ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"28" вересня 2021 р. м. Київ Справа № 911/2774/21

Господарський суд Київської області у складі судді Антонової В.М., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Мтв-фарм" (Харківська обл., Краснокутський р-н, село Козіївка) вих. № 14/09 від 14.09.2021 про видачу судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Егримент агро" (Київська обл., місто Бориспіль) заборгованості за договором № 10/06-21-17 П від 10.06.2021 на суму 87045,57 грн

ВСТАНОВИВ:

20.09.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю "Мтв-фарм" подало до Господарського суду Київської області заяву до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Егримент агро" про видачу судового наказу.

Дослідивши подану Товариством з обмеженою відповідальністю "Мтв-фарм" заяву на предмет відповідності її приписам ст. ст. 147, 150 ГПК України, господарський суд встановив, що наявні підстави для відмови заявнику у видачі судового наказу з огляду на таке.

У відповідності до п. 4, 5 ч. 2 ст. 150 ГПК України встановлено вимоги до форми і змісту заяви про видачу судового наказу. А саме, у заяві повинно бути зазначено: вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Відповідно до ст. ст. 76 78 ГПК України належними, допустимими та достовірними доказами є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно зі ст. 86 ГПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, в також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, для задоволення заяви про видачу судового наказу, суд повинен перевірити виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу, на підставі викладених у ній обставин та доданих до заяви доказів.

Із поданої заявником до суду заяви про видачу судового наказу вбачається, що вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Мтв-фарм" ґрунтуються на укладеному між ним та Товариством з обмеженою відповідальністю "Егримент" у письмовій формі Договору доставки №10/06-21-17 П від 10.06.2021

Як вбачається з тексту заяви, заявник просить суд стягнути з боржника 87045,57 грн, з яких 73242, 90 грн сума боргу; 446,77 грн 3% річних; 2382,80 грн подвійна ставка НБУ; 76,56 грн інфляційна складова; 76560,00 грн 10% штраф.

Проте на підтвердження виконання умов довогору поставки, заявником надано видаткову накладну № 2828 від 22.06.2021 на суму 76560,00 грн. Крім того, у розрахунку заявник зазначає, що сума штрафу стновить 7656,00 грн.

Таким чином, прохальна частина, текст заяви та додані до неї докази містять суперечливі дані щодо суми основного боргу та штрафу.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються не узгоджуються з переліком доказів, які додано до заяви.

У відповідності до п. 7.5.1 Договору, у випадку прострочення Покупцем оплати згідно п. 6.2 Договору, покупець виплачує Постачальнику пеню, в розмірі подвійної ставки НБУ, за кожен день прострочення платежу передбачених рахунками фактурами та видатковими накладними на кожну окрему партію товару, а також 3% річних від простроченої суму та інфляційної складової боргу.

Як передбачено п. 7.5. Договору, у разі прострочення Покупцем оплати за отриманий товар на строк більше 15 календарних днів, Постачальник крім пені додатково нараховує штраф у розмірі 10% від суми заборгованості.

Отже, оскільки видаткова накладна підписана 22.06.2021, з врахуванням п. 6.2 Договору, першим днем прострочення грошового зобов`язання є 03.07.2021 (22.06.2021 + 10 днів).

Проте заявник вказує, що першим днем просторочення, відповідно до розрахунку штрафних санкцій є 29.06.2021, що не узгоджується з умовами Договору поставки №10/06-21-17 П від 10.06.2021.

У відповідності до п. 7 ч. 1 ст. 155 ГПК України при розгляді вимог в порядку наказного провадження суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.

У випадку встановлення судом обставин, які свідчать про необґрунтованість вимог заявника, мають місце обставини, які свідчать про відсутність безспірності вимог (що є обов`язковим критерієм при здійсненні наказного провадження), а отже суд повинен відмовити у видачі наказу з таких підстав.

У відповідності до ч. 2 ст. 152 ГПК України передбачено, що про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Згідно з приписів ч. 1 ст. 153 ГПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

У відповідності до ст. 129 ГПК України судові витрати покладаються на заявника.

Керуючись ст.ст. 129, 148, п. 1 ч. 1 ст. 152, ст. 153, ст. 234 ГПК України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Товариства з обмеженою відповідальністю "Мтв-фарм" у задоволенні заяви вих. № 14/09 від 14.09.2021 про видачу судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Егримент агро" 87 045,57 грн заборгованості за договором№ 10/06-21-17 П від 10.06.2021.

2. Копію ухвали надіслати сторонам у справі.

Ухвала набирає законної сили негайно після її прийняття та відповідно до ст. 256 ГПК України та підпункту 17.5 пункту 17 частини 1 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України може бути оскаржена в

апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд Київської області

шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її підписання.

З інформацією про дане судове рішення учасники справи можуть ознайомитися на сайті: http://reyestr.court.gov.ua/.

Суддя В.М. Антонова