ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

23.09.2021м. ДніпроСправа № 904/6163/19

за скаргою Житлово-будівельного кооперативу № 52 на бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області

у справі

за позовом Комунального підприємства "Теплоенерго" Дніпровської міської ради, м. Дніпро

до Житлово-будівельного кооперативу №52, м. Дніпро

про стягнення заборгованості у розмірі 215 427,86 грн

Суддя Золотарьова Я.С.

За участю секретаря судового засідання Волювач М.В.

Представники:

від позивача: не з`явився

від відповідача(скаржник): Веремеєнко Д.О. виписка з ЄДР представник

приватний виконавець: Ванжа О.В. посвідчення

СУТЬ СПОРУ:

Комунальне підприємство "Теплоенерго" Дніпровської міської ради звернулося до господарського суду Дніпропетровської області із позовом до Житлово-будівельного кооперативу №52 і просило суд стягнути заборгованість у розмірі 215 427,86 грн, з яких: основний борг у розмірі 168 427,73 грн, інфляційні втрати у розмірі 7 304,30 грн, 3% річних у розмірі 4 254,93 грн, пеню у розмірі 35 440,90 грн та судовий збір.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 12.02.2020 позов задоволено частково, стягнуто з Житлово-будівельного кооперативу №52 на користь Комунального підприємства "Теплоенерго" Дніпровської міської ради основний борг у розмірі 168 427,73 грн, інфляційні втрати у розмірі 3 497,23 грн, 3% річних у розмірі 4 254,93 грн, пеню у розмірі 35 440,90 грн та судовий збір у розмірі 3 174,31 грн, в іншій частині позову відмовлено.

Судом 04.03.2020 видано наказ на примусове виконання.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 09.02.2021 рішення господарського суду Дніпропетровської області від 12.02.2021 у справі №904/6163/19 скасовано; прийнято нове рішення, яким позов задоволено частково та стягнуто з Житлово-будівельного кооперативу №52 на користь Комунального підприємства "Теплоенерго" Дніпровської міської ради основний борг у розмірі 155 227 (сто п`ятдесят п`ять тисяч двісті двадцять сім) грн 73 коп, інфляційні втрати у розмірі 3 497 (три тисячі чотириста дев`яносто сім) грн 23 коп, 3% річних у розмірі 4 233 (чотири тисячі двісті тридцять три) грн 63 коп, пеню у розмірі 35 440 (тридцять п`ять тисяч чотириста сорок) грн 90 коп та судовий збір у розмірі 2 976 (дві тисячі дев`ятсот сімдесят шість) грн 00 коп; закрито провадження у справі в частині стягнення 12 000 (дванадцять тисяч) грн 00 коп; у решті позовних вимог відмовлено; стягнуто з Житлово-будівельного кооперативу №52 на користь Комунального підприємства "Теплоенерго" Дніпровської міської ради судовий збір за подання апеляційної скарги у сумі 297 (двісті дев`яносто сім) грн 48 коп.

Судом на виконання вищезазначеної постанови Центрального апеляційного господарського суду 12.04.2021 видано накази на примусове виконання.

Житлово-будівельний кооператив №52 подав до суду 07.09.2021 скаргу на бездіяльність приватного виконавця, в якій просить суд

- визнати бездіяльність приватного виконавця Ванжи Олександра Володимировича неправомірною;

- зобов`язати приватного виконавця Ванжу Олександра Володимировчиа повернути на рахунок Обслуговуючого кооперативу Житлово-будівельний кооператив № 52" стягнуту суму основної винагороди приватного виконавця у розмірі 18 457,83 грн.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 09.09.2021 скаргу на дії приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області прийнято до розгляду та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 23.09.2021.

У судове засідання 23.09.2021 представник позивача не з`явився, 22.09.2021 подав письмові пояснення, в яких зазначає, що приватний виконавець вчинив всі необхідні дії в рамках здійснення виконавчого провадження з дотриманням норм чинного законодавства України. Приватний виконавець закінчив виконавче провадження з примусового виконання наказу №904/6163/19 на підставі пункту 5 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до постанови про закінчення виконавчого провадження від 19.02.2021. Проте в скарзі ОК «ЖБК №52» посилається на частину 7 статті 27 Закону України «Про виконавче провадження», згідно зі змістом якої у разі закінчення виконавчого провадження у зв`язку із скасуванням рішення, що підлягало виконанню, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, виконавчий збір не стягується, а стягнутий виконавчий збір підлягає поверненню. Але, згідно пункту 5 частини 5 статті 27 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий збір не стягується в разі виконання рішення приватним виконавцем.

Зі змісту пункту 1 частини 1 статті 42 Закону України «Про виконавче провадження» вбачається, що приватний виконавець отримує за здійснення виконавчого провадження основну винагороду. Тобто, Законом України «Про виконавче провадження» не передбачено повернення основної винагороди приватного виконавця.

Приватний виконавець 22.09.2021 подав відзив на скаргу, в якій зазначає, що виконавчий збір та основна винагорода, поняття не тотожні, але при цьому мають один і той же порядок стягнення. Частина 7 статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» стосується виконавчого збору, а не основної винагороди. Тому, приватний виконавець вважає, що скарга ОК «Житлово-будівельного кооперативу №52» є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників скаржника та приватного виконавця, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні скарги, з огляду на таке.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 12.02.2020 позов задоволено частково, стягнуто з Житлово-будівельного кооперативу №52 на користь Комунального підприємства "Теплоенерго" Дніпровської міської ради основний борг у розмірі 168 427,73 грн, інфляційні втрати у розмірі 3 497,23 грн, 3% річних у розмірі 4 254,93 грн, пеню у розмірі 35 440,90 грн та судовий збір у розмірі 3 174,31 грн, в іншій частині позову відмовлено.

Судом 04.03.2020 видано наказ на примусове виконання.

КП «Теплоенерго» 05.05.2021 звернулось до приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Ванжі О.В. із заявою про відкриття виконавчого провадження №1052 від 30.04.2020.

Приватним виконавцем Ванжою О.В. 05.05.2020 було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання наказу №904/6164/19 виданого 04.03.2020 Господарським судом Дніпропетровської області.

Також, 05.05.2020 Приватним виконавцем Ванжою О.В. 05.05.2020 було винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди у розмірі 18 457,83 грн.

Під час виконавчого провадження з відповідача на користь позивача було стягнуто 214 795,10 грн.

Відповідач 27.11.2020 звернувся з апеляційною скаргою до Центрального апеляційного господарського суду на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 12.02.2020 у справі № 904/6163/19.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 09.02.2021 рішення господарського суду Дніпропетровської області від 12.02.2021 у справі №904/6163/19 скасовано; прийнято нове рішення, яким позов задоволено частково та стягнуто з Житлово-будівельного кооперативу №52 на користь Комунального підприємства "Теплоенерго" Дніпровської міської ради основний борг у розмірі 155 227 (сто п`ятдесят п`ять тисяч двісті двадцять сім) грн 73 коп, інфляційні втрати у розмірі 3 497 (три тисячі чотириста дев`яносто сім) грн 23 коп, 3% річних у розмірі 4 233 (чотири тисячі двісті тридцять три) грн 63 коп, пеню у розмірі 35 440 (тридцять п`ять тисяч чотириста сорок) грн 90 коп та судовий збір у розмірі 2 976 (дві тисячі дев`ятсот сімдесят шість) грн 00 коп; закрито провадження у справі в частині стягнення 12 000 (дванадцять тисяч) грн 00 коп;у решті позовних вимог відмовлено; стягнуто з Житлово-будівельного кооперативу №52 на користь Комунального підприємства "Теплоенерго" Дніпровської міської ради судовий збір за подання апеляційної скарги у сумі 297 (двісті дев`яносто сім) грн 48 коп.

Згідно пункту 5 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Приватним виконавецем Ванжою О.В. 19.02.2021 було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання наказу №904/6163/19 на підставі пункту 5 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження».

ОК «ЖБК №52» 19.08.2021 направив на адресу приватного виконавця заяву про повернення основної винагороди на підставі частини 7 статті 27 Закону України «Про виконавче провадження», згідно якої у разі закінчення виконавчого провадження у зв`язку із скасуванням рішення, що підлягало виконанню, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, виконавчий збір не стягується, а стягнутий виконавчий збір підлягає поверненню.

Не повернення приватним виконавцем основної винагороди стало підставою для звернення відповідача з вказаною скаргою. Бездіяльність приватного виконавця скаржник уважає неправомірною.

Щодо неповернення приватним виконавцем основної винагороди у сумі 18 457,83 грн, суд зазначає таке.

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 статті 5 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до частини 1 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Суд зауважує, що з моменту винесення постанови про відкриття виконавчого провадження та до винесення постанови про закриття виконавчого провадження усі дії приватного виконавця були правомірними.

Згідно пункту 5 частини 5 статті 27 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий збір не стягується в разі виконання рішення приватним виконавцем.

Пунктом 1 частини 1 статті 42 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що приватний виконавець отримує за здійснення виконавчого провадження основну винагороду.

Суд погоджується з позицією позивача та приватного виконавця про те, що виконавчий збір та основна винагорода, поняття не тотожні, але при цьому мають один і той же порядок стягнення. Вимогами частини 7 статті 27 Закону України «Про виконавче провадження», дійсно визначено, що у разі закінчення виконавчого провадження у зв`язку із скасуванням рішення, що підлягало виконанню, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, виконавчий збір не стягується, а стягнутий виконавчий збір підлягає поверненню. Але зазначена норма стосується виконавчого збору, а не основної винагороди.

Відтак, Законом України «Про виконавче провадження» не передбачено повернення основної винагороди приватного виконавця.

Крім того, суд зазначає, що статтею 339 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Натомість, з матеріалів справи вбачається, що скаржник звернувся до суду із скаргою на бездіяльність приватного виконавця Ванжи Олександра Володимировича після закінчення виконавчого провадження, що не узгоджується зі статтею 339 Господарського процесуального кодексу України.

До того ж слід враховувати й те, що у результаті скасування судового рішення та прийняття нового рішення судом апеляційної інстанції сума заборгованості відповідача змінилась у бік зменшення лише на 13 419,61 грн.

Ухвала суду про поворот виконання рішення не приймалась. Постановою Центрального апеляційного господарського суду рішення про поворот виконання також не вирішувалось.

Відповідно до статті 343 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Відтак, скарга Житлово-будівельного кооперативу № 52 на бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 234, 342,343 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги Житлово-будівельного кооперативу № 52 щодо визнання бездіяльності приватного виконавця Ванжи Олександра Володимировича неправомірною та зобов`язання приватного виконавця Ванжи Олександра Володимировича повернути на рахунок Обслуговуючого кооперативу Житлово-будівельний кооператив № 52" стягнуту суму основної винагороди приватного виконавця у розмірі 18 457,83 грн відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена в порядку та строки встановлені статей 255, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України до Центрального апеляційного господарського суду.

Повний текст складено 28.09.2021

Суддя Я.С. Золотарьова