номер провадження справи 9/214/19
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.09.2021 Справа № 908/3168/19

м. Запоріжжя

За позовом: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Незалежна Україна 42А», (69037, м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, буд. 42А)

до відповідачів:1. Виконавчого комітету Запорізької міської ради, (69105, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 206)

2. Запорізької міської ради, (69105, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд.206)

3. Комунального підприємства Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об`єднання №7, (69032, м. Запоріжжя, пр. Металургів, буд. 11)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів: Департамент комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради, (60105, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 206)

про визнання незаконним та скасування рішення в частині, зобов`язання вчинити дії,

Колегія суддів у складі: головуючий Боєва О.С.

судді: Науменко А.О.

Ярешко О.В.

при секретарі судового засідання Бичківській О.О.

За участю представників:

від позивача: Хиба О.О. (голова правління), Кузьмінов Д.В.;

від відповідача-1: Бочаров А.В.;

від відповідача-2: Бочаров А.В.;

від відповідача-3: Алейнікова Т.В.;

від третьої особи: Мякота С.В.

СУТЬ СПОРУ:

До Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Незалежна Україна 42А» до відповідачів: 1.Виконавчого комітету Запорізької міської ради, 2. Запорізької міської ради, 3.Комунального підприємства «Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об`єднання №7», про: 1) визнання незаконним та скасування п.1 та п. 2 рішення Виконавчого комітету Запорізької міської ради № 393/5 від 19.07.2017 «Про вилучення з господарського відання та передачу в управління ОСББ «Незалежна Україна 42А» житлового будинку № 42А по вул. Незалежної України» з відповідним додатком в частині щодо залишення в комунальній власності територіальної громади міста Запоріжжя нежитлового приміщення підвалу № ХІ площею 193,90 кв.м, нежитлового приміщення підвалу № ХІІ площею 82,49 кв.м. та частини нежитлового приміщення підвалу № ХІІ площею 126,09 кв.м., які розташовані в житловому будинку № 42А по вул. Незалежної України в м. Запоріжжі; 2) зобов`язання КП «Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об`єднання № 7» передати вказані приміщення за актом приймання-передачі в управління ОСББ «Незалежна Україна 42А».

Згідно з Витягом з протоколу автоматизованого розподілу від 12.11.2019 здійснено автоматичний розподіл судової справи між суддями, присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 908/3168/19 та визначено до розгляду судді Боєвій О.С.

Ухвалою суду від 03.12.2019 позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі № 908/3168/19, присвоєний номер провадження 9/214/19, вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів - Департамент комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради, призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 23.01.2020 продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів - до 04.03.2020 включно, підготовче засідання відкладено. Ухвалою суду від 02.03.2020 у справі № 908/3168/19 призначено судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено експертам Запорізького відділення Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз, провадження у справі зупинено на час проведення експертизи.

26.02.2021 до Господарського суду Запорізької області надійшов висновок експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи № 361-20 по справі №908/3168/19. Ухвалою суду від 04.03.2021 поновлено провадження у справі № 908/3168/19 з 01.04.2021, підготовче засідання призначено на 01.04.2021, викликано в підготовче засідання судового експерта для надання пояснень.

01.04.2021 судом ухвалено: передати справу № 908/3168/19 на колегіальний розгляд. Склад колегії неодноразово змінювався.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.06.2021 визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя Боєва О.С., судді: Науменко А.О., Смірнов О.Г. Ухвалою суду від 17.06.2021 справу прийнято до провадження зазначеною колегією суддів, підготовче засідання призначено на 05.07.2021. Ухвалою суду від 05.07.2021 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 03.08.2021.

Внаслідок перебування у відпустці - судді Смірнова О.Г. в період з 26.07.2021 по 28.08.2021, за Розпорядженням керівника апарату суду № П-479/21 від 02.08.2021 здійснено повторний автоматизований розподіл судової справи (заміна судді-члена колегії). Відповідно до Витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.08.2021 визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя Боєва О.С., судді: Левкут В.В., Науменко А.О. Ухвалою суду від 04.08.2021 справу прийнято до провадження вказаною колегією суддів, судове засідання з розгляду справи по суті призначено на 02.09.2021.

Внаслідок перебування у відпустці - судді Левкут В.В. в період з 26.08.2021 по 09.09.2021 здійснено повторний автоматизований розподіл судової справи (заміна судді-члена колегії). Відповідно до Витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.09.2021 визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Боєва О.С., судді: Науменко А.О., Ярешко О.В. Ухвалою суду від 02.09.2021 справу прийнято до провадження зазначеною колегією, судове засідання з розгляду справи по суті призначено на 02.09.2021. В судовому засіданні 02.09.2021 оголошено перерву до 15.09.2021.

15.09.2021 справу розглянуто, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Позивач підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позові, зазначивши, зокрема, про наступне. 22.07.2016 року за адресою: м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, буд. 42A було зареєстровано Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Незалежна Україна 42А». Житловий будинок за вказаною адресою є багатоквартирним та уявляє собою будівлю, яка складається з 4 поверхів та 5 під`їздів. Рішенням Виконавчого комітету Запорізької міської ради № 393/5 від 19.07.2017року житловий будинок по вул. Незалежної України, 42A було вилучено з господарського відання КП «Наше місто» і зобов`язано вказане комунальне підприємство передати будинок в управління позивачу (ОСББ), крім нежитлових приміщень, зазначених у додатку. У відповідності з додатком, 3 (три) нежитлових приміщення загальною площею 402,48 кв.м перебувають в комунальній власності територіальної громади м.Запоріжжя в особі Запорізької міської ради, а саме: приміщення підвалу N№ XI площею 193,90 кв.м.; приміщення підвалу № XII площею 82,49 кв.м.;частина приміщення підвалу №XII площею 126,09 кв.м.; які не вилучені з господарського відання КП «Наше місто» та залишені в комунальній власності міста Запоріжжя. З наведеного рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради позивач дізнався, що Виконавчий комітет Запорізької міської ради вважає перелічені приміщення комунальною власністю, яка має статус нежитлових приміщень, з чим позивач у справі не погоджується. В дійсності, приміщення, які вказано в додатку до оскаржуваного рішення як «нежитлові приміщення комунальної власності», є допоміжними приміщеннями багатоквартирного будинку і є об`єктами права спільної власності співвласників багатоквартирного будинку. Відповідно до технічного паспорту та технічної інвентаризації станом на 1999 рік, у підвальному поверсі розташовувалися службові приміщення (кімнати, коридори, туалети, кладові, тамбури), які мали функціональне призначення «комунально - побутове» та «службове». Переведення допоміжних приміщень у нежитлові не допускається, оскільки вони призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування населення, і ці дії призведуть до порушення прав співвласників будинку. Статус нежитлового приміщення у житловому будинку визначається за проектом будівництва цього будинку. Всі приміщення, які вказані в спірному рішенні Виконавчого комітету Запорізької міської ради як нежитлові при проектуванні даного багатоквартирного будинку не мали функціонального призначення нежитлових приміщень, а підвал спроектований для обслуговування житлового будинку. Відсутність нежитлових приміщень в багатоквартирному будинку по вул. Незалежної України, 42A, також підтверджується розділом 2 «Акту приймання - передачі житлового будинку з господарського відання КП «Наше місто» Запорізької міської ради в управління ОСББ «Незалежна Україна, 42А», зокрема, вказівкою щодо загальної площі допоміжних приміщень 1 549,3 кв.м., з яких 378,00 кв.м сходові клітини та 1171,30 кв.м технічне підпілля (підвал). Детальний опис всіх приміщень підвалу будинку наведено у технічному паспорті від 1999 року, при цьому проектної документації та/або технічного паспорту на момент побудови житлового будинку у позивача немає, ТОВ «ЗМБТІ» було відмовлено позивачу у наданні відповідних документів. Позивач вважає, що його права як управителя житловим багатоквартирним будинком № 42А по вул. Незалежної України в м. Запоріжжі порушені та підлягають поновленню шляхом скасування пунктів рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради №393/5 від 19.07.2017 року та відповідного додатку до нього в частині інформації по нежитловим приміщенням, які знаходяться в комунальній власності міста Запоріжжя. В разі скасування рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради №393/5 від 19.07.2017 року в частині не передання позивачу приміщень підвалу, балансоутримувач цих приміщень зобов`язаний передати позивачу ці приміщення в управління. На теперішній час спірні приміщення підвалу на підставі рішення Виконавчого комітету Запорізької міської ради № 439/9 від 21.09.2018 року передані від КП «Наше місто» до КП «ВРЕЖО-7». Відтак, належними відповідачами по даному позову є Запорізька міська рада, як удаваний власник зазначених у позові спірних нежитлових приміщень, Виконавчий комітет Запорізької міської ради, як орган, який прийняв оскаржуване рішення, та КП «ВРЕЖО-7». Позов обґрунтовано ст.ст.1,6,12,16,21,26 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст.ст.8,10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», ст.ст.1,6,10 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», ст.ст.21, 382, 385 ЦК України. До позовної додано попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Відповідачі 1 та 2 у своєму спільному відзиві зазначили, що Запорізька міська рада та Виконавчий комітет Запорізької міської ради позов не визнають та заперечують проти наведених позивачем обставин та правових підстав позову з наступних міркувань. Підвальні приміщення багатоквартирного будинку відносяться до спільної сумісної власності співвласників багатоквартирного будинку за умови, якщо вони призначені для експлуатації будинку або побутового обслуговування мешканців будинку. Зокрема, якщо у підвальних приміщеннях розташовані об`єкті призначені для обслуговування багатоквартирного будинку в цілому: обладнання теплових пунктів, електрощитових, внутрішньобудинкових мереж гарячого та холодного водопостачання, опалення та водовідведення, їх запірна арматура, або об`єкти побутового обслуговування мешканців: комори, приміщення для зберігання твердих паливних матеріалів, загальні пральні і таке інше. У відповідності до змісту ДБН В 2.2-15-2019 багатоквартирний будинок може мати у своєму складі нежитлові приміщення, якими, у відповідності до приписів пункту 3.24 згаданого ДБН, є нежитлові приміщення у структурі житлового будинку, які не відноситься до житлового фонду. При цьому чинне законодавство не виключає можливості набуття права власності чи користування окремими підвальними нежитловими приміщеннями, які не є місцями загального користування та не використовуються для експлуатації будинку в цілому. В підтвердження цього факту відповідачами надано інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, з якої вбачається, що спірне приміщення ХІ підвалу, літ. А-4, ІІ площею 193,90 м. кв., в будинку №42а, розташоване по вулиці Незалежної України у місті Запоріжжі є комунальною власністю та зареєстроване у цілому на праві власності за територіальною громадою міста Запоріжжя в особі Запорізької міської ради на підставі свідоцтва про право власності, серія 19503383 виданого 25.03.2014. Приміщення XII, площею 82,49 м.кв. та частина спірного приміщення XII, площею 126,09 м.кв. було об`єднано за даними бухгалтерського обліку КП «ВРЕЖО №7» в одне приміщення, та ідентифіковане ТОВ «ЗМБТІ» як приміщення за № 62. За змістом інформаційної довідки №192614324 від 11 грудня 2019 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно 53/100 приміщення №62, розташованого у будинку №42а, по вулиці Незалежної України у місті Запоріжжі, зареєстровано на праві комунальної власності за територіальною громадою міста Запоріжжя, в особі Запорізької міської ради. В обґрунтування належності спірних приміщень до допоміжних позивач робить припущення, що цей факт підтверджується наявністю зазначення допоміжних приміщень, площею 1543,3 м.кв. у розділі 2 акту приймання-передачі житлового будинку з господарського відання КП «Наше місто» в управління ОСББ «Незалежна Україна 42а». Таке припущення вбачається відповідачами 1,2 безпідставним, оскільки, по-перше, спростовується зазначенням самим позивачем, що 378,00 кв.м. з цієї площі належить до сходових клітин, що не є предметом спору за цією справою, та по-друге, відсутністю жодних доказів, що решта площі допоміжних приміщень відноситься саме до спірних. Крім того, таке припущення спростовується даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, даними технічного паспорту, виготовленого ТОВ «ЗМБТІ» 17 жовтня 2016 року, бухгалтерською довідкою № 665 від 12 грудня 2019 року КП «ВРЕЖО №7» згідно яких, спірні приміщення є окремими об`єктами нерухомості територіальної громади міста Запоріжжя. Приміщення ХІ підвального поверху, площею 193,9 м.кв., належить до комунальної власності в цілому, із розміром частки - 1/1, та приміщення № 26 підвального поверху, яке належить до комунальної власності із розміром частки - 53/100 від його загальної площі (колишні: приміщення ХІІ, площею 82,49 м.кв. та частина приміщення XII, площею 126,09 м. кв.). Позивачем не надано жодних доказів наявності ознак належності спірних приміщень до спільної сумісної власності, а саме наявність: загального користування, розміщення обладнання призначеного для обслуговування будинку в цілому, ознак об`єктів побутового обслуговування мешканців будинку й таке інше. Зазначені позивачем доводи щодо віднесення спірних приміщень до спільної власності співвласників багатоквартирного будинку, а отже і вимоги щодо часткового скасування рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради №393/5 від 19.07.2017 є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, і відповідно такими, що не підлягають задоволенню. На підставі викладеного, відповідач-1 та відповідач-2 просили суд відмовити у задоволені позовних вимог в повному обсязі. Вказані заперечення були підтримані в судовому засіданні представником відповідача-1 та відповідача-2.

Відповідач-3 КП «ВРЕЖО №7» проти позову заперечив з підстав, викладених у відзиві, зазначивши, зокрема, про наступне. Позивачем не надано жодного доказу неправомірності прийнятого рішення, а викладення окремих нормативно-правових актів щодо правового регулювання режиму допоміжних приміщень та власної інтерпретації щодо цих актів не може вважатись доказами неправомірності прийнятого рішення в розумінні ст.73 Господарського процесуального кодексу України. Питання правового статусу допоміжних приміщень в контексті Закону Україні «Про приватизацію державного житлового фонду» та рішення Конституційного суду України від 02.03.2004 04-рп/2004 розглядалось в аспекті утримання допоміжних приміщень співвласниками квартир багатоквартирних будинків та житлових приміщень. Власність територіальної громади та/або статус нежитлових приміщень при цьому вирішено не було. Натомість пунктом 4.3. рішення Конституційного суду України від 02.03.2004 No4-рп/2004 зазначено, що відповідно до Конституції України всі суб`єкти права власності рівні перед законом (частина четверта статті 13 Конституції України). У багатоквартирних жилих будинках розташовуються і нежилі приміщення, які призначені для торговельних, побутових та інших потреб непромислового характеру і є самостійним об`єктом цивільно-правових відносин, до житлового фонду не входять (ч. 3 ст. 4 Житлового кодексу України) і в результаті приватизації квартир такого будинку їх мешканцями право власності в останніх на ці приміщення не виникає. Станом на 01.12.2019 у комунальній власності територіальної громади міста Запоріжжя перебувають наступні нежитлові приміщення, розташовані в багатоквартирному будинку 10 Незалежної України, 42а у місті Запоріжжі, які зареєстровано в установленому законом порядку на праві комунальної власності за територіальною громадою міста Запоріжжя в особі Запорізької міської ради: 1) нежитлове приміщення 62, підвалу літ.А-4, загальною площею 422,1 кв.м у частці 53/100 площею 219,9 кв.м згiдно даних технічної інвентаризації, техпаспорта (дата реєстрації 04.05.2005); 2) нежитлове приміщення, IX підвалу, літ.А-4, загальною площею 193,9 кв.м. (дата реєстрації 13.03.2014). Позивачем не надано жодних доказів того, що право власності на спірні нежитлові приміщення скасовано у встановленому законом порядку та в строки, передбачені чинним законодавством. Відповідно до положень частини восьмої ст.60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» право комунальної власності територіальної громади захищається законом на рівних умовах з правами власності інших суб`єктів. Об`єкти права комунальної власності не можуть бути вилучені у територіальних громад і передані іншим суб`єктам права власності без згоди безпосередньо територіальної громади або відповідного рішення ради чи уповноваженого нею органу, за винятком випадків, передбачених законом. Також відповідачем-3 зазначено, що з урахуванням того, що строк позовної давності щодо оскарження права комунальної власності на спірні нежитлові приміщення сплинув (з 05.05.2008 по нежитловому приміщенню 62 та з 14.03.2017 по нежитловому приміщенню IX), відповідно немає правових підстав у КП «ВРЕЖО №7» для передачі в «управління» позивачу спірних нежитлових приміщень. Сама по собі процедура «передачі в управління приміщень» чинним законодавством не регламентована, а тому в цій частині позовні вимоги не мають ані фактичних підстав, ані законодавчих. Відповідно до Статуту в редакції від 21.09.2018 №303р засновником і власником КП «ВРЕЖО №7» є територіальна громада міста Запоріжжя в особі Запорізької міської ради. Органом управління майном Підприємства є Департамент комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради. У своїй діяльності КП «ВРЕЖО №7» підзвітне та підконтрольне Власнику - Запорізькій міській раді та Органу управління майном. Дійсно у господарському віддані та на балансі КП «ВРЕЖО №7» перебувають приміщення комунальної форми власності, згідно рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради від 21.09.2018р. №439/9. Зазначені приміщення, що обліковуються підприємством, є об`єктом і предметом виду основної діяльності (КВЕД-2010 клас 68.32) КП «ВРЕЖО №7» згідно Статуту, а не просто надані у господарське віддання задля використання у своїй господарській діяльності. У всіх без винятку господарських правовідносинах, пов`язаних з нерухомим майном, підприємство виступає балансоутримувачем приміщень, що надаються в користування третім особам на підставі рішень Запорізької міської ради. Таким чином КП «ВРЕЖО №7» не має жодних повноважень без дозволу власника - територіальної громади м.Запоріжжя в особі Запорізької міської ради будь-яким чином розпоряджатись комунальним майном, в тому числі шляхом передачі його в «управління» третім особам. З урахуванням викладеного КП «ВРЕЖО №7» вважає, що заявлені до нього позовні вимоги порушують законні права власника - територіальної громади міста Запоріжжя в особі Запорізької міської ради, КП «ВРЕЖО №7» не має повноважень виконати такі вимоги щодо передачі позивачу спірних приміщень, оскільки не є їх власником. На підставі викладеного відповідач-3 просив відмовити у позові у повному обсязі.

Третя особа Департамент комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради надала письмові пояснення, які підтримала в судовому засіданні, зазначивши, зокрема, про наступне. Майно передане до комунальної власності, а також набуте на інших законних підставах, є спільною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст, управління якою відповідно до Конституції України здійснюють районні і обласні ради або уповноважені ними органи. Відчуження зазначеного майна здійснюється лише за рішенням власника або уповноваженого ним органу. Відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно спірні приміщення мають статус нежитлового приміщення, є комунальною власністю територіальної громади міста Запоріжжя та зареєстровані у встановленому законом порядку. Таким чином, органи місцевого самоврядування, реалізуючи повноваження власника щодо спірного майна, діяли в межах та в порядку встановленому чинним законодавством на час їх реалізації. При цьому подальші дії, пов`язані із створенням ОСББ «Незалежна Україна 42A», та, відповідно, передачі йому жилих та допоміжних приміщень, не змінюють режим права власності стосовно нежитлових приміщень в силу вимог законодавства. За даними первинної інвентаризації житлового будинку за адресою: м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, б.42а, станом на 08.08.1952 р. в підвальному поверсі були розташовані нежитлові приміщення, функціональне призначення яких було «служебное», «учрежденческое, конторское», «культ.-просвет.». Відповідно до листа №1011 від 01.02.2018 ТОВ «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризація» надана інформація щодо останньої технічної інвентаризації, проведеної 19.03.2013 року, згідно з якою після проведеного перепланування, нежитлове приміщення ХІ підвального поверху складалося з кімнат, функціональне призначення яких було «комунально-побутове», яке визначене з його фактичного використання. Відповідно до листа № 1106 від 05.02.2018 ТОВ «ЗМБТІ» при проведенні поточної технічної інвентаризації, виконаної 16.06.2005р., був встановлений факт утворення із частини нежитлового приміщення XII ізольованого нежитлового приміщення загальною площею 221,8 кв.м., якому був наданий номер 62. Щодо даних останньої технічної інвентаризації, проведеної 17.10.2016 року, згідно з якою після проведеного перепланування, нежитлове приміщення №62 підвального поверху складалося з кімнат, функціональне призначення яких було «комунально-побутове», яке визначене з його фактичного використання. За змістом законодавства, у багатоквартирних жилих будинках розташовуються і нежилі приміщення, які призначені для торговельних, побутових та інших потреб непромислового характеру і є самостійним об`єктом цивільно-правових відносин, які мають самостійний правовий статус та до житлового фонду не входять. Відповідно позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеної в справі № 460/2530/13-ц від 20.09.2017, в різних випадках одне і те ж приміщення може відноситись до житлового фонду і мати статус допоміжного або бути самостійним об`єктом цивільно-правових відносин, у зв`язку з чим в результаті приватизації квартир їх мешканцями право власності останніх на такі приміщення не виникає. За змістом Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», підвальні приміщення можуть належати до допоміжних приміщень будинку та бути призначені для обслуговування будинку (розміщення в них технічного обладнання тощо), а можуть і не належати та не бути призначені для цих цілей. Частиною 4 ст. 4 Житлового кодексу УРСР визначено, що до житлового фонду не входять нежилі приміщення в жилих будинках, призначені для торговельних, побутових та інших потреб непромислового характеру. Відповідно до роз`яснень Верховного суду України від 24.04.2019, справа № 908/816/17, допоміжними вважаються приміщення, що з самого початку будувалися як такі, використання яких мало інше призначення (магазини, перукарні, офіси, поштові відправлення тощо) залишаються тими, що не підпадають під правовий режим допоміжних приміщень. Враховуючи вищевикладене, Департамент комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради просив відмовити в задоволені позовних вимог об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Незалежна Україна 42А» про визнання рішення незаконним та зобов`язання вчинити дії.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши учасників справи, суд

ВСТАНОВИВ:

Згідно зі Свідоцтвом на право власності № 886 від 14.05.2001 житловий будинок, розташований місті Запоріжжя по вул. 40 років Радянської України, 42А, було зареєстровано на праві комунальної власності за територіальною громадою м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради.

22.07.2016 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис про державну реєстрацію юридичної особи Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Незалежна Україна 42А» (далі позивач або ОСББ), , місцезнаходження: 69067, м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, буд. 42A.

Відповідно до рішення Виконавчого комітету Запорізької міської ради № 393/5 від 19.07.2017 «Про вилучення з господарського відання та передачу в управління ОСББ «Незалежна Україна 42A» житлового будинку № 42А по вул. Незалежної України» було вирішено, зокрема:

1. Вилучити з господарського відання Комунального підприємства «Наше місто» Запорізької міської ради житловий будинок № 42А по вул. Незалежної України, крім нежитлових приміщень, зазначених у додатку.

2. Комунальному підприємству «Наше місто» Запорізької міської ради:

2.1 Передати в управління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Незалежної України 42А» житловий будинок №42А по вул. Незалежної України разом з будкою для двірників інвентарний номер № 94900284, залишковою вартістю 0.00 грн., та оригіналом технічної документації на будинок, крім нежитлових приміщень, зазначених у додатку.

2.2. Внести зміни до облікового житлового фонду.

В додатку до вказаного рішення наведено перелік житлових квартир та нежитлових приміщень комунальної власності м. Запоріжжя, які не вилучаються з господарського відання КПІ «Наше місто» ЗМР та передаються в обслуговування ОСББ (нежитлові приміщення комунальної власності станом на 01.08.2017), а саме: літ. А-4, приміщення № XI підвал, площею 193,90 кв.м.; літ. А-5, приміщення № XII підвал, площею 82,49 кв.м. та літ.А-4, підвал, частина приміщення № XII площею 126,09 кв.м., всього загальною площею 402,48 кв.м.

Відповідно до Акту приймання-передачі з господарського відання КП «Наше місто» Запорізької міської ради в управління Об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку «Незалежної України 42А» передано житловий будинок по вул. Незалежної України, 42А (літ. А-4, А-5). В розділі 2 даного Акту приймання-передачі, в якому зазначено відомості про площу житлового будинку, вказана загальна площа будинку 4806,74 кв.м; загальна площа квартир 3257,44 кв.м, що є повністю приватизованими; загальна площа допоміжних приміщень 1549,3 кв.м, в т.ч.: сходові клітини 378 к.в, технічне підпілля (підвал) 1171,3 кв.м. Крім того, вказано відомості щодо нежитлових приміщень в кількості 5 одиниць загальною площею 693,38 кв.м., з них: три знаходяться у комунальній власності загальною площею 402,48 кв.м., які, як зазначено в акті, передаються на обслуговування ОСББ «Незалежної України 42А» для забезпечення санітарно-технічного стану згідно правил експлуатації житлових та нежитлових приміщень, та забезпечення мешканців якісними житлово-комунальними послугами.

Вказаний Акт 31.12.2017 було підписано головою ОСББ «Незалежної України 42А» з Актом розбіжностей від 28 грудня 2017, в якому, зокрема, з посиланням на п.1.1 рішення Конституційного суду України від 02.03.2004 № 4-рп/2004 (справа №1-2/2004) вказано, що допоміжні приміщення (підвали, сараї, кладовки, горища, колясочні і т.ін.) передаються безоплатно у спільну власність громадян одночасно з приватизацією ними квартир (кімнат у квартирах) багатоквартирних будинків.

На підставі рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради № 439/9 від 21.09.2018 «Про передачу майна комунальної власності в господарське відання комунальному підприємству «Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об`єднання №7» Запорізької міської ради» нежитлові приміщення, в тому числі спірні приміщення передані від КП «Наше місто» до КП «ВРЕЖО №7».

Згідно з бухгалтерською довідкою Комунального підприємства «ВРЕЖО №7» вих. №665 від 17.12.2019 згідно з рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради № 439/9 від 21.09.2018 нежитлові приміщення по вул. Незалежної України, 42А, перебувають у господарському віданні КП «ВРЕЖО №7». Частина приміщення XII, підвальний поверх (літ. А-5), площею 82,49 кв.м та частина приміщення XII, підвальний поверх (лі.А-4), площею 126,09 кв.м. були об`єднані в одне, відкориговане його площу та найменування, а саме: нежитлове приміщення № 62, підвальний поверх (літ. А-4), площею 219,90 кв.м.

Відповідно до листів ТОВ «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризація» вих. №1011 від 01.02.2018 та вих. № 1106 від 05.02.2018 ТОВ «ЗМБТІ» за даними первинної технічної інвентаризації житлового будинку за адресою: м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, б.42а, станом на 08.08.1952, нежитлові приміщення ХІ підвального поверху літ. А-4 та нежитлове приміщення № 62 не існували. За даними первинної інвентаризації житлового будинку за адресою: м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, б.42а, станом на 08.08.1952 в підвальному поверсі житлового будинку були розташовані нежитлові приміщення, які використовувались із функціональним призначенням (рос.): «служебное», «учрежденческое», «конторское», «кільт.просвет». При проведенні поточної інвентаризації, виконаної 26.01.1999, був встановлений факт утворення із частини зазначених нежитлових приміщень підвального поверху нежитлового приміщення ХІ загальною площею 211,4 кв.м та нежитлового приміщення ХІІ загальною площею 420,2 кв.м, які використовувались із функціональним призначенням «комунально-побутове». При проведенні поточної технічної інвентаризації, виконаної 16.06.2005р., був встановлений факт утворення із частини нежитлового приміщення XII ізольованого нежитлового приміщення загальною площею 221,8 кв.м., якому був наданий номер 62. При проведенні технічної інвентаризації, виконаної 17.10.2016, був встановлений факт проведеного перепланування в приміщення № 62. Функціональне призначення нежитлового приміщення ХІ підвального поверху та нежитлового приміщення № 62 підвального поверху літ. А-4 визначено згідно їх фактичного використання.

Відповідно до інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно станом на 11.12.2019, нежитлове приміщення ХІ підвалу, літ.А-4, площею 193,90 м. кв., за адресою: м. Запоріжжя, вул.Незалежної України, буд. 42, зареєстровано 13.03.2014 у цілому на праві комунальної власності за територіальною громадою міста Запоріжжя в особі Запорізької міської ради; нежитлове приміщення № 62, загальною площею 422,1 кв.м. за вказаною адресою зареєстровано на праві комунальної власності за територіальною громадою міста Запоріжжя в особі Запорізької міської ради в частці 53/100 (дата внесення запису 04.05.2005).

У листопаді 2019 ОСББ «Незалежної України 42А» звернулось до господарського суду з позовом, за яким відкрито провадження у даній справі № 908/3168/19.

Підставою виникнення спору у даній справі стало те, що відповідно до рішення Виконавчого комітету Запорізької міської ради № 393/5 від 19.07.2017 позивачу було передано будинок по вул. Незалежної України, 42А, крім зазначених у додатку нежитлових приміщень загальною площею 402,48 кв.м. (приміщення підвалу № ХІ площею 193,90 кв.м.; приміщення підвалу №ХІІ площею 82,49 кв.м.; частина приміщення підвалу №ХІІ площею 126,09 кв.м.), які залишені в комунальній власності територіальної громади м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради. Позивач зазначає, що дані приміщення є допоміжними приміщеннями багатоквартирного будинку і є об`єктами права спільної власності співвласників багатоквартирного будинку.

Проаналізувавши норми чинного законодавства, вислухавши пояснення представників учасників справи, оцінивши докази, суд вважає, що позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Із змісту ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. 20 ГК України слідує, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання у спосіб та в порядку, що встановлений договором або законом.

Згідно з ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним;3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення;5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади АР Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до положень ч.1 ст. 10, ч.ч. 1, 2 ст. 11 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні передбачено, що сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України та іншими законами.

Виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи.

Виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад є підконтрольними і підзвітними відповідним радам, а з питань здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади - також підконтрольними відповідним органам виконавчої влади.

В частині 6 ст. 59 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні визначено, що виконавчий комітет сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради в межах своїх повноважень приймає рішення. Рішення виконавчого комітету приймаються на його засіданні більшістю голосів від загального складу виконавчого комітету і підписуються сільським, селищним, міським головою, головою районної у місті ради.

Частиною 1 ст. 21 ЦК України визначено, що суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади АР Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Згідно зі ст. 327 ЦК України у комунальній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить територіальній громаді. Управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування.

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності, зокрема, на рухоме і нерухоме майно, житловий фонд, нежитлові приміщення, рухомі та нерухомі об`єкти, визначені відповідно до закону як об`єкти права комунальної власності. Підставою для набуття права комунальної власності є передача майна територіальним громадам безоплатно державою, іншими суб`єктами права власності, а також майнових прав, створення, придбання майна органами місцевого самоврядування в порядку, встановленому законом.

Згідно з частиною 8 вказаної статті Закону право комунальної власності територіальної громади захищається законом на рівних умовах з правами власності інших суб`єктів. Об`єкти права комунальної власності не можуть бути вилучені у територіальних громад і передані іншим суб`єктам права власності без згоди безпосередньо територіальної громади або відповідного рішення ради чи уповноваженого нею органу, за винятком випадків, передбачених законом.

Відповідно до ст. 385 ЦК України власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків). Таке об`єднання є юридичною особою, що створюється та діє відповідно до закону та статуту.

Частиною 1 статті 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» визначено, що об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (далі - об`єднання) - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власногомайна та управління, утримання і використання спільного майна; співвласники багатоквартирного будинку (далі - співвласники) - власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку.

Згідно зі ст. 12 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» управління багатоквартирним будинком здійснює об`єднання через свої органи управління. За рішенням загальних зборів функції з управління багатоквартирним будинком можуть бути передані (всі або частково) управителю або асоціації. Об`єднання самостійно визначає порядок управління багатоквартирним будинком та може змінити його у порядку, встановленому цим Законом та статутом об`єднання.

В частині 18 ст. 6 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» визначено, що колишній балансоутримувач багатоквартирного будинку або особа, яка здійснювала управління багатоквартирним будинком до створення об`єднання, у тримісячний строк з дня державної реєстрації об`єднання забезпечує передачу йому примірника технічної та іншої передбаченої законодавством документації на будинок, а також документа, на підставі якого багатоквартирний будинок прийнято в експлуатацію, технічного паспорта і планів інженерних мереж.

Пунктами 3, 4 Порядку списання з балансу багатоквартирних будинків, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 30 від 20.04.2016, встановлено, що списання з балансу багатоквартирного будинку міністерством, іншим центральним органом виконавчої влади, державним підприємством або органом місцевого самоврядування, на балансі яких перебувають багатоквартирні будинки (балансоутримувач), у яких розташовані приміщення приватної та інших форм власності (багатоквартирні будинки), здійснюється на підставі прийнятого ними рішення про списання багатоквартирного будинку. У разі коли балансоутримувачем є державне підприємство, що належить до сфери управління міністерства або іншого центрального органу виконавчої влади, рішення про списання багатоквартирного будинку погоджується таким міністерством або іншим центральним органом виконавчої влади. Балансоутримувач багатоквартирного будинку визначає у відповідному багатоквартирному будинку належність приміщень до приватної та інших форм власності. Списання багатоквартирного будинку з балансу може бути ініційоване особою (особами), якій (яким) на праві приватної власності належить (належать) приміщення у такому будинку, шляхом направлення балансоутримувачу письмового повідомлення та копій документів, що відповідно до законодавства підтверджують належність особі (особам) відповідного (відповідних) приміщення (приміщень) на праві приватної власності. У такому випадку балансоутримувач протягом десяти робочих днів з дня надходження відповідного повідомлення та документів розпочинає процедуру списання такого будинку з балансу згідно з пунктом 4 цього Порядку.

Відповідно до п. 2.1, 2.2 Правил управління будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд, затверджених наказом Міністерством з питань житлово-комунального господарства України, від 02.02.2009 № 13, для приймання-передачі об`єкта в управління утворюється відповідна комісія у складі представників попереднього балансоутримувача чи особи, що здійснювала управління будинком, власників, співвласників та особи, що буде здійснювати управління будинком.

Комісію очолює представник сторони, яка приймає. Комісія визначає технічний стан об`єкта відповідно до вимог законодавства та складає акт приймання-передачі об`єкта в управління (з управління) (далі - акт приймання-передачі об`єкта). Кожній із сторін, що бере участь у прийманні-передачі об`єкта, надається примірник акта приймання-передачі, підписаний членами комісії та затверджений керівництвом кожної сторони - юридичної особи. При передачі об`єкта в управління попередній балансоутримувач чи особа, що здійснювала управління будинком, надає замовнику, а замовник передає особі, що буде здійснювати управління будинком, оригінали або належним чином завірені копії документів.

Відповідно до п. 1.2 Правил управління будинком, спорудами, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд управління будинком - дії, спрямовані на забезпечення сталого функціонування будинку та прибудинкової території відповідно до їх цільового призначення і збереження їх споживчих якостей, а також на організацію забезпечення потреби мешканців будинку в отриманні житлово-комунальних послуг відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку, регулювання правових, організаційних та економічних відносин, пов`язаних з реалізацією прав та виконанням обов`язків співвласників багатоквартирного будинку щодо його утримання та управління регламентовані Законом України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку».

Згідно з п.п. 1, 2, 3, 6 та 8 ч. 1 статті 1 цього Закону визначено:

багатоквартирний будинок - житловий будинок, в якому розташовано три чи більше квартири. У багатоквартирному будинку можуть також бути розташовані нежитлові приміщення, які є самостійними об`єктами нерухомого майна;

допоміжні приміщення багатоквартирного будинку - приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування його мешканців (колясочні, комори, сміттєкамери, горища, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші підсобні і технічні приміщення);

нежитлове приміщення - ізольоване приміщення в багатоквартирному будинку, що не належить до житлового фонду і є самостійним об`єктом нерухомого майна;

спільне майно багатоквартирного будинку - приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всерединіабо за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія.

управління багатоквартирним будинком - вчинення співвласниками багатоквартирного будинку дій щодо реалізації прав та виконання обов`язків співвласників, пов`язаних з володінням, користуванням і розпорядженням спільним майном багатоквартирного будинку.

Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» спільне майно багатоквартирного будинку є спільною сумісною власністю співвласників.

В частині 2 ст. 382 ЦК України визначено, що усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

У відповідності до ч. 2 ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» власники квартир багатоквартирних будинків та житлових приміщень у гуртожитку є співвласниками допоміжних приміщень у будинку чи гуртожитку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою і зобов`язані брати участь у загальних витратах, пов`язаних з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку чи гуртожитках. Допоміжні приміщення (кладовки, сараї і т. ін.) передаються у власність квартиронаймачів безоплатно і окремо приватизації не підлягають.

Вказані норми є спеціальними відносно норм Закону України «Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності» щодо визначення правового статусу нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку, і визначальним для правильного вирішення спору є встановлення того, чи відносяться спірні приміщення до допоміжних чи є нежитловим приміщенням в структурі житлового будинку.

Відповідно до ч. 3 ст. 13, ч. 1 ст. 74, ч.ч. 1, 2 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу для своїх вимог або заперечень. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з положеннями статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3)показаннями свідків (ст. 73 цього Кодексу).

Відповідно до положень ч.ч. 1-3 ст. 98 ГПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.

Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.

Висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Разом із позовною заявою від позивача надійшло клопотання про проведення судової будівельно-технічної експертизи щодо приміщень підвалу багатоквартирного жилого будинку № 42А по вул. Незалежної України в м. Запоріжжі, з метою визначення функціонального призначення приміщень та з`ясування чи є вказані приміщення нежитловими або допоміжними.

Відповідачем-3 надано суду копію висновку судового експерта Лещенко К.І. від 24.02.2020 № 2611 за результатами проведення експертного будівельно-технічного дослідження по письмовому зверненню начальника КП «ВРЕЖО № 7». Відповідно до висновку судовим експертом встановлено:

« 1. Проведеним дослідженням наданої документації та візуальним оглядом встановлено, що на мережах інженерних комунікацій, які проходять до приміщення нежитлового приміщення ХІ цокольного поверху (літ. А-4) житлового будинку № 42-а по вул. Незалежної України у м. Запоріжжя, встановлено запірну арматуру, якщо яка є дублюючою, а основні прилади та запірна арматура, які передбачені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування його мешканців, встановлені за межами даного приміщення в доступних для огляду, технічного обслуговування та ремонту місцях, то дане нежитлове приміщення не є допоміжним. Але, якщо запірна арматура, яка є в наявності на внутрибудинкових інженерних мережах, у межах нежитлового приміщення ХІ цокольного поверху (літ. А-4) житлового будинку № 42-а по вул. Незалежної України у м.Запоріжжі, є основною та необхідна для огляду, технічного обслуговування та ремонту інженерної мережі, то дане нежитлове приміщення є допоміжним.

2. Проведеним дослідженням наданої документації та візуальним оглядом встановлено, що нежитлове приміщення № 62 підвального поверху (літ. А-4) житлового будинку № 42-а по вул. Незалежної України у м. Запоріжжя є допоміжним приміщенням».

Враховуючи наявність вищевказаного висновку судового експерта, що приміщення №62 підвального поверху (літ. А-4) є допоміжним, що також не заперечувалось відповідачами під час розгляду справи, ухвалою суду від 02.03.2020 клопотання Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Незалежна Україна 42А про призначення судової будівельно-технічної експертизи задоволено судом частково, призначено у справі №908/3168/19 судову будівельно-технічну експертизу, на вирішення якої поставлено наступні питання:

1) яке функціональне призначення приміщення підвалу ХІ площею 193,90 кв.м, яке розташоване в житловому будинку № 42А по вул. Незалежної України в м. Запоріжжі?

2) до нежитлового чи допоміжного приміщення належить приміщення підвалу ХІ площею 193,90 кв.м, яке розташоване в житловому будинку № 42А по вул. Незалежної України в м. Запоріжжі?».

26.02.2021 до Господарського суду Запорізької області надійшов висновок експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи № 361-20 по справі №908/3168/19 з наступними висновками.

По першому питанню: «Проведеним дослідженням встановлено, що приміщення підвалу ХІ площею 193,90 кв.м., яке розташоване в житловому будинку № 42А по вул. Незалежної України в м. Запоріжжі, згідно до функціонального призначення класифікується як «комунально-побутове».

По другому питанню: «Проведеним дослідженням встановлено, що за сукупністю технічних та об`ємно-планувальних характеристик і функціонального призначення окремих приміщень в об`ємі досліджуваного приміщення підвалу ХІ площею 193,90 кв.м., яке розташоване в житловому будинку № 42А по вул. Незалежної України в м. Запоріжжя, за умови якщо фактично встановлена запірна арматура на пластикових трубопроводах у вказаному приміщенні є дублюючою, а основні прилади та запірна арматура які передбачені для забезпечення експлуатації будинку та його побутового обслуговування згідно до проектних рішень, встановлені за межами вказаного приміщення в доступних для огляду, технічного обслуговування та ремонту місцях, тоді вказане приміщення відноситься до нежитлового приміщення в структурі багатоквартирного житлового будинку.

Якщо фактично встановлена запірна арматура на пластикових трубопроводах в приміщенні підвалу ХІ площею 193,90 кв.м., яке розташоване в житловому будинку № 42А по вул.Незалежної України в м. Запоріжжя, є основною та необхідна для забезпечення експлуатації будинку та його побутового обслуговування згідно до проектних рішень, тоді вказане приміщення відноситься до допоміжного приміщення в структурі багатоквартирного житлового будинку».

Ухвалою суду від 04.03.2021 був викликаний в підготовче засідання судовий експерт для надання пояснень, який з`явився в судове засідання 01.04.2021, що відображено в протоколі судового засідання від 01.04.2021 та ухвалі суду від 01.04.2021, та надав усні пояснення.

В процесі розгляду справи судом досліджувалось питання щодо необхідності призначення у справі додаткової експертизи. Разом з тим, учасники справи в усній формі заперечили про призначення у справі додаткової експертизи.

За таких обставин, враховуючи наявні в матеріалах справи висновки судових експертів щодо приміщення підвалу ХІ площею 193,90 кв.м., необхідним, в даному випадку, є встановлення: чи є наявна у вказаному приміщенні запірна арматура дублюючою або основною.

Позивачем 18.05.2021 була надана до матеріалів справи копія Акту обстеження та випробування мереж водопостачання та опалювання від 02.04.2021, згідно з яким під час аварійного ремонту по стояку гарячої води в будинку по вул. Незалежна України, 42А, проведено ревізійне обстеження стояків гарячої води в підвалі першого та другого під`їздів, а також системи опалювання, за змістом якого встановлено, що: в підвалі першого та другого під`їздів, яке у технічному паспорті позначено як приміщення ХІ, знаходяться аварійні запірні крани стояків гарячої та холодної води; дублюючі комунікації в підвалі першого під`їзду в відсутні, а наявні є основними і єдиними, у зав`язку із чим перекриття стояків припиняє подачу води і енергоносія в опалювальній системі мешканцям 1-4 поверхів 1 під`їзду будинку. Випробування перекриття стояків проведені у присутності голови правління ОСББ «Незалежна Україна 42А» та мешканців квартир №5 та № 6, якими був наданий доступ до приміщень зазначених квартир. Акт підписаний майстром-слюсарем аварійної служби Ткач П.Б. (посвідчення майстра МАС видане КП «Запоріжремсервіс» 31.10.2017 за № 751), головою правління ОСББ Хиба О.О. та мешканцями квартир № 5, № 6.

Зазначене вище підтверджує, що запірна арматура є основною. Відповідачами доказів зворотного не надано.

Крім того, у Правилах утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 №76, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.08.2005 за № 927/11207, визначено, що допоміжні приміщення житлового будинку - приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування мешканців будинку.

Оцінивши у сукупності докази, що містяться в матеріалах справи, в тому числі висновки судових експертів за результатами проведення будівельно-технічних досліджень, проведених, зокрема, за даними технічної інвентаризації, судом встановлено, що приміщення підвалу № ХІ площею 193,90 кв.м.; підвалу № ХІІ площею 82,49 кв.м. та частина приміщення підвалу № ХІІ площею 126,09 кв.м. (які були об`єднані в одне, а саме: на даний час обліковується як нежитлове приміщення № 62, підвальний поверх (літ. А-4), площею 219,90 кв.м.), які розташовані в житловому будинку № 42А по вул. Незалежної України в м. Запоріжжі, є допоміжними, необхідні для забезпечення належної експлуатації багатоквартирного будинку та належать на праві сумісної власності власникам квартир житлового будинку, якими створено ОСББ "Незалежна Україна 42А".

Створення та державна реєстрація Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Незалежна Україна 42А» є підставою, відповідно до якої ОСББ в даному випадку вправі вимагати передачі йому житлового будинку в управління з усіма допоміжними приміщеннями.

Згідно зі ст.ст. 13, 14 ЦК України цивільні права і обов`язки здійснюються та виконуються у межах, наданих договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, не допускається зловживання правами.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку (ч. 10 ст. 59 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні).

Рішенням Конституційного суду України від 16 квітня 2009 року № 7-рп/2009 передбачено, що гарантоване державою місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи і передбачає правову, організаційну та матеріально-фінансову самостійність, яка має певні конституційно-правові межі, встановлені, зокрема, приписами статей 19, 140, 143, 144, 146 Основного Закону України.

Отже підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов`язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв`язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації - позивача у справі.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради №393/5 від 19.07.2017 Про вилучення з господарського відання та передачу в управління ОСББ Незалежна Україна 42А житлового будинку №42А по вул. Незалежної України в частині залишення в комунальній власності територіальної громади міста Запоріжжя нежитлового приміщення підвалу № ХІ площею 193,90 кв.м, нежитлового приміщення підвалу № ХІІ площею 82,49 кв.м. та частини нежитлового приміщення підвалу № ХІІ площею 126,09 кв.м., які розташовані в житловому будинку № 42А по вул. Незалежної України в м. Запоріжжі, порушує права позивача та підлягає визнанню недійсним, як таке, що суперечить чинному законодавству України, що регулює спірні правовідносини.

З урахуванням встановлених обставин справи позовні вимоги в частині зобов`язання Комунального підприємства «ВРЕЖО №7» передати в управління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Незалежна Україна 42А» за актом приймання-передачі нежитлове приміщення підвалу № XI площею 193,90 кв.м, нежитлове приміщення підвалу №XII площею 82,49 кв.м. та частину нежитлового приміщення підвалу № XII площею 126,09 кв.м., які розташовані в житловому будинку № 42А по вул. Незалежної України в м.Запоріжжі, є також обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Таким чином позов задовольняється судом у повному обсязі.

Відповідно до положень статті 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору та витрати на проведення судової будівельно-технічної експертизи покладаються на відповідачів в рівних частинах.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати рішення Виконавчого комітету Запорізької міської ради № 393/5 від 19.07.2017 Про вилучення з господарського відання та передачу в управління ОСББ Незалежна Україна 42А житлового будинку № 42А по вул. Незалежної України недійсним в частині: залишення в комунальній власності територіальної громади міста Запоріжжя нежитлового приміщення підвалу № ХІ площею 193,90 кв.м, нежитлового приміщення підвалу № ХІІ площею 82,49 кв.м. та частини нежитлового приміщення підвалу № ХІІ площею 126,09 кв.м., які розташовані в житловому будинку № 42А по вул. Незалежної України в м. Запоріжжі.

Зобов`язати КП Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об`єднання № 7 (69032, м. Запоріжжя, пр. Металургів, буд. 11) передати в управління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Незалежна Україна 42А, (69037, м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, буд. 42А) за актом приймання-передачі нежитлове приміщення підвалу № ХІ площею 193,90 кв.м, нежитлове приміщення підвалу № ХІІ площею 82,49 кв.м. та частину нежитлового приміщення підвалу № ХІІ площею 126,09 кв.м., які розташовані в житловому будинку № 42А по вул. Незалежної України в м. Запоріжжі.

Стягнути з Виконавчого комітету Запорізької міської ради, (69105, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 206) на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Незалежна Україна 42А, (69037, м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, буд.42А) суму 1280 грн. 67 коп. витрат зі сплати судового збору, суму 3661 грн. 06 коп. витрат на проведення експертизи.

Стягнути з Запорізької міської ради, (69105, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд.206) на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Незалежна Україна 42А, (69037, м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, буд.42А) суму 1280 грн. 67 коп. витрат зі сплати судового збору, суму 3661 грн. 06 коп. витрат на проведення експертизи.

Стягнути з Комунального підприємства «Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об`єднання №7», (69032, м. Запоріжжя, пр. Металургів, буд.11) на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Незалежна Україна 42А, (69037, м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, буд.42А) суму 1280 грн. 66 коп. витрат зі сплати судового збору, суму 3661 грн. 05 коп. витрат на проведення експертизи.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено та підписано 29.09.2021.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено впродовж двадцяти днів з дня складення повного судового рішення у порядку, встановленому ст. 257 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя О.С. Боєва

Суддя А.О. Науменко

Суддя О.В. Ярешко