РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

21.09.2021Справа № 910/15847/20
За позовом Приватного акціонерного товариства «КИЇВСПЕЦТРАНС»

до 1) Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг

2) Державної казначейської служби України

за участю Київської міської прокуратури

про стягнення 3 064 425, 53 грн,

Суддя Карабань Я.А.

Секретар судових засідань Федорова С.М.

Представники учасників справи:

від позивача: Стафійчук В.В.;

від відповідача-1: не з`явився;

від відповідача-2: не з`явився;

від прокуратури: Дергунов Д.С.;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство «КИЇВСПЕЦТРАНС» (надалі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до 1) Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг (надалі - відповідач-1), 2) Державної казначейської служби України (надалі - відповідач-2) про стягнення суми грошових коштів у розмірі 3 064 425, 53 грн.

Позовні вимоги, з посиланням на ст.170, 1173, 1192 Цивільного кодексу України, мотивовані тим, що в зв`язку з незатвердженням відповідачем-1 у період з 04.11.2012 по 27.08.2014 тарифів на послуги з захоронення побутових відходів, позивачем було понесено збитки через подорожчання пального в розмірі 2 589 175, 20 грн та в зв`язку зі сплатою екологічного податку в розмірі 475 250, 33 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.10.2020 відкрито провадження в справі №910/15847/20, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження та підготовче засідання призначено на 24.11.2020.

У підготовче засідання 24.11.2020 з`явився представник позивача, представники відповідачів у засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили. Суд відклав підготовче засідання на 09.12.2020.

07.12.2020 від позивача надійшло клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи.

У підготовче засідання 09.12.2020 з`явився представник позивача, представники відповідачів у засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили. Суд продовжив строк підготовчого провадження на 30 днів та відклав підготовче засідання на 13.01.2021.

У підготовче засідання 13.01.2021 з`явився представник позивача, представники відповідачів у засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили. Представник позивача заявив клопотання про відкладення розгляду справи, яке судом протокольно задоволено, підготовче засідання відкладено на 09.02.2021 та продовжено строк позивачу для подання доказів до 04.02.2021.

14.01.2021 від позивача надійшло клопотання про приєднання доказів і пояснень до матеріалів справи та заява про продовження строку для подання документів на виконання вимог ухвали суду.

05.02.2021 від позивача надійшло клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи.

У підготовче засідання 09.02.2021 з`явився представник позивача, представники відповідачів у засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили. Представник позивача заявив усне клопотання про відкладення розгляду справи, яке суд протокольно задовольнив та відклав підготовче засідання на 24.02.2021.

24.02.2021 у підготовче засідання сторони не з`явились, повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.02.2021 підготовче засідання відкладено на 24.03.2021.

19.03.2021 від відповідача-1 надійшли письмові пояснення щодо позову в яких останній зазначає про необґрунтованість позовних вимог та про сплив строку позовної давності. Просив відмовити в задоволенні позову та розглядати справу без його участі.

23.03.2021 від позивача надійшло клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи з приводу необхідності відшкодування витрат суми збору за забруднення навколишнього природного середовища в частині збору за розміщення великогабаритних відходів.

Засідання призначене на 24.03.2021 не відбулося, в зв`язку із перебуванням судді Карабань Я.А. на лікарняному.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.04.2021 підготовче засідання призначено на 21.04.2021.

08.04.2021 від представника позивача надійшли письмові заперечення.

20.04.2021 від Київської міської прокуратури надійшла заява про вступ прокурора в справу, в зв`язку з неналежним здійсненням відповідачем-2 своїх повноважень, що може призвести до безпідставного стягнення бюджетних коштів. Крім того вказує, що відповідач-1 не здійснює повноважень, як орган державної влади та знаходиться в стані припинення в зв`язку з ліквідацією.

У підготовче засідання 21.04.2021 з`явився представник позивача, представники відповідачів у засідання не з`явились, повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Судом у підготовчому засіданні було поставлено на обговорення заяву прокурора про вступ у справу, проти задоволення якої представник позивача заперечував, посилаючись на відсутність підстав для представництва прокурора, а також те, що останнім не дотримано порядку попереднього повідомлення відповідача про вступ у справу. Суд з урахуванням думки позивача протокольною ухвалою задовольнив заяву Київської міської прокуратури про вступ прокурора в справу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.04.2021 підготовче засідання відкладено на 11.05.2021.

11.05.2021 від представника прокуратури надійшли письмові пояснення, в яких останній зазначає про необґрунтованість позову та просив застосувати строки позовної давності.

У підготовче засідання 11.05.2021 з`явились представники позивача та прокурор, представники відповідачів у засідання не з`явились, повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Представник позивача заявив клопотання про відкладення засідання для ознайомлення з письмовими пояснення представника прокуратури, суд з урахуванням думки останнього протокольно задовольнив клопотання представника позивача та відклав підготовче засідання на 02.06.2021.

02.06.2021 від позивача надійшли письмові заперечення та пояснення прокуратури.

У підготовче засідання 02.06.2021 з`явились представник позивача та прокурор, представники відповідачів у засідання не з`явились, повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Враховуючи відсутність клопотань та повідомлень учасників судового процесу про намір вчинити дії, строк вчинення яких обмежений підготовчим провадженням, суд ухвалою закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 13.07.2021.

05.07.2021 від прокуратури надійшли пояснення.

У судове засідання 13.07.2021 з`явились представники позивача та прокурор, представники відповідачів у засідання не з`явились, повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Протокольною ухвалою судове засідання відкладено на 20.07.2021.

У судове засідання 20.07.2021 з`явились представники позивача та прокурор, представники відповідачів у засідання не з`явились, повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Протокольною ухвалою судове засідання відкладено на 27.07.2021.

Засідання призначене на 27.07.2021 не відбулося, в зв`язку із перебуванням судді Карабань Я.А. на лікарняному.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.07.2021 судове засідання призначено на 21.09.2021.

У судовому засіданні 21.09.2021 представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив позов задовольнити, прокурор заперечував проти задоволення позову в повному обсязі. Представники відповідачів у судове засідання не з`явилися, про розгляд справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Згідно із ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд дійшов висновку, що неявка відповідачів у судове засідання не перешкоджає розгляду справи по суті.

У судовому засіданні 21.09.2021 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши надані документи та матеріали, заслухавши пояснення представника позивача та прокурора, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

06.04.2020 рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва в справі №826/8758/18 задоволено адміністративний позов Приватного акціонерного товариства "Київспецтранс", визнано протиправною бездіяльність Національної комісії, що здійснює державне регулювання комунальних послуг, щодо встановлення тарифів на послуги ПрАТ "Київспецтранс" з захоронення побутових відходів.

Так, адміністративним судом, зокрема, було зазначено: «що захоронення побутових відходів - це вид господарської діяльності, який відноситься до сфери діяльності суб`єктів природної монополії, та те, що ПрАТ «Київспецтранс» обслуговує населені пункти з чисельністю населення понад 100 тисяч осіб та об`єктів з потужністю перероблення чи захоронення понад 50 тисяч тонн або 200 тисяч метрів кубічних побутових відходів на рік, що відповідачем не заперечувалось, суд вважає обґрунтованими доводи позивача, щодо того, що Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг мала встановити для позивача тарифи на послуги з захоронення побутових відходів, чого нею зроблено не було, та таким чином допущено бездіяльність, яка порушує права та законні інтереси ПрАТ «Київспецтранс»».

Вказане рішення набрало законної сили 11.05.2020.

Після ухвалення рішення, ПрАТ «Київспецтранс» звернувся до господарського суду з даним позовом до Національної комісії, що здійснює державне регулювання комунальних послуг та Державної казначейської служби України, в якому зазначає, що в зв`язку з незатвердженням у період з 04.11.2012 по 27.08.2014 тарифів на послуги з захоронення побутових відходів ним, згідно власного розрахунку, було понесено збитки через подорожчання пального в розмірі 2 589 175, 20 грн та в зв`язку зі сплатою екологічного податку в розмірі 475 250, 33 грн.

Як установлено судом, після відкриття провадження в справі (26.10.2020), а також закриття підготовчого провадження (02.06.2021) до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30.06.2021 внесено запис за №007028800 про припинення відповідача-1 - Національної комісії, що здійснює державне регулювання комунальних послуг.

Судом враховано відомості з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про те, що відсутні відомості про дані юридичних осіб-правонаступників відповідача.

Відповідно до ч. 4 ст. 91 Цивільного кодексу України цивільна правоздатність юридичної особи виникає з моменту її створення і припиняється з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Згідно з ч. ч. 1, 5 ст. 104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

За приписами п.6 ч.1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

За вказаних підстав, оскільки за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, відповідача-1 припинено 30.06.2021, суд закриває провадження в справі №910/15847/20 в частині позовних вимог до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг.

Відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Статтею 56 Конституції України кожному гарантовано право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до ст.170 Цивільного кодексу України держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом.

За загальними положеннями, передбаченими статтею 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, заподіяна майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно із ч. 1 ст. 1173 Цивільного кодексу України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю посадової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується на підставі статті 1174 Цивільного кодексу України.

Статті 1173, 1174 Цивільного кодексу України є спеціальними і передбачають певні особливості, характерні для розгляду справ про деліктну відповідальність органів державної влади та посадових осіб, які відмінні від загальних правил деліктної відповідальності. Так, зокрема, цими правовими нормами передбачено, що для застосування відповідальності посадових осіб та органів державної влади наявність їх вини не є обов`язковою. Втім, цими нормами не заперечується обов`язковість наявності інших елементів складу цивільного правопорушення, які є обов`язковими для доказування у спорах про стягнення збитків.

Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 27.11.2019 у справі 242/4741/16-ц, з урахуванням того, що саме на державу покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що належним відповідачем у справах про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовою або службовою особою, є держава як учасник цивільних відносин, як правило, в особі органу, якого відповідач зазначає порушником своїх прав.

Держава бере участь у справі як відповідач через відповідні органи державної влади, зазвичай, орган, діями якого завдано шкоду. Разом із тим, залучення або ж незалучення до участі у таких категоріях спорів ДКСУ чи її територіального органу не впливає на правильність визначення належного відповідача у справі, оскільки відповідачем є держава, а не Державна казначейська служба України чи її територіальний орган.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що Державна казначейська служба України не є належним відповідачем у справах про відшкодування шкоди.

Визначення відповідача (відповідачів), предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість установлення належності відповідача (відповідачів) й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (аналогічні висновки викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц; від 20 червня 2018 року у справі № 308/3162/15-ц; від 21 листопада 2018 року у справі № 127/93/17-ц; від 12 грудня 2018 року у справах № 570/3439/16-ц та № 372/51/16-ц).

Суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а в разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання, залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а в разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання, за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі (частини перша та друга статті 48 Господарського процесуального кодексу України). Однак за власною ініціативою суд не може залучити до участі в справі співвідповідача або замінити первісного відповідача належним відповідачем.

Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для закриття провадження у справі. За результатами розгляду справи суд відмовляє у позові до неналежного відповідача.

Суд зазначає, що інформація щодо ліквідації та припинення Національної комісії, що здійснює державне регулювання комунальних послуг є загальнодоступною та загальновідомою, однак позивачем не заявлялось клопотання про заміну відповідача.

Відповідно до ст.14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно із ст. 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, згідно положень ст. 74 Господарського процесуального кодексу України. Згідно зі ст. 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на викладене вище, всі інші заяви, клопотання, доводи та міркування учасників судового процесу залишені судом без задоволення та не прийняті до уваги як необґрунтовані, безпідставні та такі, що не спростовують висновків суду.

Підсумовуючи наведене вище, суд у повному обсязі відмовляє в задоволенні позову Приватного акціонерного товариства «КИЇВСПЕЦТРАНС».

Оскільки, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог заяви про застосування строку позовної давності судом не розглядаються.

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст. 73, 74, 76-79, 86, 129, 232, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Закрити провадження в справі №910/15847/20 в частині позовних вимог до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг.

2. У задоволенні іншої частини позову відмовити повністю.

3. Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено у порядку і строк, встановлені ст. 254, 256, 257 ГПК України.

Повний текст складено та підписано 30.09.2021.

Суддя Я.А.Карабань