РІШЕННЯ

м. Київ

27.09.2021Справа № 910/11944/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Курдельчука І.Д., розглянув в порядку спрощеного позовного провадження справу № 910/11944/21

за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» (код 36086124; 01024, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 15/2; e-mail: )

до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» (код 30115243; 03062, м. Київ, проспект Перемоги, 65; e-mail:)

про стягнення 39 282,98 грн.

без виклику представників сторін

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» (далі - відповідач) про відшкодування матеріальної шкоди завданої в результаті ДТП в порядку суброгації у розмірі 39 282,98 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем на підставі договору добровільного страхування транспортного засобу №207.19.000003 від 29.03.2019 внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди (надалі - ДТП) виплачено страхове відшкодування власнику автомобіля марки «Шкода» реєстраційний номер НОМЕР_1 , а тому позивачем отримано право вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду, якою є відповідач у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.07.2021 прийнято позовну заяву до розгляду; відкрито провадження у справі № 910/11944/21; постановлено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

У встановлений судом строк відповідачем не подано до суду відзиву на позовну заяву позивача.

Натомість, 06.08.2021 Відповідачем до суду подано Клопотання про застосування строку нарахування пені.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.08.2021 клопотання Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» про застосування строку нарахування пені повернуто заявнику без розгляду, з підстав порушення процесуальних норм для подання заяв з процесуальних питань.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

29.03.2019 р. між Товариством з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» (страховик) та Представництвом «Берлін-Хемі/А. Менаріні Україна ГмбХ» (страхувальник) укладено Договір добровільного страхування транспортного засобу від 29.03.2019 р. № 207.19.000003 (надалі - Договір), додаток № 2, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням наземними транспортними засобами, зокрема, автомобілем Skoda Fabia, д/н НОМЕР_1 .

29 травня 2019 року на на мосту ім.. Патона в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода: водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Mitsubishi Galant, д.н.з. НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ), допустив зіткнення з автомобілем Skoda Fabia, д/н НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія ОСОБА_1 . що підтверджується постановою Печерського районного суду м. Києва від 02.10.2019 р. по справі № 757/28843/19.

У зв`язку з зверненням власника автомобіля Skoda Fabia, д/н НОМЕР_1 до страховика за Договором із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування, позивачем на підставі страхового акту №11.19.1415 та розрахунку суми страхового відшкодування, виконано свої зобов`язання за Договором та здійснено відшкодування завданої внаслідок спірної ДТП шкоди шляхом виплати коштів у загальній сумі 27 540,90 грн., що підтверджується платіжним дорученням №323 від 30.07.2019р.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Із постанови Печерського районного суду м. Києва від 02.10.2019 р. по справі № 757/28843/19, вбачається, що ДТП відбулась внаслідок порушення водієм транспортного засобу Mitsubishi Galant, д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_1 ПДР України.

Частинами 1 та 2 статті 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пунктів 1, 3 частини 1 статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Таким чином, за змістом вказаних норм, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.

Вина особи, яка керувала автомобілем Mitsubishi Galant, д.н.з. НОМЕР_2 , - ОСОБА_1 , встановлена у судовому порядку.

Як вбачається з матеріалів справи цивільно-правова відповідальність за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації автомобіля Mitsubishi Galant, д.н.з. НОМЕР_2 , станом на дату настання спірної ДТП була застрахована Приватним акціонерним товариством «Страхова група «ТАС» на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ/007437178.

Згідно вищевказаного полісу №АМ/007437178 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, франшиза - 0 грн. та ліміт відповідальності за шкоду, спричинену майну - 100 000,00 грн.

Таким чином, у відповідача наявний обов`язок із відшкодування позивачу витрат в розмірі 27 540,90 грн.

20.08.2020 р. ТДВ «Експрес Страхування» звернулося до AT «СГ «ТАС», із заявою №11.19.1415 про відшкодування шкоди (виплату страхового відшкодування) по полісу АМ/ 007437178 в сумі: 27 540,90 грн. Як вказує Позивач, станом на день подання позовної заяви, відповіді на звернення не надходило, страхове відшкодування не виплачено.

У п. 36.2 ст. 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" зазначено, що страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

За приписами статті 253 Цивільного кодексу України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

З огляду на дату одержання відповідачем заяви позивача про виплату страхового відшкодування вих. № 5723/07-11.19.1415 - 22 серпня 2019 року, та враховуючи відсутність в матеріалах справи доказів прийняття відповідачем вмотивованого рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування, останній повинен був виплати Товариству з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» страхове відшкодування до 20.11.2019 включно.

Однак, відповідачем не надано суду належних доказів, у встановленому процесуальним законом порядку, на спростування твердження позивача, що ним не здійснено відшкодування шкоди (в тому числі, після звернення позивача до суду із даним позовом).

За таких обставин, зобов`язання відповідача перед позивачем у розмірі 27 540,90 грн. підтверджується матеріалами справи. Доказів погашення вказаної заборгованості відповідачем не надано, а відтак Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС» є таким, що прострочило з 21.11.2019 своє зобов`язання із сплати страхового відшкодування у розмірі 27 540,90 грн.

Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовної вимоги Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» та наявність правових підстав для стягнення з Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» страхового відшкодування у розмірі 27 540,90 грн.

Крім того, позивач стверджує про наявність правових підстав для стягнення з відповідача 7 226,05 грн. - пені; 3 151,06 грн. - інфляційних втрат; 1364,97 грн. - 3% річних, нарахованих за неналежне виконання відповідачем своїх грошових зобов`язань у період з 26.11.2019 по 21.07.2021.

Судом встановлено, що відповідач у встановлений законодавством строк свого обов`язку по виплаті страхового відшкодування не виконав, допустивши прострочення виконання грошового зобов`язання, тому дії відповідача є порушенням вимог закону і він вважається таким, що прострочив, відповідно є підстави для застосування встановленої законом відповідальності.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Пунктом 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (частина 1 статті 230 Господарському кодексі України).

У відповідності до норм частини 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Частиною 3 статті 549 Цивільного кодексу України встановлено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання зобов`язання.

У разі несплати страховиком страхувальнику або іншій особі страхової виплати страховик зобов`язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом (частина перша статті 992 Цивільного кодексу України).

Пунктом 36.5 статті 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Установивши, що ПрАТ «Страхова група «ТАС» прострочило виконання зобов`язання з виплати позивачеві страхового відшкодування поза межами граничного строку (не пізніше 90 днів з дня отримання заяви про виплату страхового відшкодування), визначеного пунктом 36.2 статті 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача пені за невиконання грошового зобов`язання.

За розрахунком Позивача розмір пені становить 7 226,05 грн. та розрахований за період з 26.11.2019 по 21.07.2021р.

Перевіривши наданий розрахунок суд вказує наступне.

Судом встановлено, що період прострочення слід обчислювати з 21.11.2019р.

Згідно з частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Таким чином, шестимісячний строк нарахування пені, встановлений приписами частини 6 статті 232 Господарського кодексу України, закінчується 20.05.2020.

Оскільки строк нарахування пені встановлений позивачем з 26.11.2019 до 21.07.2021, то вказаний позивачем річний строк є таким, що визначений поза межами шестимісячного строку для нарахування пені, встановленого частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України. При цьому, Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" такий строк не продовжений.

Отже, розмір пені, що є обґрунтованим за період з 26.11.2019 до 20.05.2020 за розрахунком суду, становить 3 048,36 грн.

З урахуванням викладеного, судом задовольняються вимоги позивача про стягнення з відповідача пені у розмірі 3 048,36 грн. В іншій частині пеня судом відмовлено.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Велика Палата Верховного Суду в своїх постановах від 16.05.2018 у справі №686/21962/15-ц (провадження № 14-16цс18) та від 10.04.2018 у справі №910/10156/17 (провадження № 12-14гс18) сформулювала правовий висновок про те, що положення статті 625 Цивільного кодексу України поширюються на всі види грошових зобов`язань та погодилася з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 01.06.2016 у справі №3-295гс16, за змістом яких грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством, зокрема, і з факту завдання шкоди особі.

При безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу страхувальника зобов`язаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (стаття 526, частина друга статті 625 Цивільного кодексу України).

Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні майнових витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання.

Тотожна правової позиції щодо правомірності застосування положень ст. 625 Цивільного кодексу України за порушення зобов`язання з виплати страхового відшкодування дотримується Верховний Суд у своїх постановах від 19.02.2020 у справі №758/16044/16-ц та від 20.07.2020 у справі №910/14293/19.

Суд, здійснивши перерахунок заявлених до стягнення 3% річних та інфляційної складової з урахуванням встановленої судом дати, з якої відповідач є таким, що прострочив виконання свого зобов`язання, прийшов до висновку про правомірність стягнення з відповідача 3 151,06 грн. - інфляційних втрат та 1364,97 грн. - 3% річних.

За таких обставин позовні вимоги Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» про стягнення 39 282,98 грн. підлягають задоволенню частково.

За приписами статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати зі справи слід покласти на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 13, 74, 129, 232, 236-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» про стягнення 39 282,98 грн. задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» (код 30115243; 03062, м. Київ, проспект Перемоги, 65; e-mail:) на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» (код 36086124; 01024, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 15/2; e-mail: ) 27 540,90 (двадцять сім тисяч п`ятсот сорок) грн. - суми страхового відшкодування; 3 048,36 (три тисячі сорок вісім) грн. - пені; 3 151,06 (три тисячі сто п`ятдесят одну) грн. - інфляційних втрат; 1364,97 (одну тисячу триста шістдесят чотири) грн. - 3% річних та 2 028,59 (дві тисячі двадцять вісім) грн. судового збору.

3. В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 27.09.2021.

Суддя І.Д. Курдельчук