УХВАЛА

м. Київ

29.09.2021Справа № 41/90

Суддя Господарського суду міста Києва Спичак О.М., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» про розподіл судових витрат у справі

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Дельта»

про стягнення 5516,67 грн.

Представники учасників справи:

від позивача (заявника): не з`явився;

від відповідача (боржника): не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 21.05.2010 у справі №41/90 позов Акціонерної енергопостачальної компанії «Київенерго» задоволено частково; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Дельта» 4951 грн. 01 коп. орендної плати, 197 грн. 87 коп. пені, 31 грн. 95 коп. 3% річних, 101 грн. 50 коп. державного мита та 234 грн. 84 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

29.06.2010 на виконання вказаного рішення суду видано наказ.

11.08.2021 на адресу Господарського суду міста Києва надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» про заміну сторони у справі її правонаступником, відповідно до якої заявник просив суд:

- замінити сторону (позивача) по справі № 41/90 - Акціонерне товариство «К.Енерго» на правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс»;

- замінити стягувача по справі № 41/90 під час примусового виконання рішення Господарського суду міста Києва від 21.05.2010, котре набрало законної сили, та наказу Господарського суду міста Києва від 29.06.2010 - Акціонерне товариство «К.Енерго» на правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс».

На підставі розпорядження керівника апарату суду № 05-23/1308/21 від 11.08.2021 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 41/90 між суддями у зв`язку з відпусткою судді Спичака О.М., в провадженні якого перебувала справа № 41/90.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи №41/90 між суддями заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» передано на розгляд судді Привалову А.І.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.09.2021 (суддя Привалов А.І.) заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» про заміну сторони у справі та заміну сторони у виконавчому провадженні її правонаступником задоволено; замінено сторону (позивача) у справі № 41/90 - Акціонерне товариство "К.ЕНЕРГО" на правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс»; замінено сторону (стягувана) по справі № 41/90 під час примусового виконання рішення Господарського суду міста Києва по справі № 41/90 від 21 травня 2010 року, котре набрало законної сили, та наказу Господарського суду міста Києва по справі № 41/90 від 29 червня 2010 року - Акціонерне товариство "К.ЕНЕРГО" на правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс».

06.09.2021 до Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» надійшла заява про розподіл судових витрат, в якій заявник просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Дельта» витрати на правничу допомогу у розмірі 7670,00 грн, понесені заявником при розгляді заяви про заміну сторони у справі №41/90.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.09.2021 розгляд вказаної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» призначено на 15.09.2021.

У судовому засіданні 15.09.2021 судом було відкладено розгляд заяви на 29.09.2021.

Представники сторін у судове засідання 29.09.2021 не з`явились, про призначене судове засідання були повідомлені належним чином.

Зокрема, заявник (стягувач) повідомлявся про судове засідання, призначене на 29.09.2021, шляхом надсилання ухвали Господарського суду міста Києва від 16.09.2021 на електронну адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс», вказану у заяві про розподіл витрат на правову допомогу адвоката ().

Як вбачається з довідки про доставку електронного листа, ухвала суду від 16.09.2021 була доставлена на електронну адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» 16.09.2021.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» про розподіл судових витрат у справі №41/90, суд дійшов висновку про відмову в її задоволенні, зважаючи на наступні обставини.

Відповідно до ст. 221 Господарського процесуального кодексу України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з ч. 3 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (ч. 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно з ч. 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч. 5 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Суд зазначає, що однією з гарантій забезпечення права особи на правову допомогу є повна і справедлива компенсація всіх понесених витрат на правову допомогу.

Сторона, яка змушена звернутись до суду за захистом своїх прав та інтересів, перебуває у становищі, коли її права та/або інтереси порушуються (не визнаються, оспорюються) іншою стороною спору, у зв`язку з чим позивачу необхідний судовий захист.

Для такого захисту, зумовленого протиправною поведінкою іншої сторони (відповідача), позивачу необхідно витрачати свій час та кошти, докладати зусиль для захисту своїх порушених прав/інтересів.

Тому цілком розумно та справедливо, коли особа, на користь якої вирішено спір, у повній мірі отримує від винної сторони (сторони, яка порушує права та призвела до виникнення спору) компенсацію своїх витрат, понесених для того, щоб захистити свої права/інтереси, які, відповідно, порушуються/не визнаються, оспорюються саме відповідачем.

Однак, в даному випадку заявник (позивач, стягувач) просить суд покласти на відповідача (боржника) витрати на правову допомогу адвоката, які були понесені позивачем у зв`язку з розглядом судом заяви про заміну сторони виконавчого провадження.

Суд зазначає, що заміна сторони стягувача у матеріальних правовідносинах та, як наслідок, заміна сторони стягувача у процесуальному сенсі, відбувається за відсутності боржника (відповідача), не обумовлена протиправною поведінкою боржника (діями боржника чи бездіяльністю), не є наслідком наявного спору з боржником.

Судом встановлено, що згідно з відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань АЕК «Київенерго» (ідентифікаційний код 00131305) з 09.08.2019 змінило своє найменування на АТ «К.Енерго» (ідентифікаційний код 00131305).

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 24.09.2020 у справі №905/1965/19 припинено процедуру розпорядження майном боржника АТ «К.Енерго», визнано останнього банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

27.07.2021 арбітражним керуючим розміщено оголошення за лотом №69 про продаж майна в процедурі банкрутства Акціонерного товариство «К.Енерго», порушеного Господарським судом Донецької області, справа №905/1965/19, а саме: право вимоги на загальногосподарську дебіторську заборгованість, підтверджену первинними документами та/або рішенням, яке відбулось на електронному майданчику «Е Тендер» з датою проведення аукціону 27.07.2021.

27.07.2021 за результатами проведеного аукціону, оформленого протоколом №UA-PS-2021-07-16-000066-1, переможцем визначено Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» та запропоновано останньому сплатити запропоновану ним ціну протягом 10 робочих днів з дня оприлюднення в електронній торговій системі інформації про результати аукціону.

На підставі платіжного доручення №11815 від 02.08.2021 Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» було перераховано залишок гарантійного внеску згідно протоколу №UA-PS-2021-07-16-000066-1 від 27.07.2021 у розмірі 70928,93 грн.

02 серпня 2021 року між АТ «К.Енерго» (далі - продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» (далі - покупець) було складено Акт про придбання майна на аукціоні, в якому визначено, що на умовах цивільно-правового правочину, котрий укладено Сторонами, та на підставі Протоколу проведення електронного аукціону №UA-PS-2021-07-16-000066-1 від 27 липня 2021 року, Продавець передає у власність Покупцеві наступний об`єкт продажу Банкрута - Акціонерного товариство «К.ЕНЕРГО».

Лот №69: - право вимоги на загальногосподарську дебіторську заборгованість, підтверджену первинними документами та/або рішеннями суду Акціонерного товариство «К.Енерго» до осіб, перелік (найменування із ідентифікаційними/ідентифікуючими ознаками/даними) котрих із зазначенням підстав (документів) та дат виникнення заборгованостей, а також розмірів/сум відповідних заборгованостей, було розміщено в оголошені про проведення аукціону №UA-PS-2021-07-16-000066-1, в тому числі й оголошені на електронному майданчику через якого Покупцем було подано пропозицію.

Вказані обставини встановлені судом в ухвалі Господарського суду міста Києва від 02.09.201 у справі №41/90 про заміну сторони виконавчого провадження.

Отже, з наведеного вбачається, що у даній справі заміна стягувача відбулась у зв`язку з добровільним взяттям заявником участі в аукціоні щодо продажу майнових вимог, належних АТ «К.Енерго» по відношенню до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Дельта».

Тобто, саме у зв`язку з заміною сторони у матеріальних правовідносинах внаслідок добровільної участі в аукціоні, а не у зв`язку з будь-якою протиправною поведінкою відповідача (боржника), позивач (Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс») звернувся до Господарського суду міста Києва з заявою про заміну сторони виконавчого провадження у справі №41/90.

Будь-якого спору між заявником (позивачем) та боржником (відповідачем) щодо заміни кредитора (позивача, стягувача) не виникало, не існувало, та боржник не заперечував щодо заміни сторони виконавчого провадження у справі №41/90.

Зважаючи на викладені обставини, так як заміна сторони виконавчого провадження у справі №41/90 відбулась внаслідок добровільних дій позивача (Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс»), за відсутності будь-якої протиправної поведінки відповідача та за відсутності спору з відповідачем, суд не вбачає підстав для покладення понесених позивачем (Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс») витрат на правову допомогу адвоката на відповідача (боржника), у зв`язку з чим відмовляє у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» про розподіл судових витрат у справі №41/90.

Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» про розподіл судових витрат у справі №41/90.

Згідно ч. 2 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили негайно після її підписання та відповідно до підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її складання.

Повний текст складено та підписано 30.09.21.

Суддя О.М. Спичак