ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" вересня 2021 р. Справа№ 910/4282/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Буравльова С.І.

суддів: Андрієнка В.В.

Шапрана В.В.

без повідомлення учасників справи

розглянувши апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Мужилка Юрія Олексійовича

на рішення Господарського суду м. Києва від 22.05.2021 р. (повний текст складено 15.06.2021 р.)

у справі № 910/4282/21 (суддя - Ягічева Н.І.)

за позовом Фізичної особи-підприємця Мужилко Юрія Олексійовича

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Нова Пошта"

про стягнення 35456,00 грн

ВСТАНОВИВ:

У березні 2021 року Фізична особа-підприємець Мужилко Юрій Олексійович звернувся до Господарського суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Нова Пошта" про стягнення 35456,00 грн збитків.

Вимоги позивача обґрунтовані тим, що ним було здійснено відправку двох радіаторів "Charleston 3060" (22 секції) та "Charleston 3060" (26 секцій), однак при отриманні відправлення отримувачем було зафіксовано пошкодження товару, у зв`язку з чим з відповідача підлягають стягненню збитки на загальну суму 35456,00 грн.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 22.05.2021 р. у справі № 910/4282/21 у задоволенні позову Фізичної особи-підприємця Мужилка Юрія Олексійовича відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Фізична особа-підприємець Мужилко Юрій Олексійович подав апеляційну скаргу (безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду), у якій просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права.

У поданій апеляційній скарзі позивач зазначає, що пошкодження вантажу відбулось саме з вини перевізника, оскільки замовником було вказано у експрес-накладній про необхідність оренди Flat-бокса для пересилки.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 06.07.2021 р. апеляційну скаргу у справі № 910/4282/21 передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Шапран В.В., Андрієнко В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.07.2021 р. апеляційну скаргу у справі № 910/4282/21 залишено без руху на підставі ч. 2 ст. 260 ГПК України та надано заявникові строк на усунення недоліків апеляційної скарги не більше десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.07.2021 р. було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця Мужилка Юрія Олексійовича, керуючись ч. 10 ст. 270 ГПК України вирішено здійснювати розгляд справи без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання) та встановлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Нова Пошта" строк для подання відзиву на апеляційну скаргу впродовж 15 днів з дня отримання копії ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.

11.08.2021 р. через канцелярію суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просив суд залишити без змін рішення Господарського суду м. Києва від 22.05.2021 р. у цій справі, а апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Мужилка Юрія Олексійовича без задоволення.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів встановила наступне.

29.12.2020 р. згідно із самостійно сформованою експрес-накладною № 9266 Фізична особа-підприємець Мужилко Юрій Олексійович за допомогою сервісу поштових відправлень здійснив відправлення вантажу - радіаторів "Charleston 3060" (22 секції) та "Charleston 3060" (26 секцій), фактичною вагою 69 кг, об`ємною вагою 52,65 кг та оголошеною вартістю 35000,00 гри з відділення Нової пошти № 38, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Дніпровська набережна, 17 ж, до відділення № 1 в м. Харків, одержувач Трубчанінов С.М.

Вартість відправлення склала 456,00 грн (175,00 грн - комісія від оголошеної вартості та 280,50 грн - доставка вантажів по Україні), яку позивачем було сплачено після передачі відправлення відповідачу.

30.12.2020 р. при отриманні відправлення в м. Харкові отримувачем було зафіксовано пошкодження товару, про що складено акт приймання-передачі від 30.12.2020 р.

Вказаним актом було зафіксовано відмову отримувача від отримання товару, під час огляду встановлені пошкодження упаковки та відсутність Flat-боксів.

04.01.2021 р. позивач направив на адресу відповідача претензію з вимогою відшкодування вартості відправлення на загальну суму 35000,00 грн та відшкодування вартості перевезення на суму 456,00 грн.

У відповідь, 14.01.2021 р. відповідач направив на адресу позивача листа про відмову у задоволенні претензії на підставі того, що згідно із результатами службового розслідування, вина перевізника у пошкодженні вантажу не була встановлена, оскільки пакування не відповідає стандартам пакування відповідної категорії вантажу.

Спір у справі виник у зв`язку з тим, що відповідач, на думку позивача, не здійснив належного виконання зобов`язання із збереження відправлення, направленого на підставі експрес-накладної № 9266, у зв`язку з чим позивач просить відшкодувати йому вартість втраченого відправлення у розмірі 35456,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 ГК України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно з ч. 1 ст. 712 ЦК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Як передбачено п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

За п. 8 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно з ч. 2 ст. 224 ГК України під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання (ст. 614 ЦК України).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором.

Таким чином, для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки; збитків; причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками; вини.

За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

З експрес-накладної № 9266 вбачається, що позивач у відповідних графах зазначив наступну інформацію: кількість місць - 2; фактична вага вантажу - 69 кг; об`ємна вага - 52, 65 кг; оголошена вартість - 35000,00 грн. Опис відправлення визначено відправником: радіатор та у додатковій інформації про відправлення вказано: оренда Flat-бокса 140х170х35 КРИХКЕ!!! При цьому, у графі «додаткові послуги» позивачем не було вказано жодної інформації.

Отже, самостійне складання експрес-накладної Фізичною особою-підприємцем Мужилком Юрієм Олексійовичем свідчить про його згоду з умовами Публічного договору (публічна оферта) про надання послуг з організації перевезення відправлень (далі - публічний договір) оприлюдненого у вільному доступі, шляхом розміщення на офіційному сайті http://novaposhta.ua.

Відповідно до п. 2.4 публічного договору для замовника договір є обов`язковим з моменту прийняття ним пропозиції експедитора про укладення договору.

Договір укладається шляхом приєднання замовника до запропонованого експедитором договору загалом та прийняття всіх істотних умов договору без підписання письмового примірника і має юридичну силу відповідно до положень ст. ст. 633, 634 Цивільного кодексу України. Замовник не може запропонувати свої умови договору. Безумовне та повне прийняття умов договору замовником полягає в здійсненні замовником дій, спрямованих на отримання послуг, а саме передачі замовником експедитору відправлення для надання послуг, передбачених договором, незалежно від наявності/відсутності в експрес-накладній підпису відправника (п. п. 2.5, 2.6 публічного договору).

Згідно з п. 4.3.2 публічного договору відправник зобов`язаний відповідно до вимог експедитора чітко та правильно заповнити експрес-накладну (заповнити всі обов`язкові поля, зазначити достовірну інформацію тощо) на кожне окреме відправлення, засвідчити її підписом та надати заповнену та підписану експрес - накладну експедитору.

Вбачається, що позивач у створеній ним самостійно експрес-накладній під описом відправлення вказав «Радіатор», без будь-якої додаткової інформації про виробника чи модель товару.

Відповідно до п. п. 5.1, 5.2 публічного договору відправник запаковує відправлення. Упаковка відправлення повинна відповідати державним стандартам та вимогам, встановленим Правилами перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, що затверджені Наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 р. № 363, з наступними змінами й доповненнями, та чинним Умовам експедитора.

Як передбачено п. 136 Статуту автомобільного транспорту УРСР, автотранспортне підприємство, або організація відшкодовують збитки, заподіяні при перевезенні вантажів у таких розмірах: в) за втрату вантажу, зданого до перевезення з оголошеною цінністю, - в розмірі оголошеної цінності, якщо не буде доведено, що вона нижча його справжньої вартості.

Пунктом 11.8 Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні визначено, що у випадках, коли в товарно-транспортній накладній немає можливості перерахувати всі найменування вантажу, підготовленого для перевезення, до такої накладної замовник додає документ довільної форми з обов`язковим зазначенням відомостей про вантаж.

Таким чином, позивач, як відправник вантажу, не виконав обов`язок надати перевізнику конкретизований опис вантажу.

Отже вказана експрес-накладна, за якою прийнятий вантаж до перевезення, не містить усіх ознак товарно-транспортної накладної, яка є обов`язковим документом, що повинен оформлюватися при перевезенні вантажів автомобільним транспортом, відповідно до Закону України "Про автомобільний транспорт" та Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 р. № 363, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 20.02.1998 р. за № 128/2568.

Також відправник був зобов`язаний внести до експрес-накладної № 9266 достовірну інформацію про відправлення у т.ч. його повний опис та оголошену вартість.

Однак, вказана позивачем в експрес-накладній № 9266 інформація про вантаж не дозволяє перевізнику ідентифікувати індивідуальні характеристики вантажу, оскільки відсутні документи, які б ідентифікували вантаж: радіатор "Charleston 3060" (22 секції) та радіатор"Charleston 3060" (26 секцій).

Як було встановлено вище, позивач здійснив відправку з відділення Нової пошти № 38 (м. Київ) самостійно запакованих та підготовлених двох радіаторів "Charleston 3060" (22 секції) та "Charleston 3060" (26 секцій), фактичною вагою 69 кг, об`ємною вагою 52, 65 кг, оголошеною вартістю 35000,00 грн, для перевезення до відділення Нової пошти № 1 у м. Харків, що підтверджується експрес-накладною р №9266 від 29.12.2020 р.

Відповідно до ч. 2 ст. 917 ЦК України відправник повинен пред`явити у встановлений строк вантаж, який підлягає перевезенню, в належній тарі та (або) упаковці; вантаж має бути також замаркований відповідно до встановлених вимог.

Згідно з п. 4.3.4 публічного договору замовник зобов`язаний запакувати відправлення для його збереження під час транспортування та завантажувально-розвантажувальних робіт, а також за необхідності, скріпити фірмовою клейкою стрічкою або пломбою, щоб запобігти доступу до вмісту відправлення.

Як передбачено п. 7.2.5 публічного договору, експедитор не несе відповідальності за пошкодження відправлення без упаковки або в упаковці, що не забезпечує його цілісності чи не відповідає особливостям відправлення.

Експедитор не зобов`язаний здійснювати перевірку вмісту відправлення та відповідності упаковки особливостям відправлення, вимогам чинного законодавства та державним стандартам (п. 7.2.13 публічного договору)

Пунктом 7.3.3 публічного договору передбачено, що замовник відповідає за всі негативні наслідки (розбиття відправлення, поломку, деформацію та ін.) у разі використання неналежної упаковки відправлення (упаковки, що не відповідає особливостям відправлення, його вазі або встановленим стандартам, технічним умовам та вимогам до упаковки відправлення, що встановлені Умовами) та відсутності спеціального маркування.

Отже вина відповідача у пошкодженні вантажу позивачем не доведена, оскільки пакування не відповідає стандартам пакування даної категорії вантажу, зазначеної у додатку А Правил пакування відправлень.

Відповідно до п. 7.2.2 публічного договору, у разі повної втрати або повного пошкодження відправлення з вини експедитора, останній повертає замовнику суму, що дорівнює оголошеній вартості відправлення (але не більше, ніж фактичну вартість відправлення), та провізну плату, сплачену замовником згідно з відповідною експрес-накладною.

Однак, у матеріалах справи відсутні докази того, що під час перевезення вантаж був повністю пошкоджений з вини експедитора.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про те, що вимоги позивача про стягнення з відповідача 35456,00 грн є необгрунтованими та не підлягають задоволенню.

Посилання скаржника на те, що пошкодження вантажу відбулось саме з вини перевізника, оскільки ним було вказано у експрес-накладній про необхідність оренди Flat-бокса для пересилки, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки вказану інформацію позивачем не було зазначено саме у графі «додаткові послуги» та зазначено лише у графі «додаткова інформація».

До того ж із зазначеної експрес-накладної не вбачається, що позивачем було оплачено послуги з оренди Flat-бокса, відповідно у перевізника не виникло обов`язку щодо надання такої послуги.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно зі ст. ст. 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 276 ГПК передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, здійснивши перевірку та оцінку всіх належних доказів, наявних у матеріалах справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що рішення Господарського суду м. Києва від 22.05.2021 р. у справі № 910/4282/21 прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга Мужилко Юрія Олексійовича задоволенню не підлягає.

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання покладаються на скаржника.

Згідно з ч. 5 ст. 12 ГПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як передбачено ч. 3 ст. 287 ГПК України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 даної статті.

Вказана справа є малозначною та не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 267 - 285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Мужилка Юрія Олексійовича залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду м. Києва від 22.05.2021 р. у справі № 910/4282/21 залишити без змін.

3. Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Фізичну особу-підприємця Мужилка Юрія Олексійовича.

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Головуючий суддя С.І. Буравльов

Судді В.В.Андрієнко

В.В. Шапран