ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 вересня 2021 року м.Харків Справа № 913/351/21
Провадження №33/913/351/21
до відповідача Військової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_1
про стягнення 131 200 грн 00 коп.
Суддя Драгнєвіч О.В.
Секретар судового засідання Медуниця Р.І.
У засіданні брали участь:
від позивача: представник не прибув;
від відповідача: представник не прибув.
С У Т Ь С П О Р У:
Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулось до Господарського суду Луганської області з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 , в якій просить стягнути суму сплаченого страхового відшкодування потерпілому в розмірі 131 200 грн 00 коп.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 26.11.2019 о 10 год. 05 хв. у м.Сєвєродонецьку на вул. Танкистів, другорядна дорога, сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю двох транспортних засобів: 1) Ford Transit (державний номерний знак НОМЕР_2 ), яким керував водій ОСОБА_1 та який належить Військовій частині НОМЕР_1 ; та 2) Skoda Octavia (державний номерний знак НОМЕР_3 ), яким керував водій ОСОБА_2 .
Цивільно-правова відповідальність потерпілого була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (Поліс № АО/2247511).
Потерпілий своєчасно звернувся до позивача із повідомленням про ДТП від 28.11.2019 року, та заявою про виплату страхового відшкодування від 28.11.2019 року.
Вартість відновлювального ремонту автомобіля потерпілого, пошкодженого внаслідок ДТП, склала 131 200 грн 00 коп.
На момент настання страхового випадку цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_1 , який був військовослужбовцем та керував належним відповідачу військовій частині НОМЕР_1 , автомобілем, не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Позивач відшкодував завдані ОСОБА_1 збитки внаслідок ДТП у розмірі 131200 грн 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням 1477660 від 14.04.2020.
За таких обставин, після виплати потерпілому вартості матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, позивач вважає, що у нього виникло право на звернення до відповідача з вимогою регресом у відповідності до положень ст.ст.38, 41 Закону України Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів, як до власника наземного транспортного засобу та роботодавця винної особи, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність; військовослужбовець, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду виконував трудові обов`язки.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.06.2021 справа передана на розгляд судді Драгнєвіч О.В.
Ухвалою Господарського суду Луганської області від 14.06.2021 залишено позовну заяву без руху; встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовного матеріалу.
Ухвалою Господарського суду Луганської області від 02.07.2021, після усунення недоліків позовного матеріалу, прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін; судове засідання призначено на 26.07.2021; задоволено клопотання позивача, витребувано у Міністерства оборони України наступні докази на підтвердження: 1) інформації про юридичний статус Військової частини НОМЕР_1 , зокрема, відомості про її місцезнаходження та ідентифікацій код (Витяг з відомчого обліку Міністерства оборони України в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, або довідку належним чином оформлену); 2) відомості, за якою військовою частиною станом на 26.11.2019 було закріплено військове майно - автомобіль Ford Transit (державний номерний знак НОМЕР_2 ); 3) відомості, в якій військовій частині, станом на 26.11.2019 проходив службу військовослужбовець ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_2 ; встановлено строк сторонам для подання заяв по суті.
Ухвалою суду від 26.07.2021 відкладено судове засідання на 13.08.2021; повторно витребувано у Міністерства оборони України інформацію та відповідні докази; продовжено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву до 09.08.2021.
Ухвалою суду від 13.08.2021 відкладено судове засідання на 31.08.2021; повторно витребувано у Міністерства оборони України та Головного управління майна та ресурсів: 1) інформацію про юридичний статус Військової частини НОМЕР_1 , зокрема, відомості про її місцезнаходження та ідентифікацій код (Витяг з відомчого обліку Міністерства оборони України в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, або довідку належним чином оформлену); 2) відомості, за якою військовою частиною станом на 26.11.2019 було закріплено військове майно - автомобіль Ford Tranzit (державний номерний знак НОМЕР_2 ); 3) відомості, в якій військовій частині, станом на 26.11.2019 проходив службу військовослужбовець ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 ; запропоновано позивачу надати суду у строк до 30.08.2021 : 1) належні докази на підтвердження державної реєстрації автомобіля Ford Tranzit (державний номерний знак НОМЕР_2 ); 2) копію технічного паспорта 12.01.2017 НОМЕР_4 водія ОСОБА_1 .
Відзив відповідача, який надійшов 06.08.2021 та інформація від Головного управління майна та ресурсів Міністерства оборони України від 11.08.2021 на електронну пошту суду належним чином не оформлені, не підписані електронним цифровим підписом, тому протокольною ухвалою від 13.08.2021 залишені без розгляду.
Ухвалою суду від 13.08.2021 відкладено судове засідання на 31.08.2021; запропоновано позивачу у встановлений судом строк подати: 1) належні докази на підтвердження державної реєстрації автомобіля Ford Transit (державний номерний знак НОМЕР_2 ); 2) копію технічного паспорта 12.01.2017 НОМЕР_4 водія ОСОБА_1 .
Від відповідача 16.08.2021 через канцелярію суду надійшов відзив на позовну заяву за вих.№440-0608/юр від 06.08.2021 та 19.08.2021 - супровідний лист за вих.№503/9273 від 11.08.2021 з Витягом з відомчого обліку Міністерства оборони України в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.113-128).
Крім того, від відповідача 16.08.2021 на виконання вимог ухвали суду від 02.07.2021 надійшли письмові пояснення з додатковими документами, в яких повідомлено, що лейтенант ОСОБА_1 станом на 26.112019 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .
Однак, лейтенант ОСОБА_1 , діючи на власний розсуд, в порушення вимог керівних документів військової частини НОМЕР_1 , встановив державний номерний знак НОМЕР_2 , закріплений за причіпним двовісним шасі КРАЗ- НОМЕР_6 , шасі № НОМЕР_7 , на цивільний автомобіль Ford Transit, шасі НОМЕР_5 , який у військовій частині НОМЕР_1 на обліку не перебував та не перебуває та 26.11.2019 скоїв дорожньо-транспортну пригоду за участю автомобіля Skoda Octavia, державний номерний знак НОМЕР_3 .
Також відповідач повідомив, що згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 №367 від 14.12.2019 року ОСОБА_1 був виключений зі списків особового складу та направлений для зарахування на військовий облік до Каменівського РВК Вінницької області.
Наразі відповідач не долучив до відзиву докази його направлення відповідачу. Однак, судом враховано, що позивач у клопотанні від 18.08.2021 №1351МТСБУ про залучення третьої особи в подальшому підтвердив факт отримання копії відзиву відповідача та доданих до нього документів.
Головним управлінням майна та ресурсів Міністерства оборони України від 19.08.2021 надано витяг з відомчого обліку Міністерства оборони України ЄДР юридичних осіб щодо правового статусу відповідача (а.с.138).
Від позивача 26.08.2021 через канцелярію суду надійшло клопотання про залучення третьої особи за вих.№1351 від 18.08.2021, в якому останній просив залучити до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних щодо предмету спору ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки рішення у даній справі може вплинути його обов`язки.
Розглянувши клопотання позивача, суд зауважив про те, що за приписами ст. 50 ГПК України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їх права або обов`язки щодо однієї із сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи.
Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання (ч.2 ст.252 ГПК України).
Заявляючи відповідне клопотання, позивачем не було враховано, що спір розглядається судом у спрощеному позовному провадженні, з огляду на ціну позову, яка не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, і в судовому засіданні від 26.07.2021 суд розпочав розгляд справи по суті; а на час подання відповідного клопотання позивачем (26.08.2021) строк розгляду цього спору у спрощеному провадженні вже закінчується (31.08.2021).
Як вбачається, з огляду на дані, наведені відповідачем, з метою належного встановлення обставин справи, судом в ухвалі від 13.08.2021 було повторно витребувано у Міністерства оборони України та Головного управління майна та ресурсів, зокрема відомості, за якою військовою частиною станом на 26.11.2019 було закріплено військове майно - автомобіль Ford Tranzit (державний номерний знак НОМЕР_2 ); а позивачу запропоновано надати суду у строк до 30.08.2021 : 1) належні докази на підтвердження державної реєстрації автомобіля Ford Tranzit (державний номерний знак НОМЕР_2 ); 2) копію технічного паспорта 12.01.2017 НОМЕР_4 водія ОСОБА_1 .
Однак, ухвала суду залишена без виконання, на час проведення судового засідання відповідні дані від Міністерства оборони України та Головного управління майна та ресурсів, а також відповідні документи на підтвердження державної реєстрації вказаного транспортного засобу від позивача не надійшли. Про причини невиконання ухвали суду вказаними особами також не повідомлено. Натомість позивач звернувся до суду із вказаним клопотанням про залучення до справи в якості третьої особи ОСОБА_1 .
Наразі позивач також не обґрунтував як рішення у цій справі може вплинути на права або обов`язки ОСОБА_1 , якого позивач просить залучити до участі у справі.
З огляду на вимоги ч.1 ст. 50 ГПК України, які не були враховані позивачем, суд в ухвалі від 31.08.2021 відмовив в задоволенні клопотання позивача (а.с.163-166).
Разом з цим, суд, оцінивши розумність тривалості строку розгляду цієї справи та уникаючи формального підходу до її розгляду, приймаючи до уваги об`єктивну неможливість її вирішення у цьому судовому засіданні з огляду на заявлення учасниками протирічливих доводів та не подання на підтвердження належних доказів, з метою належного встановлення обставин справи, необхідних для правильного вирішення спору, керуючись ч.4 ст.74 ГПК України, з огляду на наявність сумнівів у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав та виконанні обов`язків щодо доказів, ч.4 ст.11 ГПК України, ст.114 ГПК України, ст.17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини, дійшов висновку про необхідність відкладення судового засідання в межах розумного строку, необхідного для отримання витребуваних доказів з метою правильного вирішення спору.
Зокрема, ухвалою суду від 31.08.2021 відкладено судове засідання на 21.09.2021; витребувано у Головного сервісного центру МВС, Територіального сервісного центру МВС №6341, відомості з Єдиного державного реєстру транспортних засобів про зареєстрований транспортний засіб та його власника на час скоєння ДТП; витребувано у Міністерства оборони України, Головного управління майна та ресурсів, Центрального автомобільного управління озброєння Командування сил логістики Збройних Сил України дані на підтвердження наявності на обліку автомобіля Ford Transit, шасі НОМЕР_5 , під державним військовим номерним знаком НОМЕР_2 на відповідному речовому праві за Військовою частиною НОМЕР_1 ; щодо перебування на обліку за Військовою частиною НОМЕР_1 під державним військовим номерним знаком НОМЕР_2 причіпне двовісне шасі КРАЗ- НОМЕР_6 , шасі № НОМЕР_7 ; витребувано у позивача належні докази на підтвердження державної реєстрації автомобіля Ford Transit, шасі НОМЕР_5 (державний номерний знак НОМЕР_2 ); копію технічного паспорта 12.01.2017 НОМЕР_4 , виданого на ім`я ОСОБА_1 .
Витребувано у Військової частини НОМЕР_1 належним чином оформлені докази щодо передання та перебування на обліку військової частини причіпного двовісного шасі КРАЗ-А181К2, шасі № НОМЕР_7 під військовим номером НОМЕР_2 (розпорядження, акти, відомості, тощо).
Визначено, що витребувані судом докази мають бути подані (надіслані) до суду до 20.09.2021 (а.с.163-166).
В судове засідання 21.09.2021 сторони повноважних представників не направили, однак були належним чином повідомлені про судове засідання.
Від позивача надійшло повідомлення за вих.№1351 від 09.09.2021 про відсутність відомостей запитуваних судом, а також на електронну пошту - клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, яке судом задоволено, про що постановлено протокольну ухвалу від 21.09.2021.
На виконання ухвали суду від відповідача надійшли письмові пояснення від за вих.№734 від 29.08.2021, також надійшли запитувані відомості за супровідним листом за вих.№ 415-0809/юр від 08.09.2021.
Подані документи розглянуті судом та долучені до матеріалів справи.
В судовому засіданні 21.09.2021 суд завершив встановлювати обставини справи та дослідив їх наявними доказами.
В судовому засіданні 21.09.2021 постановлено вступну та резолютивну частини судового рішення без її проголошення.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд
26.11.2019 о 10 год. 05 хв. у м. Сєвєродонецьку, на вул. Танкистів, другорядна дорога, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю двох транспортних засобів: 1) «Ford Transit» (державний номерний знак НОМЕР_2 ), яким керував водій ОСОБА_1 ; та 2) «Skoda Octavia» (державний номерний знак НОМЕР_3 ), яким керував ОСОБА_2 .
Водій ОСОБА_1 керував в стані алкогольного сп`яніння автомобілем Ford Transit, державний номерний знак НОМЕР_2 на нерегульованому перехресті нерівнозначних доріг, не надав перевагу в русі транспортному засобу Scoda Octavia, державний номерний знак НОМЕР_3 , який рухався по головній дорозі - вулиця Федоренка, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.
ОСОБА_1 , якого визнано винним у скоєнні ДТП, є військовослужбовцем ЗСУ, військова частина НОМЕР_1 .
З матеріалів справи вбачається, що цивільно-правова відповідальність потерпілої особи - водія марки Skoda Octavia (державний номерний знак НОМЕР_3 ), яким керував ОСОБА_2 , була застрахована ПАТ СК «Країна» за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, поліс № АО/2247511 (а.с.11).
На час настання страхового випадку цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_1 , який керував автомобілем Ford Transit (державний номерний знак НОМЕР_2 ), не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
28.11.2019 до Моторного (транспортного) страхового бюро України звернувся потерпілий ОСОБА_2 з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, яка відбулася 26.11.2019 (а.с.8).
Заявою від 28.11.2019 ОСОБА_2 звернувся до позивача про виплату відшкодування оціненої шкоди, заподіяної в результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди (а.с.10).
У відповідності до висновку № 10 від 14.02.2020 експертного автотоварознавчого дослідження, виконаного судовим експертом ОСОБА_3 , вартість матеріальної шкоди, спричиненої власнику автомобіля Skoda Octavia (державний номерний знак НОМЕР_3 ) пошкодженого внаслідок ДТП, визначена рівнозначною ринковою вартістю ТЗ та склала 211 170 грн 95 коп. (а.с.14-20).
Наказом Моторного (транспортного) страхового бюро України від № 4365 від 14.04.2020 Про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих ОСОБА_4 , було доручено департаменту фінансів сплатити на рахунок ОСОБА_2 131 200 грн 00 коп. за шкоду заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди (а.с.39).
На підставі наказу № 4365 від 14.04.2020 та довідки №1 від 30.03.2020 позивач сплатив ОСОБА_2 131 200 грн 00 коп. страхового відшкодування, що підтверджується платіжним дорученням № 1477660 від 14.04.2020 (а.с.39-41).
Позивач на підставі пп. "а)" п. 41.1. ст. 41 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" відшкодував потерпілому заподіяну шкоду (здійснив страхове відшкодування) в сумі 131 200 грн 00 коп.
За вказаних обставин, позивач звернувся до господарського суду з регресною вимогою до відповідача військової частини НОМЕР_1 , посилаючись на на приписи підпункту 38.2.1 пункту 38.2 статті 38 Закону України Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів, а також ст.ст.1172,1187, 1191 ЦК України, як до власника транспортного засобу, цивільно-правова відповідальність якого не була застрахована та роботодавця винної особи.
Відповідно до підпункту 38.2.1 пункту 38.2 статті 38 38.2.1. Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", Моторне (транспортне) страхове бюро України після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу , який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.
Отже, законом встановлено порядок стягнення коштів, виплачених МТСБУ на відшкодування шкоди особі потерпілій у ДТП, саме в порядку регресу, якщо така шкода спричинена власником транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної незабезпеченому транспортному засобу.
Позивач в обґрунтування підстав заявлених позовних вимог до відповідача, посилається також на норму ч. 1 ст. 1172 ЦК України, якою передбачено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.
Для покладення на юридичну особу відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 1172 ЦК України, необхідна наявність як загальних умов деліктної відповідальності (протиправна поведінка працівника; причинний зв`язок між такою поведінкою і шкодою; вина особи, яка завдала шкоду), так і спеціальних умов (перебування у трудових (службових) відносинах з юридичною особою або фізичною особою - роботодавцем незалежно від характеру таких відносин; завдання шкоди під час виконання працівником своїх трудових (службових) обов`язків).
Отже, відповідальність юридичної або фізичної особи настає лише у випадках, коли особа, з вини якої заподіяна шкода, перебуває з організацією в трудових відносинах і шкода заподіяна нею у зв`язку з виконанням трудових (службових) обов`язків.
У випадку завдання шкоди працівником діями, що за своїм змістом не випливають з виконання ним службових обов`язків, а в даному випадку обов`язків військової служби/трудового договору, не виникає відповідальності юридичної або фізичної особи за шкоду, спричинену вказаним працівником.
Таким чином, при деліктних зобов`язаннях треба доводити не тільки факт заподіяння шкоди внаслідок протиправного діяння, але й виникнення такого діяння внаслідок неналежного виконання чи невиконання особою покладених на нього службових чи інших обов`язків.
Вищенаведене свідчить про те, що позивач повинен довести, що власником транспортного засобу - Ford Transit, державний номерний знак НОМЕР_2 , який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, є саме відповідач - військова частина НОМЕР_1 ; а також умови настання деліктної відповідальності, передбачені ч. 1 ст. 1172 ЦК України - зокрема завдання шкоди винною особою, військовослужбовцем ОСОБА_1 під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.
Статтею 74 ГПК України передбачено обов`язок кожної із сторін довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному,об`єктивному та безпо-середньому дослідженні наявних у справі доказів (ст.86 ГПК України).
Як вбачається з наданих відповідачем документів, лейтенант ОСОБА_1 , був інженером ремонтно-відновлювального батальйону військової частини НОМЕР_1 (а.с.126).
Статтею 24 Закону України «Про військовий обов`язок і віськову службу» в редакції, чинній на час скоєння ДТП, передбачено, що військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби:
1) на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять);
2) на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби;
3) поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника);
4) під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою;
5) під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.
Наразі позивачем не доведено, що заподіяння шкоди, скоєння ДТП відбулося під час виконання інженером ОСОБА_1 його службових/трудових обов`язків.
Позивач у позовній заяві, як на доказ того, що власником транспортного засобу - Ford Transit, державний номерний знак НОМЕР_2 , який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, є відповідач, послався на інформацію, викладену у вигляді таблиці з картки ДТП, яка як зазначає позивач, занесена в систему НПУ після скоєння вказаного ДТП. (а.с.6-7)
Наразі суд критично оцінює вказаний документ «Відповідь від НПУ» оскільки він не оформлений належним чином, відповідні реквізити документу, підпис уповноваженої особи, що надала відповідні дані також відсутні.
Належним чином оформленої довідки Управління патрульної поліції за результатами скоєння ДТП, належни доказів що транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 та скоїв ДТП - Ford Transit, якому присвоєно державний номер НОМЕР_2 , належить на відповідному речовому праві або обліковується за відповідачем, позивачем суду під час розгляду спору не надано.
Разом з цим, дані наведені у вказаному документі (що власником транспортного засобу - Ford Transit, державний номерний знак НОМЕР_2 є саме відповідач військова частина НОМЕР_1 ) спростовуються встановленими під час розгляду спору обставинами.
Згідно даних обліку, під військовим номером НОМЕР_2 зареєстровано причіпне двовісне шасі КРАЗ- НОМЕР_6 , шасі № НОМЕР_7 , отримане та введене в експлуатацію в 2017 році.
Станом на час скоєння ДТП лейтенант ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій частині.
Однак, лейтенант ОСОБА_1 , діючи на власний розсуд, в порушення вимог керівних документів військової частини НОМЕР_1 , встановив державний номерний знак НОМЕР_2 , закріплений за причіпним двовісним шасі КРАЗ- НОМЕР_6 , шасі № НОМЕР_7 , на цивільний автомобіль Ford Transit, шасі НОМЕР_5 , який у військовій частині НОМЕР_1 на обліку не перебував та не перебуває та 26.11.2019 скоїв дорожньо-транспортну пригоду за участю автомобіля Skoda Octavia, державний номерний знак НОМЕР_3 .
Крім того, на підтвердження вказаних обставин відповідачем на вимогу суду надано витяг з наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_8 Міністерства оборони України №891 від 30.04.2017 «Про проведення автомобільної техніки в експлуатацію», яким наказано автомобільну техніку, що прибула до військової частини на штатне укомплектування згідно наряду командира військової частини НОМЕР_9 від 11.04.2017 року № Х-2/95, зокрема: мобільний лазне-пральний комплекс МЛПК модуль мобільний лазневий, встановлений на причіпне двовісне шасі інше КРАЗ-А181К2 (Д2522000У), 2017 року виготовлення, шасі № НОМЕР_7 , МЛПК 01.000.000-01, присвоїти військовий номер НОМЕР_2 , зарахувати згідно штатного призначення до транспортної групи експлуатації у складі взводу матеріального забезпечення підрозділу групи матеріального забезпечення військової частини пп НОМЕР_8 (п.1.1 ).
Закріплено за водієм, безпосередньо відповідальним за збереження та використання транспортного засобу взводу матеріального забезпечення солдатом ОСОБА_5 посвідчення водія серія ХАА, № НОМЕР_10 , категорія А,В,С, на право користування транспортним засобом (п.1.3).
Особою матеріально відповідальною за збереження та експлуатацію автомобільного засобу призначено командира взводу солдата ОСОБА_6 (п.1.4).
Наказано начальнику автомобільної служби військової частини ппВ0927 внести відповідні записи до обліку автомобільної техніки (п.2).
Отже належних доказів, що саме відповідач є власником транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, позивач до матеріалів справи не надав.
Наразі суд зауважує про те, що факт скоєння дорожньо-транспортної пригоди військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , інженером ремонтно-відновлювального батальйону ОСОБА_1 , не є належним та допустимим доказом, яким підтверджується право власності/інше речове право військової частини НОМЕР_1 на транспортний засіб Ford Transit, яким керувала вказана особа на час скоєння ДТП.
Враховуючи фактичні обставини справи, суд дійшов висновку, що позивач не довів належними та допустимими доказами, що відшкодовувати шкоду в порядку регресу повинен саме відповідач - військова частина НОМЕР_1 .
Враховуючи встановлені судом обставини, позов Моторного (транспортного) страхового бюро України до Військової частини НОМЕР_1 про стягнення 131 200 грн 00 коп. визнається необгрунтованим та в задоволенні його слід відмовити.
Оскільки в задоволенні позову судом відмовлено, сплачений судовий збір за подання позову в сумі 2270 грн у відповідності до положень ст.129 ГПК України покладається на позивача.
Керуючись ст.ст.86, 129, 232-233, 236-238, 240, 247-248, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд
1. В задоволенні позову Моторного (транспортного) страхового бюро України до Військової частини НОМЕР_1 про стягнення 131 200 грн 00 коп., відмовити.
2. Витрати зі сплати судового збору в сумі 2270 грн віднести на позивача.
Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду згідно положень ст.256 Господарського процесуального кодексу України протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення (з урахуванням положень п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Повний текст рішення підписано 27.09.2021.

Суддя О.В. Драгнєвіч