ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
УХВАЛА

29 вересня 2021 рокуСправа № 912/2831/21

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Поліщук Г.Б., розглянувши матеріали

за заявою ОСОБА_1 , 27000, Кіровоградська область, смт. Добровеличківка, вул. Чапаєва, буд. 74

про забезпечення позову (до подання позовної заяви)

ВСТАНОВИВ:

27.09.2021 ОСОБА_2 подано до суду заяву про вжиття заходів забезпечення до подання позову з вимогою заборонити Добровеличківській селищній раді (ідентифікаційний код юридичної особи 04365922) приймати рішення та/або здійснювати дії спрямовані на розпорядження, зміну цільового призначення, поділ чи об`єднання, передачу у власність або в оренду, в тому числі продаж на земельних торгах (аукціоні), наступними земельними ділянками: земельною ділянкою з кадастровим номером :02:000:9400 площею 15,8899 га; земельною ділянкою з кадастровим номером :02:000:9405 площею 15,885 га; земельною ділянкою з кадастровим номером :02:000:9401 площею 15,885 га.

На виконання ч. 5 ст. 139 Господарського процесуального кодексу України, заявником до заяви додано квитанцію №N1E4C4606M від 27.09.2021, що підтверджує сплату судового збору, у встановлених порядку та розмірі.

Стосовно пропозиції щодо зустрічного забезпечення, позивач посилається на постанову Верховного Суду від 25.02.2019 №924/789/18 у якій зазначено, що "розгляд судами заяви позивача про забезпечення позову, яка не містить пропозиції щодо зустрічного забезпечення, не суперечить вимогам частини 7 статті 140 ГПК України, з огляду на те, що частиною 1 статті 141 ГПК України передбачено право суду, а не обов`язок вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Тому Верховний суд дійшов висновку, що розгляд судом заяви про забезпечення позову, яка не містить пропозиції щодо зустрічного позову, не є порушенням наведених норм законодавства та не свідчить про незаконність оскаржуваних судових рішень."

Також заявник вказує, що у порядку ч. 3 ст. 138 Господарського процесуального кодексу України зобов`язується пред`явити позов протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Предметом позову будуть вимоги про визнання права постійного користування земельною ділянкою площею 47,66 га в межах згідно з планом, розташованою на території Дружелюбівської сільської ради, для ведення селянського (фермерського) господарства, яка була надана на ім`я ОСОБА_3 на підставі Державного акту на право постійного користування землею серія КР № 0000279 від 06 квітня 2000 року, та скасування Рішень Відповідача №230 та №231 від 17.09.2021 року.

В обґрунтування необхідності забезпечення позову у даній справі ОСОБА_4 зазначає наступне.

01.02.1996 Добровеличківською районною державною адміністрацією Кіровоградської області було зареєстровано Селянське (фермерське) господарство "Смерека" Антонової Ніни Михайлівни, номер запису 1 001215.

Рішенням Добровеличківської районної ради народних депутатів Добровеличківського району Кіровоградської області від 28.12.1999 № 115 гр. ОСОБА_3 було відведено земельну ділянку загальною площею 47,66 га, на території Дружелюбівської сільської ради, для ведення селянського (фермерського) господарства, про що 06 квітня 2000 року видано Державний акт на право постійного користування серії КР № 0000279, зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 80.

Громадянка ОСОБА_3 створила СФГ "Смерека" ОСОБА_3 , яке є юридичною особою та вправі використовувати земельні активи свого власника і активи, які набула у встановлений законом спосіб.

З метою використання спірної земельної ділянки (державний акт на право постійного користування землею серії КР № 0000279 від 06.04.2000 року) за цільовим призначенням - ведення селянського (фермерського) господарства - зазначена земельна ділянка була передана громадянкою ОСОБА_3 до створеного СФГ "Смерека" ОСОБА_3 , що підтверджується відповідними статутними документами.

11.09.2021 ОСОБА_3 - засновник Селянського (фермерського) господарства на ім`я якої було видано Державний акт на право постійного користування землею померла, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 13.09.2021 року.

17.09.2021 року Рішенням Добровеличківської селищної ради Кіровоградської області №230 скасовано державний акт на право постійного користування землею серія КР №00000279 виданий громадянці ОСОБА_3 від 06.04.2000 р. Припинено право постійного користування земельною ділянкою, загальною площею 47,66 га для ведення селянського (фермерського) господарства яка знаходиться на території Добровеличківської селищної ради (Дружелюбівський старостинський округ, кадастровий номер :02:000:9219).

Також 17.09.2021 року Рішенням Добровеличківської селищної ради Кіровоградської області № 231 надано дозвіл Добровеличківській селищній раді на розробку технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки, кадастровий номер :02:000:9219, загальною площею 47,66 га, з виділенням трьох земельних ділянок розміром до 20 га для ведення фермерського господарства.

Враховуючи факт вчинення відповідачем, як органом місцевого самоврядування, дій щодо розпорядження земельною ділянкою площею 47,66 га, кадастровий номер :02:000:9219, яка знаходиться на території Добровеличківської селищної ради (Дружелюбівський старостинський округ), яка перебуває на праві постійного користування у Позивача згідно Державного акту на право постійного користування землею від 06.04.2000 року, і яка була поділена на три земельні ділянки, є очевидним, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити ефективний захист порушених прав Позивача на постійне користування земельною ділянкою.

На даний час відомості про земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:9219 відсутні в Державному земельному кадастрі, а на її місці 22.09.2021р. зареєстровано три земельні ділянки площею 18,88 га кожна.

При розгляді заяви Селянського (фермерського) господарства "Смерека" Антонової Ніни Михайлівни про забезпечення позову господарський суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За правилами цієї статті заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача чи інших учасників справи для того, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь особи, яка звернулась з позовом, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Згідно ч. 4 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ч. 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Умовою для забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення щодо ймовірності вчинення відповідних дій.

Водночас, якщо позивач звертається до суду з немайновою позовною вимогою, судове рішення у разі задоволення якої не вимагатиме примусового виконання, то в даному випадку не має взагалі застосуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

В таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду (аналогічну правову позицію викладено у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18).

Суд враховує, що Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував на тому, що пункт 1 статті 6 Конвенції забезпечує всім "право на суд", яке охоплює право на виконання остаточного рішення, ухваленого будь-яким судом. ЄСПЛ в контексті права на виконання остаточного рішення зауважує, що метою заходу забезпечення є підтримання status quo, поки суд не визначиться щодо виправданості цього заходу. Крім того, тимчасовий захід спрямований на те, щоб протягом судового розгляду щодо суті спору суд залишався в змозі розглянути позов заявника за звичайною процедурою. ЄСПЛ також звернув увагу на те, що тимчасові забезпечувальні заходи мають на меті забезпечити протягом розгляду продовження існування стану, який є предметом спору (§§ 60, 61 рішення від 13.01.2011 у справі "Кюблер проти Німеччини", заява № 32715/06). Отже, заходи забезпечення позову, без застосування яких існує ризик такої зміни обставин, внаслідок якої подальше ухвалення остаточного рішення суду на користь позивача вже не призведе до захисту прав або інтересів позивача, по який він звертався до суду, слід розглядати як такі, що охоплені "правом на суд".

Як слідує з приписів ст. 13 Конституції України, земля є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Відповідно до ст. 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад та їх виконавчих органів у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, зокрема розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу тощо.

Згідно з частиною 1 ст. 122 Земельного кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

За правилами ст. 127 Земельного кодексу України органи державної влади, Рада міністрів Автономної Республіки Крим та органи місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, здійснюють продаж земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них (оренди, суперфіцію, емфітевзису) громадянам, юридичним особам та іноземним державам на підставах та в порядку, встановлених цим Кодексом.

Отже, Добровеличківська селищна рада Кіровоградської області, як розпорядник спірної земельної ділянки, законодавчо не обмежена здійснювати дії по розпорядженню відповідною земельною ділянкою, у тому числі передавати її у власність або в користування для всіх потреб іншим особам, змінювати її межі, цільове призначення тощо.

З матеріалів заяви вбачається, що Рішенням Добровеличківської селищної ради від 17.09.2021 №231 "Про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою" надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки, кадастровий номер :02:000:9219, загальною площею 47,66 га з виділенням трьох земельних ділянок розміром до 20 га для ведення фермерського господарства, з яких 47,66 га - рілля, з метою включення новостворених земельних ділянок які виникли в результаті поділу до переліку земельних ділянок право оренди на які буде реалізовано на конкурентних засадах із земель сільськогосподарського призначення, що знаходиться на території Добровеличківської селищної ради Добровеличківського району Кіровоградської області.

З Публічної кадастрової карти України вбачається, що відомості про земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:9219 не знайдено. Проте, на її місці зареєстровано три земельні ділянки з кадастровим номером :02:000:9400 площею 15,8899 га, з кадастровим номером :02:000:9405 площею 15,885 га, з кадастровим номером :02:000:9401 площею 15,885 га.

Зазначені обставини свідчать про те, що, зважаючи на наявність у Добровеличківської селищної ради в силу приписів статті 122 Земельного кодексу України повноважень щодо передачі земельних ділянок із земель комунальної власності відповідних територіальних громад у власність або у користування, в разі невжиття запропонованих заявником в заяві про забезпечення позову заходів існує реальна загроза подальшої передачі новосформованих ділянок у власність або в користування третім особам, що унеможливить реальне виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів і ускладнень ефективного захисту або поновлення оспорюваних прав та інтересів заявника, за захистом яких він звернувся, у випадку задоволення позову, який в подальшому буде поданий.

На підставі викладеного, господарський суд вважає, що у випадку передачі новостворених земельних ділянок у власність чи користування третім особам, позивач буде змушений захищати своє порушене право шляхом подання інших позовів до судів різних юрисдикцій, а тому невжиття заходів до забезпечення позову не забезпечить реального захисту прав позивача на спірну земельну ділянку.

Таким чином, вжиття судом заходів забезпечення позову, що визначені заявником, сприятиме запобіганню порушення прав заявника та забезпечить можливість реального судового захисту.

Відповідно до ч. 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Господарський суд не вбачає підстав для застосування зустрічного забезпечення, так як спір у даній справі немайновий, тому можливі збитки відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, відсутні.

Господарський суд вважає за необхідне звернути увагу Селянського (фермерського) господарства "Смерека" Антонової Ніни Михайлівни, що відповідно до ч. 3 ст. 138 Господарського процесуального кодексу України у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів.

У разі неподання заявником відповідної позовної заяви згідно з вимогами частини третьої статті 138 Господарського процесуального кодексу України, заходи забезпечення позову, вжиті судом до подання позовної заяви, скасовуються (п. 1 ч. 13 ст. 145 Господарського процесуального кодексу України).

Керуючись ст. 74, 136-137, 140, 234-235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Заяву Селянського (фермерського) господарства "Смерека" Антонової Ніни Михайлівни від 27.09.2021 про вжиття заходів забезпечення до подання позову задовольнити.

Заборонити Добровеличківській селищній раді (27000, Кіровоградська область, Новоукраїнський район, смт. Добровеличківка, вул. Незалежності, буд. 112, ідентифікаційний код 04365922) приймати рішення та/або здійснювати дії спрямовані на розпорядження, зміну цільового призначення, поділ чи об`єднання, передачу у власність або в оренду, в тому числі продаж на земельних торгах (аукціоні), наступними земельними ділянками: земельною ділянкою з кадастровим номером :02:000:9400 площею 15,8899 га; земельною ділянкою з кадастровим номером :02:000:9405 площею 15,885 га; земельною ділянкою з кадастровим номером :02:000:9401 площею 15,885 га.

Стягувач: ОСОБА_4 , 27000, Кіровоградська область, смт. Добровеличківка, вул. Чапаєва, буд. 74, ідентифікаційний код 23684254.

Боржник: Добровеличківська селищна рада, 27000, Кіровоградська область, Новоукраїнський район, смт. Добровеличківка, вул. Незалежності, буд. 112, ідентифікаційний код 04365922.

Дана ухвала є виконавчим документом, набирає законної сили в порядку ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та підлягає негайному виконанню з дня її постановлення, в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Ухвала про забезпечення позову може бути пред`явлена до примусового виконання протягом трьох років з наступного дня після набрання ухвалою законної сили відповідно до вимог статті 12 Закону України "Про виконавче провадження".

Ухвалу може бути оскаржено протягом десяти днів з дня її підписання до Центрального апеляційного господарського суду через господарський суд Кіровоградської області.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Оригінал ухвали направити Селянському (фермерському) господарству "Смерека" Антонової Ніни Михайлівни за адресою: 27000, Кіровоградська область, смт. Добровеличківка, вул. Чапаєва, буд. 74.

Копію ухвали направити Добровеличківській селищній раді за адресою: 27000, Кіровоградська область, Новоукраїнський район, смт. Добровеличківка, вул. Незалежності, буд. 112.

Ухвалу підписано 29.09.2021.

Суддя Г.Б. Поліщук