ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"29" вересня 2021 р. м. Ужгород Справа № 907/667/21

Господарський суд Закарпатської області у складі судді Пригузи П.Д., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом: Департаменту міського господарства Ужгородської міської ради, пл.Поштова, 3 м.Ужгород,

до відповідача: Обслуговуючого кооперативу "Кооператив по експлуатації колективних гаражів "ЖИГУЛІ 2", вул.Нововолодимирська, 2 м.Ужгород,

про стягнення 45041,20 грн,

Секретар судового засідання Штундер Д.Л.

за участю представників сторін: не викликались

в с т а н о в и в:

Департамент міського господарства Ужгородської міської ради звернувся до суду із позовною заявою до Обслуговуючого кооперативу "Кооператив по експлуатації колективних гаражів "ЖИГУЛІ 2" про стягнення 45041,20 грн заборгованості за договором оренди землі від 30.09.2010 року.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.08.2021 року визначено головуючого суддю по справі - Пригузу П.Д.

Ухвалою від 18.08.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін та встановлено строки для подання заяв по суті спору.

Відповідач відзиву на позовну заяву не подав, хоч був належним чином повідомлений шляхом скерування ухвали суду про відкриття провадження у справі на адресу його офіційного місцезнаходження, що підтверджується конвертом з повідомленнями про вручення поштового відправлення, який повернувся на адресу суду.

І. Позиція позивача.

В обґрунтування заявлених вимог позивач покликається на те, що 30.09.2010 року між Департаментом міського господарства Ужгородської міської ради та Обслуговуючим кооперативом «Кооператив по експлуатації колективних гаражів «ЖИГУЛІ 2» укладено договір оренди земельної ділянки під металевими гаражами, площею 1210 кв.м., за адресою: вул.Новолодимирська, 2, м.Ужгород, строком на 5 років.

Рішенням ІІ сесії Ужгородської міської ради VІІ скликання від 21.04.2016 № 189 "Про поновлення договорів оренди земельних ділянок" договір оренди вищезазначеної земельної ділянки поновлено на 25 років до 21.04.2021.

30.05.2017 між сторонами укладено додаткову угоду до договору оренди землі від 30.09.2010 року, згідно якої договір оренди було викладено в новій редакції.

Зокрема, пунктом 5 Договору визначено, що нормативна оцінка земельної ділянки становить 1115934,60 грн.

Відповідно до п.11 Договору, орендна плата вноситься щомісячно протягом 30 календарних днів за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця в розмірі 2789,84 грн.

Також згідно з п.40 Договору, сторони дійшли згоди про зобов`язання орендаря щодо сплати плати за землю (фактичного використання) у період від 01.01.2015 року до завершення строку його дії, визначеного рішенням сесії Ужгородської міської ради щодо поновлення дії договорів оренди земельних ділянок.

Однак всупереч зазначеним вище положенням Договору, Обслуговуючий кооператив "Кооператив по експлуатації колективних гаражів "ЖИГУЛІ 2" свої зобов`язання за договором виконав частково, внаслідок чого у останнього утворилася заборгованість зі сплати орендної плати у розмірі 45 041,20 грн.

Департамент міського господарства Ужгородської міської ради 10.07.2020 та 02.04.2021 скерував на адресу відповідача претензії №32.01.-13/106 та №32.01.-13/35 про погашення заборгованості, відповіді на які надано не було.

II. Позиція відповідача.

Відповідач у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву не надав.

Як вбачається із відомостей із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходження Обслуговуючого кооперативу "Кооператив по експлуатації колективних гаражів "ЖИГУЛІ 2", є вул.Нововолодимирська, 2 м.Ужгород.

Ухвала про відкриття провадження у справі від 18.08.2021 була скерована на вищезазначену адресу відповідача, проте конверт з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення повернувся на адресу суду із відміткою відділу поштового зв`язку «за закінченням терміну зберігання».

Згідно частин 3, 7 статті 120 Господарського процесуального кодексу України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

За змістом пунктів 3, 4 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Водночас, у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, яка відповідає юридичній адресі, вказаній в ЄДРПОУ, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, не вручення під час доставки, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Сам лише факт неотримання поштової кореспонденції, якою суд з додержанням вимог процесуального закону надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належними адресами та яка повернулася в суд у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною невиконання ухвали суду, оскільки зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надала суду таку адресу для кореспонденції.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05.07.2018 у справі №44/227-б.

Згідно з ч. 1 ст. 251 ГПК України, відзив подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд керується приписами статті 2 ГПК України, згідно яких завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

При таких обставинах, правовому регулюванні та наявних у справі матеріалів суд виходить з того, що ухвала про відкриття провадження у справі була надіслана відповідачу за офіційною, останньою відомою учасникам господарських відносин та суду адресою, а тому, відповідно до правової презумпції, встановленої законодавцем у нормі ч. 7 ст. 120 ГПК України, оскільки у суду відсутні можливості сповістити відповідача за допомогою інших засобів зв`язку, ухвала вважається врученою, навіть якщо відповідач фактично за цією адресою не знаходиться.

Отже, відповідач повідомлений про строк подання відзиву належним чином, не скористався своїм правом на подання відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк, відтак суд, керуючись нормами-принципами та завданнями ГПК України, виходить з того, що здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами.

III. Мотивувальна частина рішення.

Судом встановлено, що на підставі рішення V сесії V скликання Ужгородської міської ради №1489 від 08.07.2010 "Про регулювання земельних відносин" між Департаментом міського господарства Ужгородської міської ради та Обслуговуючим кооперативом «Кооператив по експлуатації колективних гаражів «ЖИГУЛІ 2» 30.09.2010 укладено договір оренди землі.

Згідно п.1 Договору, орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку під металевими гаражами, яка знаходиться у м.Ужгороді, вул.Нововолодимирська, 2.

Пунктом 5 Договору встановлено, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 143215,60 грн.

Договір укладено на 5 років (п.8 Договору).

Відповідно до п. п. 9, 10 Договору орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та становить 7160,78 грн на рік.

Орендна плата вноситься щомісячно до 10 числа поточного місяця в розмірі 596,73 грн.

Згідно з п.11 Договору, обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки комунальної власності здійснюється з урахуванням їх цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначається законодавством, згідно затвердженої форми, шо заповнюється під час укладання або з умов договору оренди чи продовження його дії.

Відповідно до п.12 Договору, у разі збільшення відповідно до законів України розміру земельного податку підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством, орендодавець має право на збільшення орендної плати в односторонньому порядку, про що оформляється додаткова угода, яка е невід`ємною частиною до цього договору.

21.04.2016 рішенням ІІ сесії VІІ скликання Ужгородської міської ради № 189 "Про поновлення договорів оренди земельних ділянок" Обслуговуючому кооперативу «Кооператив по експлуатації колективних гаражів «ЖИГУЛІ 2» поновлено договір оренди земельної ділянки, площею 1210 кв.м., під металевими гаражами за адресою: вул.Новолодимирська, 2, м.Ужгород, строком на 25 років, до 21 квітня 2041 року.

30.05.2017 між Департаментом міського господарства Ужгородської міської ради та Обслуговуючим кооперативом «Кооператив по експлуатації колективних гаражів «ЖИГУЛІ 2» укладено додаткову угоду до договору оренди землі від 30.09.2010 року.

Згідно п.1 Договору, орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку під металевими гаражами у м.Ужгороді, вул.Нововолодимирська, 2, кадастровий номер земельної ділянки :17:001:0358.

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки 1115934,60 грн згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, виданої управлінням Держгеокадастру в Ужгородському району Закарпатської області №724/86-17 від 17.02.2017 року (п.5 Договору).

Відповідно до п.8 Договору, строк дії договору до 21 квітня 2041 року.

Пунктами 10, 11 Договору передбачено, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та становить 33478,04 грн на рік.

Орендна плата вноситься щомісячно протягом 30 календарних днів за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця в розмірі 2789,84 грн.

Згідно з п.12 Договору, обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки комунальної власності здійснюється з урахуванням їх цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначається законодавством, за затвердженими Кабінетом Міністрів України формами, шо заповнюються під час укладання або з умов договору оренди чи продовження його дії.

Сторони дійшли згоди щодо зобов`язання орендаря щодо сплати плати за землю (фактичного використання) у період від 01.01.2015 року до завершення строку його дії, визначеного рішенням сесії Ужгородської міської ради щодо поновлення дії договорів оренди земельних ділянок (п.40 Договору).

10.07.2020 та 02.04.2021 Департамент міського господарства Ужгородської міської ради скерував на адресу відповідача претензії №32.01.-13/106 та №32.01.-13/35 про погашення заборгованості (копії претензій та конвертів з повідомленнями про вручення поштового відправлення, які надсилалися на адресу відповідача, проте повернулися на адресу департаменту міського господарства Ужгородської міської ради без вручення, долучені до позовної заяви). Проте відповіді на зазначені претензії відповідачем надані не були, заборгованість в добровільному порядку погашена не була.

Згідно частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Статтею 509 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 792 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Відповідно до ст. 93 Земельного кодексу України, право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Згідно з статті 1 Закону України "Про оренду землі", оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Статтею 13 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що договір оренди землі- це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до статті 21 Закону України "Про оренду землі", орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Згідно зі ст. 288 Податкового кодексу України, підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки, платником орендної плати є орендар земельної ділянки, об`єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду.

Пунктом 288.4 Податкового кодексу України встановлено, що розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.

Відповідно до статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 статті 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Пунктом 10 договору оренди землі від 30.09.2010 року та пунктом 11 додаткової угоди до договору оренди землі від 30.09.2010 року встановлено обов`язок Обслуговуючого кооперативу «Кооператив по експлуатації колективних гаражів «ЖИГУЛІ 2» (Орендар) щомісячно вносити орендну плату за користування земельною ділянкою.

Матеріалами справи підтверджується наявність у відповідача заборгованості по сплаті орендної плати за договором оренди землі від 30.09.2010 року та додатковою угодою до договору оренди землі від 30.09.2010 року

При цьому відповідачем наявність вказаної заборгованості не спростовано, доказів її погашення не надано.

При цьому, що стосується покликання позивача про обчислення з 01.01.2016 року по31.12.2016 року розміру орендної плати з урахуванням коефіцієнту індексації нормативної грошової оцінки за 2015 рік, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.12 Договору (в редакції договору оренди землі від 30.09.2010 року), у разі збільшення відповідно до законів України розміру земельного податку підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством, орендодавець має право на збільшення орендної плати в односторонньому порядку, про що оформляється додаткова угода, яка е невід`ємною частиною до цього договору.

Таким чином, зміна коефіцієнтів індексації, визначених законодавством є підставою для перегляду орендної плати та має оформлятися додатковою угодою, яка е невід`ємною частиною договору оренди.

Матеріали справи не містять доказів підписання сторонами додаткової угоди щодо перерахунку орендної плати з урахуванням коефіцієнту індексації нормативної грошової оцінки землі за 2015 рік.

Беручи до уваги викладене, суд вважає, що позивач безпідставно здійснив нарахування орендної плати за період із січня 2016 року по грудень 2016 року із застосуванням коефіцієнтів індексації нормативної грошової оцінки землі. Такий розрахунок орендної плати має бути здійснений, виходячи з розміру орендної плати в сумі 596,73грн. як і за попередній період часу, а тому, вимоги в частині 3100,56грн., що розраховані з суми 855,11грн. орендної плати за місяць, задоволенню не підлягають

Суд звертається тут до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постановах від 30.03.2018 року у справі №916/3236/16 та від 01.10.2018 року у справі №916/3233/16, що позивач має враховати, що його правовідносини з відповідачем є договірними, а не контролюючими, має навести доводи та докази на підтвердження існування у відповідача згідно з умовами договору обов`язку самостійно щорічно індексувати розмір орендної плати відповідно до індексації нормативної грошової оцінки земель згідно з чинним законодавством, як підстави для зміни розміру орендної плати незалежно від внесення змін до договору оренди землі.

В даному випадку договором оренди землі від 30.09.2010 року не передбачено обов`язку орендаря самостійно щорічно індексувати розмір орендної плати відповідно до індексації нормативної грошової оцінки земель згідно з чинним законодавством.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 20.07.2018 у справі №813/3819/17, зміна індексації нормативної грошової оцінки є підставою для перегляду встановленого розміру орендної плати шляхом внесення відповідних змін до договорів оренди землі його учасниками. Зазначене не тягне автоматичну зміну умов договорів щодо розміру орендної плати.

З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість з орендної плати у розмірі 41 940,60 грн. У задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.

IV. Розподіл судових витрат.

Згідно платіжного доручення №163 від 25.06.2021 року позивачем при поданні позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 2270,00 грн.

Відповідно до статті 129 ГПК України судові витрати покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відтак, на відповідача покладається 2113,74 грн. витрат на оплату судового збору.

Враховуючи наведене вище, керуючись статтями 86, 129, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

у х в а л и в:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Обслуговуючого кооперативу "Кооператив по експлуатації колективних гаражів "ЖИГУЛІ 2" (, вул.Нововолодимирська, 2 м.Ужгород Закарпатської області, 88000) на користь Департаменту міського господарства Ужгородської міської ради (, пл.Поштова, 3 м.Ужгород Закарпатської області, 88000) 41940,60 грн (сорок одну тисячу дев`ятсот сорок гривень 60 копійок) заборгованості за договором оренди землі від 30.09.2010 року, а також витрати на оплату судового збору в розмірі 2113,74 грн (дві тисячі сто тринадцять гривень 74 копійок).

3. У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

5. Копію рішення надіслати сторонам.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення у порядку, передбаченому ст. 257 ГПК України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга подається до Західного апеляційного господарського суду або через Господарський суд Закарпатської області (підпункт 17.5 пункту 1 Розділу XI Перехідні положення Господарського процесуального кодексу України).

Повний текст рішення складено та підписано 29.09.2021 року.

Суддя П.Д. Пригуза

.