ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
28.09.2021 Справа № 914/1780/21
Господарський суд Львівської області у складі судді О.Д. Запотічняк
За участю секретаря судових засідань А. П. Полянського
розглянувши матеріали справи
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «БМ Галичина», Львівська область, Миколаївський район, с. Дроговиж
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Дрогобицький бетонний завод», Львівська область, м. Дрогобич
про стягнення 308 496,33 грн,
за участю представників сторін:
від позивача: не з`явився;
від відповідача: не з`явився;
В провадженні Господарського суду Львівської області перебувала справа №914/1780/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БМ Галичина» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дрогобицький бетонний завод» про стягнення 308 496,33 грн.
Товариство з обмеженою відповідальністю «БМ Галичина» звернулося до Господарського суду Львівської області із заявою про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на правничу допомогу (Вх. №3766/21 від 20.09.2021) в якій просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Дрогобицький бетонний завод» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БМ Галичина» витрати на правничу допомогу у розмірі 8000,00 гривень.
Ухвалою від 21.09.2021 суд призначив розгляд заяви в судовому засіданні на 28.09.2021 з явкою сторін на власний розсуд.
В судове засідання 28.09.2021 представник Позивача не з`явився, в заяві про відшкодування судових витрат просив розглядати справу за його відсутності, представник відповідача не з`явився, причин не явки не вказав, заперечення на заяву про відшкодування витрат на правову допомогу на надав.
В підтвердження понесених витрат на правничу допомогу, позивачем надано суду : копію договору про надання правової допомоги № 1/21 від 04.01.2021 року; копію додаткового договору від 21.01.2021 року; копію акту наданих послуг від 16.09.2021; копію рахунку від 16.09.2021 року.
Положеннями ст. 221 ГПК України визначено, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Відповідно до ч.1 ст.244 ГПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Позивачем у позовній заяві заявлено, що понесені судові витрати пов`язані із правничою допомогою адвоката становлять 8000,00 грн.
Відповідно до ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Положеннями статті 126 Господарського процесуального кодексу України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до ч.8 ст.129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Відповідно до ч.1 ст.26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
Як вбачається з матеріалів справи, інтереси позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю «БМ Галичина» представляла адвокат Сідловська Ірина Юріївна, яка діяла на підставі договору про надання правової допомоги №1/21 від 04.01.2021 та ордеру серія ВС №1055414 від 04.06.2021.
Повноваження Сідловської І.Ю., як адвоката, підтверджуються свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю серія ЛВ № 000435 від 05.08.2016 р.
Як вбачається із укладеного між позивачем (клієнт) та адвокатом Сідловська І.Ю. договору про надання правової допомоги №1/21 від 04.01.2021, адвокат взяв на себе зобов`язання надавати кваліфіковану правову допомогу.
Розділом 3 Договору визначено, що вартість правової допомоги погоджується Сторонами та оформлюється додатковим договором.
Пунктом 2 Додаткового договору від 21.01.2021 до договору про надання правової допомоги №1/21 від 04.01.2021 сторони погодили, що вартість правової допомоги розраховується 1000,00 грн / 1 год роботи адвоката.
16 вересня 2021 року між позивачем та адвокатом підписано акт наданих послуг, згідно якого Виконавець (адвокат Сідловська І.Ю.) надав, а Замовник прийняв послуги. Згідно договору про надання правової допомоги №1/21 від 04.01.2021 адвокатом надано наступну правову допомогу:
- 11.06.2021 року складено, сформовано та надіслано до Господарського суду Львівської області, до ТОВ «Дрогобицький бетонний завод» позовну з приєднаними до неї доказами про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу № ДГ-0000005 від 16.03.2020 року з ТОВ «Дрогобицький бетонний завод» /Виконавцем затрачено часу - 3,5 години/;
- 20.07.2021 року участь у судовому засіданні в справі № 914/1780/21 за позовом ТзОВ «БМ Галичина» до ТОВ «Дрогобицький бетонний завод» про стягнення коштів за договором купівлі-продажу № ДГ-0000005 від 16.03.2020 року /Виконавцем затрачено часу 1 годину/;
- 26.08.2021 року участь у судовому засіданні в справі № 914/1780/21 за позовом ТзОВ «БМ Галичина» до ТОВ «Дрогобицький бетонний завод» про стягнення коштів за договором купівлі-продажу № ДГ-0000005 від 16.03.2020 року /Виконавцем затрачено часу 1 годину/;
- 14.09.2021 року участь у судовому засіданні в справі № 914/1780/21 за позовом ТзОВ «БМ Галичина» до ТОВ «Дрогобицький бетонний завод» про стягнення коштів за договором купівлі-продажу № ДГ-0000005 від 16.03.2020 року /Виконавцем затрачено часу 1 годину/.
Відтак, загальна вартість вказаних послуг склала 8000,00 грн. Акт підписаний сторонами та скріплений відтисками їх печаток.
З метою оплати відповідних послуг, адвокат Сідловська І.Ю. виставила Позивачу рахунок від 16 вересня 2021 року.
В ході розгляду справи судом було проведено три судові засідання 20.07.2021, 26.08.2021 та 14.09.2021, в яких брала участь адвокат Сідловська І.Ю., як представники позивача.
Згідно з ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
Відповідно до п. 6.5 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 р. № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" вирішуючи питання про розподіл судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним порівняно з ціною позову. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи.
Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо. Докази, які підтверджують розумність витрат на оплату послуг адвоката, повинна подавати сторона, що вимагає відшкодування таких витрат.
Суд звертає увагу на те, що критерії співмірності визначені у частині четвертій статті 126 ГПК України суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям. Таких доказів або обґрунтувань, у тому числі розрахунків, які свідчили б про неправильність розрахунку витрат або про неналежність послуг адвоката до справи, відповідач не надав.
Виходячи із системного аналізу наведених положень законодавства, беручи до уваги характер спору та обсяг опрацьованого матеріалу для підготовки даного позову, значення справи для сторін, суд дійшов висновку, що розмір гонорару адвоката, відповідає критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката визначених у частині четвертій статті 126 ГПК України.
За приписами ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до ст.76 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Відповідно до ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Відповідно до п. 1 ч.4 ст. 129 ГПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.
Як вбачається із матеріалів справи №914/1780/21, рішенням Господарського суду Львівської області від 14.09.2021 позовні вимоги задоволено частково, в сумі 307 971,32 грн. Заперечень щодо розміру витрат на правову допомогу та їх зменшення від Відповідача не надходило.
З огляду на викладене, враховуючи складність позову, об`ємність справи, предметом спору було стягнення 308 496,33 грн, часу затраченого на вивчення справи, дана справа розглядалась в порядку загального провадження, було проведено три судові засідання, відтак, суд дійшов висновку, що витрати позивача на професійну правничу допомогу слід стягнути повністю у розмірі 8 000,00 грн.
Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 126, 129, 130, 221, 244 ГПК України, суд
1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю БМ Галичина» про стягнення судових витрат задоволити.
Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Додаткове рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду в порядку, встановленому розділом IV ГПК України.
Повний текст додаткового рішення складено та підписано 29.09.2021р.
Суддя О.Д. Запотічняк