ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.09.2021 м.Дніпро Справа № 908/83/21

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Паруснікова Ю.Б. (доповідач),

суддів Вечірка І.О., Мороза В.Ф.,

секретар судового засідання Саланжій Т.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на рішення Господарського суду Запорізької області від 01.03.2021 (суддя Азізбекян Т.А.; повне рішення складено 28.05.2021) у справі № 908/83/21

за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю «Завод підйомно-транспортних машин», м. Запоріжжя

до Приватного підприємства «АверсТрейд», м. Запоріжжя

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Акціонерне товариство «АльфаБанк», м. Київ

про визнання недійсним іпотечного договору, припинення іпотеки, припинення обтяження, -

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Завод підйомно-транспортних машин» звернулося до Господарського суду Запорізької області з позовом про визнання іпотечного договору № 108/08/1і від 20.08.2008, укладеного Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та Приватним підприємством «Аверс-Трейд», недійсним і припинення обтяження щодо предмету іпотеки.

Позов мотивований порушенням встановленої статтею 6 Закону України «Про іпотеку» вимоги щодо права передачі в іпотеку майна, яке перебуває в спільній сумісній власності, лише за нотаріально посвідченою згодою усіх співвласників.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 01.03.2021 у справі № 908/83/21 позов задоволено.

Визнано недійсним іпотечний договір № 108/08/1і від 20.08.2008, укладений між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та Приватним підприємством «Аверс- Трейд» із змінами до нього, які оформлені додатковим договором № 1 від 27.11.2009 та додатковим договором № 2 від 31.08.2010.

Припинено іпотеку, зареєстровану в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за номером запису 34430677 (спеціальний розділ), предметом якої є об`єкт нерухомого майна за інвентарним № 54 загальною площею 1076,0 м2, що знаходиться по вул. Олексія Поради (до перейменування Димитрова), 54, у м. Запоріжжя.

Припинено обтяження щодо предмета іпотеки.

Рішення місцевого господарського суду мотивоване укладенням спірного іпотечного договору з порушенням вимог закону, оскільки в іпотеку передано майно, що перебуває у спільній сумісній власності сторін по справі, за відсутності нотаріально посвідченої згоди на вчинення такого правочину іншого співвласника.

2. Короткий зміст вимог та узагальнені доводи апеляційної скарги.

Акціонерне товариство «Альфа-Банк» звернулося до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Запорізької області від 01.03.2021 у справі № 908/83/21 скасувати і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Скаржник зазначає, що позивач знав про укладення договору іпотеки, про що свідчить відповідний пункт у кредитному договорі, тому в момент вчинення спірного правочину відповідач фактично надав згоду на відчуження майна, яке перебуває у спільній сумісній власності.

Також скаржник вважає неправильно визначений свій процесуальний статус в якості третьої особи, оскільки у разі оскарження договору іпотеки, іпотекодержатель має бути залучений до справи в якості відповідача.

Не залучення скаржника в якості відповідача у даній справі, обмежує коло його процесуальних прав, зокрема щодо заявлення вимоги про застосування позовної давності до спірних правовідносин.

3. Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.

У відзиві на апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю «Завод підйомно-транспортних» машин заперечило проти її доводів, просило залишити без задоволення, а оскаржене рішення без змін.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Завод підйомно-транспортних машин» зазначило, що на виконання вимог укладеного 21.01.2004 договору № 02/04 про спільну діяльність (договір простого товариства), Приватне підприємство «Аверс-Трейд» здійснило вклад у спільну діяльність шляхом внесення належного йому майна, яке в подальшому передало в іпотеку за договором № 108/08/1і від 20.08.2008.

Позивач вважає, що оскільки сторони у пункті 3.2 договору № 02/04 від 21.01.2004 визначили, що внесене сторонами майно, яким вони володіють на праві власності, є спільною сумісною власністю сторін, то цех загальною площею 1076 м2, що знаходиться по вул. Димитрова, 54, у м. Запоріжжя, який є вкладом Приватного підприємства «Аверст-Трейд» у спільну діяльність, є спільною сумісною власністю сторін договору простого товариства.

Також позивач звертає увагу, що його право спільної сумісної власності на предмет іпотеки також підтверджено рішенням Господарського суду Запорізької області від 26.11.2020 у справі № 908/2326/20.

Посилання скаржника на недійсність (фіктивність) договору про спільну діяльність позивача вважає безпідставними, оскільки договір № 02/04 від 21.01.2004 укладено майже за чотири роки до укладення спірного договору іпотеки.

Враховуючи те, що предметом спірного договору іпотеки є майно, яке відповідно до договору простого товариства є спільною сумісною власністю сторін по справі, відповідач мав отримати нотаріально посвідчену згоду іншого співвласника на вчинення правочину стосовно належного їм майна.

На думку позивача, порушення відповідачем вимог частини другої статті 6 Закону України «Про іпотеку» щодо права передати в іпотеку майно, що є у спільній власності, лише за нотаріально посвідченою згодою усіх співвласників, є підставою для визнання договору іпотеки недійсним.

У своїх письмових поясненнях Приватне підприємство «Аверс-Трейд» також вважає доводи апеляційної скарги необґрунтованими. Вважає позивача повноправним співвласником предмету спірного договору іпотеки, яке без письмового нотаріального посвідчення погодження останнього він не мав права передавати в іпотеку.

При цьому не залучення банку в якості відповідача по справі не є порушенням вимог процесуального законодавства, оскільки право позивача порушено саме відповідачем, як співвласником сумісного майна.

4. Рух справи в суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 27.07.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на рішення Господарського суду Запорізької області від 01.03.2021 у справі № 908/83/21.

В судовому засіданні 29.09.2021 оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

5. Встановлені судом першої та апеляційної інстанції обставини справи.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Завод підйомно-транспортних машин» 21.01.2004 уклало з Приватним підприємством «Аверс-Трейд» договір № 02/04 про спільну діяльність (простого товариства), у відповідності до пункту 1.1 якого сторони прийняли на себе зобов`язання на основі об`єднання вкладів здійснювати без створення юридичної особи спільну діяльність з метою одержання прибутку, розвитку виробництва, участі у формуванні ринку, створення нових робочих місць, яка полягає в наступному: виробництво, ремонт вантажопідйомних механізмів та їх компонентів, а також устаткування, металевих виробів ( металоконструкцій) промислового, гірничо шахтного призначення (т. 1, а.с. 22-26).

Пунктом 2.3 договору про спільну діяльність визначено, що сторони зобов`язані внести свої вклади не пізніше двох календарних днів наступних за днем підписання договору, шляхом підписання акту про внесення вкладів сторін.

Пунктами 3.1, 3.2 договору про спільну діяльність передбачено що внесене сторонами майно, яким вони володіли на праві власності, в тому числі нерухоме, вироблена в результаті спільної діяльності продукція та одержані від такої діяльності плоди і доходи, а також інше майно, створене та придбане сторонами в результаті спільної діяльності, є спільною сумісною власністю сторін.

Відповідно до акту від 22.01.2004 Приватне підприємство «Аверс-Трейд» здійснило вклад у спільну діяльність шляхом внесення належного йому на праві власності майна (договір міни № 3 від 21.06.2000) цех арматури та металу, склад і цех формувальний з побутовими приміщеннями, що знаходиться по вул. Димитрова, 54, у м. Запоріжжя (т. 1, а.с. 27).

Акціонернокомерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» (іпотекодержатель) уклав 20.08.2008 з Приватним підприємством «Аверс-Трейд» (іпотекодавець) іпотечний договір № 108/08/1і в якості забезпечення зобов`язань Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод підйомно-транспортних машин» за договором про надання відновлювальної кредитної лінії № 108/08 від 20.08.2008 (т. 1, а.с. 17-19).

Відповідно до умов пункту 1.1 договору іпотеки іпотекодавець передає в іпотеку іпотекодержателю в якості забезпечення виконання позичальником основного зобов`язання нерухоме майно за інв. № 54 у складі літ. В, В1 (цех арматури та металу склад інв. № 54) загальною площею 1076 м2, що знаходиться по вул. Димитрова, 54, у м. Запоріжжя та належить іпотекодавцю на підставі приватної власності відповідно до договору міни № 3 від 21.06.2000, що підтверджується витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно № 19877654 від 13.08.2008, виданим орендним підприємством Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації.

В Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 20.08.2008 на підставі іпотечного договору зареєстровано заборону на нерухоме майно за реєстраційним номером обтяження 7775385, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна № 112338673 від 31.01.2018 (т. 1, а.с. 36-38).

Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» та Приватне підприємство «Аверс-Трейд» 27.11.2009 та 31.08.2010 уклали додаткові договори № 1 та № 2, якими внесли зміни до умов іпотечного договору. Стосовно предмету іпотеки умови договору залишилися незмінними.

На підставі рішення Запорізької міської ради № 53 від 19.02.2016 вулицю Димитрова в місті Запоріжжя перейменовано на вулицю Олексія Поради.

6. Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з положеннями частин першої та другої статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Таким способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання правочину недійсним.

За змістом частини другої статті 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Тобто підставою для звернення до суду є наявність порушеного права, і таке звернення здійснюється особою, котрій це право належить, і саме з метою його захисту.

Предметом спору у даній справі є матеріально-правова вимога Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод підйомно-транспортних машин» про визнання недійсним договору іпотеки, за яким Приватне підприємство «Аверс-Трейд» передало Акціонерному товариству «Альфа-Банк» в іпотеку майно, що перебуває у спільній сумісній власності за відсутності нотаріально посвідченої згоди позивача на вчинення такого правочину.

Позов про визнання договору іпотеки недійсним Товариство з обмеженою відповідальністю «Завод підйомно-транспортних машин» пред`явило до Приватного підприємства «Аверс-Трейд», в той час як Акціонерне товариство «Альфа-Банк», яке є іпотекодержателем спірного майна, залучено в якості третьої особи на стороні відповідача.

Відповідно до статті 50 Господарського процесуального кодексу України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї із сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи.

Згідно зі статтею 45 Господарського процесуального кодексу України сторонами в судовому процесі позивачами і відповідачами можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу.

Позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу.

Відповідачами є особи, яким пред`явлено позовну вимогу.

Статтею 47 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позов може бути пред`явлений спільно кількома позивачами або до кількох відповідачів. Кожен із позивачів або відповідачів щодо іншої сторони діє в судовому процесі самостійно.

Участь у справі кількох позивачів і (або) відповідачів (процесуальна співучасть) допускається, якщо:

1) предметом спору є спільні права чи обов`язки кількох позивачів або відповідачів;

2) права або обов`язки кількох позивачів чи відповідачів виникли з однієї підстави;

3) предметом спору є однорідні права і обов`язки.

У постанові Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 922/2743/18 викладено правову позицію, відповідно до якої треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, мають перебувати з однією із сторін у матеріальних правовідносинах, які в результаті прийняття судового рішення у справі зазнають певних змін.

Підставою участі у справі такої третьої особи є її заінтересованість у результатах вирішення спору, а саме ймовірність виникнення в неї у майбутньому права на позов або можливості пред`явлення до неї позовних вимог зі сторони позивача чи відповідача.

Водночас предмет спору повинен перебувати поза межами цих правовідносин, в іншому разі така особа може мати самостійні вимоги на предмет спору.

Для таких третіх осіб у принципі неможливий спір про право з протилежною стороною у відповідному судовому процесі.

Якщо зазначений спір допускається, то ця особа обов`язково повинна мати процесуальний статус (становище) співвідповідача у справі, а не третьої особи.

Таким чином особами, які беруть участь у справі про визнання недійсним правочину є, насамперед, сторони правочину.

З огляду на зміст заявлених позовних вимог, відповідно до яких оскаржується правочин сторонами якого є відповідач та третя особа, остання мала б бути відповідачем у справі (співвідповідачем).

Верховний Суд у постановах від 30.07.2020 у справі № 670/23/18 та від 18.11.2020 у справі № 318/1345/17 дійшов висновку, що у справі за позовом заінтересованої особи про визнання недійсним договору, як відповідачі мають залучатись всі сторони правочину, а тому належними відповідачами є сторони оспорюваного договору, а не одна із них.

Сторонами оскарженого іпотечного договору є Акціонерне товариство «Альфа-Банк» (іпотекодержатель) і Приватне підприємство «Аверс-Трейд» (іпотекодатель).

Позов пред`явлено Товариством з обмеженою відповідальністю «Завод підйомно-транспортних машин» до Приватного підприємства «Аверс-Трейд», Акціонерне товариство «Альфа-Банк» є третьою особою, а не співвідповідачем.

Позивач клопотань про залучення Акціонерного товариства «Аверс-Трейд» не заявляв, а зазначав що банк має бути саме третьою особою.

Оскільки позивач пред`явив позов лише до однієї сторони договору, а інша сторона договору є третьою особою, то висновок місцевого господарського суду про задоволення позову є помилковим, оскільки відсутні підстави для задоволення позову внаслідок неналежного складу відповідачів.

При цьому колегія суддів зауважує, що процесуальний статус відповідача передбачає іншу сукупність прав і обовязків, ніж статус третьої особи, зокрема, право на визнання позову, подання заяви про застосування позовної давності та інші права та обовязки.

Норми ГПК України не допускають можливість залучення іншого відповідача на стадії апеляційного розгляду справи, що суперечило би суті апеляційного перегляду справи.

Відповідно до частин другої, п`ятої статті 236 Господарського процесуального кодексу України законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Оскаржене рішення місцевого господарського суду у даній справі наведеним вимогам не відповідає, у зв`язку з чим підлягає скасуванню як таке, що прийняте з неправильним застосуванням норм процесуального права.

7. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний господарський суд доходить висновку, що наявні передбачені статтею 277 Господарського процесуального кодексу України підстави для скасування рішення і ухвалення нового рішення.

За таких обставин апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на Товариство з обмеженою відповідальністю «Завод підйомно-транспортних машин».

Керуючись статтями 129, 269, 275, 277, 281-283 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на рішення Господарського суду Запорізької області від 01.03.2021 у справі № 908/83/21 задовольнити.

Рішення Господарського суду Запорізької області від 01.03.2021 у справі № 908/83/21 скасувати.

У задоволенні позову відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод підйомно-транспортних машин» (вулиця Олексія Поради, 54, м. Запоріжжя, 69014, ) на користь Акціонерного товариства «Альфа-Банк» (вул. Велика Васильківська, 100, м. Київ, 01001, ) 10215,00 грн (десять тисяч двісті п`ятнадцять гривень 00 копійок) витрат зі сплати судового збору.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 01.10.2021

Головуючий суддя Ю.Б. Парусніков

Суддя І.О. Вечірко

Суддя В.Ф. Мороз