зустрічним позовом) є порушенням договірних зобов`язань (ст. 610 ЦК України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 ЦК України), а відтак є підстави для застосування встановленої законом або договором відповідальності.

Відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

В свою чергу, суд, здійснивши перерахунок відсотків річних за допомогою Системи комплексного інформаційного забезпечення ЛІГА:ЗАКОН ENTERPRISE встановив, що розмір обґрунтованих відсотків річних становить 41 608 грн 24 коп., при заявленому 41 856 грн 89 коп. Відтак суд дійшов до висновку про те, що стягненню з відповідача підлягають три відсотки річних, які за розрахунком суду складають 41 608 грн 24 коп.

За таких обставин, вимога позивача до відповідача про стягнення трьох відсотків річних в сумі 41 856 грн 89 коп. підлягає частковому задоволенню в розмірі 41 608 грн 24 коп. У решті позовних вимог в частині стягнення трьох відсотків річних в сумі 248 грн 65 коп. коп. слід відмовити.

Крім того суд, здійснивши перерахунок інфляційних втрат за допомогою Системи комплексного інформаційного забезпечення ЛІГА:ЗАКОН ENTERPRISE встановив, що обґрунтований розмір даних компенсаційних виплат становить 148 597 грн 89 коп., при заявленому 139 841 грн 28 коп.

Оскільки суд не може вийти за межі позовних вимог, то стягненню з відповідача підлягають інфляційні втрати у заявленому позивачем розмірі 139 841 грн 28 коп.

Відповідно до ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За таких обставин, в повній мірі дослідивши матеріали справи, врахувавши наведені правові норми, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрпромізол ЛТД" до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" є обґрунтованими, підтвердженими належними доказами та такими, що підлягають частковому задоволенню в сумі 1 386 392 грн 00 коп. - основного боргу, 41 608 грн 24 коп. - трьох відсотків річних та 139 841 грн 28 коп. - інфляційних втрат. У решті позовних вимог в частині стягнення основного боргу в сумі 01 коп. та трьох відсотків річних в сумі 248 грн 65 коп. відмовити.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат за первісним позовом, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Як вбачається з матеріалів справи, при поданні позову, Товариством, заявляючи вимогу про стягнення заборгованості, було сплачено 24 352 грн 37 коп. судового збору.

Оскільки суд дійшов висновку про закриття провадження у справі в частині стягнення заборгованості в сумі 55 400 грн 20 коп., у зв`язку із відсутністю предмета спору, то судовий збір в частині закриття підлягає поверненню позивачу, а саме в сумі 831 грн 00 коп., про що було зазначено судом в ухвалі суду від 20 вересня 2021 року.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При цьому згідно ч. 1 ст. 130 ГПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Статтею 7 Закону України "Про судовий збір" унормовано підстави повернення судового збору, яким зокрема зазначено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду.

Частиною 3 статті 7 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

За таких обставин, враховуючи визнання відповідачем позовних вимог в частині стягнення основного боргу до початку розгляду справи по суті, позивачу підлягає поверненню з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову з врахуванням повернення судового збору в частині закриття провадження у справі (10 397 грн 94 коп.).

У відповідності до вищенаведених приписів Закону України "Про судовий збір" 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, може бути повернуто ухвалою суду за клопотанням особи, яка його сплатила.

У судовому засіданні 20 вересня 2021 року представник Товариства просив суд повернути з Державного бюджету України судовий збір у зв`язку із визнанням відповідачем вимоги про стягнення основного боргу.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про необхідність повернення Товариству з обмеженою відповідальністю "Укрпромізол ЛТД" з Державного бюджету України судового збору в сумі 10 397 грн 94 коп., що становить 50% судового збору, сплаченого при поданні позову в частині суми основного боргу.

На підставі викладеного, враховуючи положення ст. 129 ГПК України, витрати по оплаті судового збору покладаються на відповідача пропорційно задоволеним вимогам в розмірі 13 119 грн 68 коп.

Керуючись ст. ст. 73-79, 91, 123, 129, 222, 233, 236-238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01032, м. Київ, вул. Назарівська, 3, ) в особі відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" (34400, Рівненська обл., м. Вараш, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрпромізол ЛТД" (49007, м. Дніпро, вул. 152-ї Дивізії, буд. 6, кім. 336, код ЄДРПОУ 37807011) 1 386 392 (один мільйон триста вісімдесят шість тисяч триста дев`яносто дві) грн 00 коп. - основного боргу, 139 841 (сто тридцять дев`ять тисяч вісімсот сорок одну) грн 28 коп. - інфляційних втрат, 41 608 (сорок одну тисячу шістсот вісім) грн 24 коп. - три відсотки річних та 13 119 (тринадцять тисяч сто дев`ятнадцять) грн 68 коп. - витрат по оплаті судового збору.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрпромізол ЛТД" про стягнення з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" основного боргу у сумі 01 коп. та трьох відсотків річних у сумі 248 грн 65 коп. - відмовити.

Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Укрпромізол ЛТД" (49007, м. Дніпро, вул. 152-ї Дивізії, буд. 6, кім. 336, ) з Державного бюджету України судовий збір в сумі 10 397 (десять тисяч триста дев`яносто сім) грн 94 коп., що становить 50% судового збору, сплаченого при поданні позову в частині суми основного боргу згідно платіжного доручення від 03.06.2021 р. № 3820 (оригінал якого залишається в матеріалах справи).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У той же час згідно підпункту 17.5 пункту 17 Перехідних Положень ГПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення складено та підписано 30 вересня 2021 року.

Суддя Політика Н.А.

Віддруковано 4 примірники:

1 - до справи;

2 - позивачу (49007, м. Дніпро, вул. 152-ї Дивізії, буд. 6, кім. 336);

3-4 - відповідачу (01032, м. Київ, вул. Назарівська, 3; 34400, Рівненська обл., м. Вараш).