АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про відмову у відкритті апеляційного провадження

28 вересня 2021 року м. ОдесаСправа № 916/849/21
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Аленіна О.Ю.

суддів: Лавриненко Л.В., Мишкіної М.А.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Ман-Сервіс"

на рішення Господарського суду Одеської області від 02.06.2021

по справі №916/849/21

за позовом виконувача обов`язків заступника керівника Чорноморської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ман-Сервіс"

про стягнення 45 272,17 грн

ВСТАНОВИВ

Рішення Господарського суду Одеської області від 02.06.2021 по справі №916/849/21 позов задоволено повністю, стягнуто з відповідача на користь державного бюджету плату за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, у сумі 45 272 грн 17 коп.

До Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Ман-Сервіс" на вищевказане рішення Господарського суду Одеської області від 02.06.2021.

Разом з апеляційною скаргою апелянтом заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Одеської області від 02.06.2021. В обґрунтування даного клопотання апелянт зазначає, що повний текст оскаржуваного рішення отримав 14.06.2021.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 26.07.2021 апеляційну скаргу залишено без руху. Визначено апелянту усунути встановлені судом при поданні апеляційної скарги недоліки, а саме надати докази сплати судового збору за подання апеляційної скарги у встановленому законом порядку та розмірі, докази направлення іншим учасникам справи копії апеляційної скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, листом з описом вкладення, а також вказати інші причини для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Одеської області від 02.06.2021, протягом 10 днів з дня вручення апелянту ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

У відповідності до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення від 28.07.2021, ухвала суду про залишення апеляційної скарги без руху отримана апелянтом 03.08.2021.

Однак, станом на 23.09.2021, недоліки встановлені судом апеляційної інстанції не усунуто.

Скаржником не надано ані докази сплати судового збору за подання апеляційної скарги у встановленому законом порядку та розмірі, ані докази направлення іншим учасникам справи копії апеляційної скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, листом з описом вкладення.

У тому числі апелянтом не надано заяву із зазначенням інших причин для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Одеської області від 02.06.2021.

22.09.2021 судом апеляційної інстанції отримано заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Ман-Сервіс" про продовження строку усунення недоліків апеляційної скаргу, у зв`язку із захворюванням особливо небезпечною хворобою COVID-19.

З приводу даної заяви колегія суддів зазначає таке.

За приписами ч. 2 ст. 119 ГПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Відтак, чинне процесуальне законодавство передбачає продовження встановленого судом процесуального строку, лише за певних умов, а саме поданням заяви учасником справи поданою до закінчення цього строку.

Так, ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 26.07.2021 визначено апелянту усунути встановлені судом при поданні апеляційної скарги недоліки, протягом 10 днів з дня вручення апелянту ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

У відповідності до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення від 28.07.2021, ухвала суду про залишення апеляційної скарги без руху отримана апелянтом 03.08.2021.

Відтак, встановлений судом строк на усунення недоліків сплив 13.08.2021.

Однак, із заявами про продовження встановленого судом процесуального строку, до закінчення такого строку, скаржник до суду не звертався.

Колегія суддів за власної ініціативи також не вбачає підстав для продовження встановленого судом процесуального строку, з огляду на відсутність об`єктивних причин, які б свідчили про реальні перешкоди, що заважали апелянту усунути встановлені судом недоліки у встановлений судом строк.

Щодо посилання апелянта на захворювання COVID-19, колегія суддів зазначає таке.

За приписами ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Слід звернути увагу на те, що на заяві міститься прізвище директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Ман-Сервіс" Благодіра О.М., однак сама заява підписана електронним цифровим підписом адвоката Погібко О.О., який на підтвердження своїх повноважень надавав до суду апеляційної інстанції ордер від 12.07.2021.

Однак, скаржником не надано доказів на підтвердження захворювання директора товариства та/або представника апелянта на COVID-19, зокрема позитивного тесту, листка непрацездатності, тощо.

З урахуванням наведеного, колегія суддів не вбачає підстав для продовження Товариству з обмеженою відповідальністю "Ман-Сервіс" строку на усунення недоліків апеляційної скарги встановлених ухвалою від 26.07.2021.

Як встановлено вище, в апеляційній скарзі Товариства з обмеженою відповідальністю "Ман-Сервіс" на рішення Господарського суду Одеської області від 02.06.2021 наявні як недоліки щодо змісту і форми апеляційної скарги (ч.2 ст. 260 ГПК України), а саме відсутні докази сплати судового збору та направлення копії апеляційної скарги на адресу інших сторін у справі, а також визнано необґрунтованими наведені апелянтом підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції та надано скаржнику строк вказати інші причини для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Одеської області від 02.06.2021.

Як вбачається з положень ч. 2 ст. 260 ГПК України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ГПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Відповідно до ч. 8 ст. 174 ГПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 260 ГПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 261 цього Кодексу.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 261 ГПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 261 ГПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо є постанова про залишення апеляційної скарги цієї ж особи без задоволення або ухвала про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою цієї особи на це саме судове рішення.

Таким чином процесуальне законодавство встановлює певний порядок дій суду при виявленні недоліків, зокрема, апеляційної скарги. Як у випадку невиконання вимог щодо форми та змісту скарги, так і вимог щодо дотримання строку апеляційного оскарження, зокрема, відсутності відповідного клопотання чи визнання вказаних у ньому підстав неповажними, - апеляційна скарга залишається без руху.

Водночас неусунення певних недоліків скарги передбачають різні правові наслідки, а саме:

- повернення судом апеляційної інстанції скарги - у разі неусунення недоліків щодо її форми та змісту, при цьому скаржник не позбавлений права знову подати апеляційну скаргу з дотриманням встановлених до неї законом вимог;

- відмова судом апеляційної інстанції у відкритті апеляційного провадження - у разі неусунення недоліків, пов`язаних із недотриманням вимог щодо дотримання строку та ініціюванням перед судом питання про його поновлення, що також є передумовою для відмови в подальшому у відкритті провадження за апеляційною скаргою цієї особи на це саме судове рішення.

Відповідно до позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 28.04.2021 по справі №640/3393/19 до поданої з пропуском строку скарги (без клопотання про його поновлення чи з визнанням судом вказаних у ньому підстав неповажними),яка, крім цього, має інші недоліки, і ці недоліки скарги після залишення її судом без руху не усунуто, зокрема й не подано відповідного клопотання із зазначенням інших причин для його поновлення, слід застосовувати наслідки, передбачені пунктом 4 частини першої статті 299 КАС.

Приписи пункту 4 частини першої статті 299 КАС є імперативними та зобов`язують суд, у разі якщо особою у визначений строк не буде подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або у поданій заяві будуть наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження, визнані судом неповажними, відмовити у відкритті апеляційного провадження.

Наявність передбаченої пунктом 1 частини четвертої статті 169 КАС підстави для повернення скарги, а саме не усунення її окремих недоліків щодо форми та змісту (не пов`язаних з недотриманням процесуального строку) після залишення скарги без руху, поряд з відсутністю передумов для поновлення строку, не виключає відмову у відкритті провадження за такою скаргою саме з підстави, передбаченої пунктом 4 частини першої статті 299 КАС.

Відповідно до ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

Згідно з ст. 119 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого судом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк.

Колегія суддів відзначає, що з правового контексту наведених норм вбачається, що законодавець не передбачив обов`язок суду автоматично відновлювати пропущений строк за наявності відповідного клопотання заявника, оскільки в кожному випадку суд має чітко визначити - з якої саме поважної причини такий строк було порушено скаржником, та чи підлягає відновленню.

Як свідчить правовий аналіз норм чинного законодавства, суд може відновити пропущений процесуальний строк лише у виняткових випадках, тобто причини відновлення таких строків повинні бути не просто поважними, але й мати такий характер, не враховувати який вважалось би несправедливим та таким, що суперечить загальним засадам законодавства.

Для поновлення процесуального строку суд має встановити наявність відповідних обставин, задля чого заявник має довести суду їх наявність та непереборність, у зв`язку з тим, що фактично норма про можливість поновлення процесуальних строків є, по суті, пільгою, що може використовуватись як виняток із загального правила, оскільки в іншому випадку нівелюється значення чіткого окреслення законодавцем кожного з процесуальних строків.

Судова колегія зазначає, що лише факт подання стороною клопотання про відновлення строку не зобов`язує суд автоматично відновити цей строк, оскільки клопотання про відновлення строку подання апеляційної скарги з огляду на приписи ст. 256 Господарського процесуального кодексу України повинно містити обґрунтування поважності пропуску цього строку.

Крім того, наявність або відсутність підстав для задоволення заяви про відновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги визначається за правилами ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, за приписами якої господарський суд може відновити пропущений процесуальний строк за заявою сторони чи з своєї ініціативи, якщо визнає причину пропуску процесуального строку поважною. Поважними визнаються такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальних дій. При цьому, Господарський процесуальний кодекс України не пов`язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку, тобто у кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення та робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Приписами статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі - Суд) як джерело права.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Порушення пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод констатував Європейський суд з прав людини у справі "Устименко проти України".

Зокрема, Високий Суд вказав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яке передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. рішення у справі "Рябих проти Росії" (Ryabykh v. Russia), заява N 52854/99, п. п. 51 і 52, ECHR 2003-X) (п. 46 рішення).

Суд постановив, якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (див. рішення у справі "Пономарьов проти України" (Ponomaryov v. Ukraine), заява N 3236/03, п. 41, від 3 квітня 2008 року) (п. 47 рішення).

Як вбачається з наявних матеріалів справи, оскаржуване рішення прийнято судом першої інстанції 02.06.2021. Повний текст складено та підписано 07.06.2021.

Отже, з урахуванням дати складання повного тексту оскаржуваного рішення, останнім днем строку подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Одеської області від 02.06.2021 є 22.06.2021.

У відповідності до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення від 08.06.2021, оскаржуване рішення було вручено апелянту 11.06.2021 (а.с. 134).

Дані обставини також підтверджуються відомостями з офіційного веб-сайту Укрпошта за штрихкодовим ідентифікатором №573, який міститься на рекомендованому повідомлення від 08.06.2021, у відповідності до яких відправлення було вручено 11.06.2021.

Натомість, стверджуючи про отримання оскаржуваного рішення 14.06.2021, апелянт жодних доказів на підтвердження таких обставин не надав.

Колегія суддів також наголошує, що у відповідності до відомостей, які містяться у протоколі судового засідання від 02.06.2021, а також у вступній частині оскаржуваного рішення, представник апелянта був присутнім у судовому засіданні під час оголошення вступної та резолютивної частини оскаржуваного рішення, отже був обізнаний про прийняття такого рішення судом першої інстанції.

Відтак, з урахуванням приписів ст. 256 ГПК України та дати отримання апелянтом оскаржуваного рішення (11.06.2021), останнім днем звернення з апеляційною скаргою є 01.07.2021.

Проте, з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду Одеської області від 02.06.2021, Товариство з обмеженою відповідальністю "Ман-Сервіс" звернулося до суду апеляційної інстанції 14.07.2021, про що свідчить дата складення апеляційної скарги та дата електронного цифрового підпису, а саме 14.07.2021 о 14:06.

Судова колегія наголошує, що апеляційна скарга надійшла безпосереднього до суду апеляційної інстанції засобами електронного зв`язку з електронним цифровим підписом, який, як вже було вказано вище створений 14.07.2021 о 14:06.

Отже, апелянтом було пропущено строк на звернення з апеляційною скаргою без поважної причини.

Слід також наголосити, що наявними матеріалами справи підтверджується, що під час розгляду справи у суді першої інстанції, апелянт належним чином сповіщався про відкриття позовного провадження, що підтверджується рекомендованим повідомленням від 06.04.2021, яке вручено скаржнику 13.04.2021 (а.с.79). Також, представник апелянта звертався до суду першої інстанції із заявою про відкладення розгляду справи, яку протокольною ухвалою від 26.04.2021 було задоволено (а.с. 82, 84-85).

До того ж, як свідчать наявні матеріали справи, відповідач надав до суду першої інстанції клопотання про залишення позовної заяви без розгляду (а.с. 92-96) та був присутнім у судовому засіданні від 02.06.2021 під час якого прийнято оскаржуване рішення (а.с. 119-121).

Наведене, на переконання колегії суддів, свідчить про обізнаність скаржника як про наявність даного позовного провадження, так й про прийняття судом першої інстанції оскаржуваного рішення.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Водночас, як наголошує Європейський суд з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби (пункти 37 - 38 рішення "Мушта проти України").

У рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментарія Сандерс С.А. проти Іспанії", заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті власних інтересів (рішення Європейського суду з прав людини від 04.10.2001 у справі "Тойшлер проти Германії" (Тeuschler v. Germany)).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що наведені апелянтом обставини є виключно суб`єктивними та такими, що залежали від волі самого заявника та жодним чином не виправдовують пропуск строку на оскарження додаткового рішення.

Зважаючи на приписи статті 74 ГПК України, поважність обставин, які стали причиною пропуску встановленого законом процесуального строку повинна доводити та сторона, яка на такі обставини посилається.

За таких обставин, колегія суддів відхиляє клопотання апелянта про поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки можливість вчасного подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Одеської області від 02.06.2021 залежала виключно від волевиявлення самого скаржника, тобто мала суб`єктивний характер.

Судова колегія також відзначає, що 14.07.2021 на офіційну електронну адресу Південно-західного апеляційного господарського суду надійшов документ «Апеляційна скарга» від відповідача по справі №916/849/21, а саме, ТОВ «Ман-Сервіс» датований 14.07.2021 за підписом Благодір О.М. на рішення Господарського суду Одеської області від 02.06.2021 по справі №916/849/21.

Дана апеляційна скарга, відповідно до вимог Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20.08.2019 №814 (Далі- Інструкція з діловодства), була зареєстрована у день надходження 14.07.2021 за вх.ПЗАГС №2941/21.

03.08.2021 кур`єрською службою доставки до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшов документ «Апеляційна скарга» від відповідача по справі №916/849/21, а саме, ТОВ «Ман-Сервіс» датований 02.06.2021 за підписом Благодір О.М. на рішення Господарського суду Одеської області від 02.06.2021 по справі №916/849/21.

За текстом даного документа було вказано про намір подати більш розширену апеляційну скаргу на рішення Господарського суду Одеської області від 02.06.2021 по справі №916/849/21.

При цьому, колегія суддів наголошує, що даний документ не містив ані доводів, у зв`язку з чим відповідач не погоджується із рішення Господарського суду Одеської області від 02.06.2021 по справі №916/849/21, ані прохальної частини.

Також, до вказаного документа, який іменовано відповідачем як «Апеляційна скарга», не було додано документів, які мають бути додано до апеляційної скарги у відповідності до ч. 3 ст. 258 ГПК України, а саме доказів сплати судового збору, доказів надсилання копії скарги іншій стороні у справі, доказів, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції, за наявності.

Між тим, як зазначено вище, відповідна апеляційна скарга від ТОВ «Ман-Сервіс» за підписом Благодір О.М. щодо оскарження рішення Господарського суду Одеської області від 02.06.2021 по справі №916/849/21 надійшла до суду 14.07.2021 та, відповідно, була зареєстрована як то зазначено вище.

Таким чином, фактично до суду від одного і того ж суб`єкта оскарження надійшло 2 документа, іменовані «Апеляційна скарга» щодо оскарження одного і того ж процесуального документа, а саме - рішення Господарського суду Одеської області від 02.06.2021 по справі №916/849/21.

Відповідно до пункту 2 Розділу II «Приймання та реєстрація документів» Інструкції з діловодства, кожен документ реєструється в суді лише один раз: вхідні - у день надходження або не пізніше наступного робочого дня, якщо документ надійшов у неробочий час, створювані - у день підписання або затвердження.

Враховуючи вимоги Інструкції з діловодства, щодо випадків дублювання процесуальних документів, документ «Апеляційна скарга» датований 02.06.2021, який був поданий до суду фактично 03.08.2021 було зареєстровано спільно із відповідною апеляційною скаргою від суб`єкта оскарження ТОВ «Ман-Сервіс» в межах господарської справи №916/849/21 за вх.ПЗАГС №2941/21/Д1.

З огляду на зазначене, документ «Апеляційна скарга», датований 02.06.2021 вх.ПЗАГС №2941/21/Д1 від 03.08.2021, було зареєстровано, як вхідну кореспонденцію по даній справі.

Частиною 4 ст. 261 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Отже, з огляду на вищезазначене судова колегія дійшла висновку про відмову Товариству з обмеженою відповідальністю "Ман-Сервіс" у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою на рішення Господарського суду Одеської області від 02.06.2021 у справі №916/849/21.

Керуючись ст. ст. 234, 242, 255, 256, 261 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду, -

У Х В А Л И Л А:

1. Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Ман-Сервіс" на рішення Господарського суду Одеської області від 02.06.2021 у справі №916/849/21.

2. Апеляційну скаргу та додані до неї документи повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Ман-Сервіс".

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках передбачених Господарським процесуальним кодексом України.

Головуючий суддя Аленін О.Ю.

Суддя Лавриненко Л.В.

Суддя Мишкіна М.А.