ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А

21.09.2021р. Справа № 905/813/20

За заявою кредитора Шелл Лубрікантс Сипплай Компані Б.В.

про визнання недійсними правочину боржника про відступлення права вимоги

у справі

за заявою Шелл Лубрікантс Сипплай Компані Б.В. (Shell Lubricants Supply Company B.V.) (Карел ван Биландтлаан 30, 2596 HR, Гаага, Нідерланди

до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий Дім Галпап Плюс, м.Маріуполь

про банкрутство

ліквідатор - Сиволобов М.М.

Суддя Господарського суду Донецької області Чорненька І.К.

Представники:

кредитора не з`явився;

ліквідатор не з`явився;

інші учасники не з`явився.

У провадженні Господарського суду Донецької області знаходиться справа №905/813/20 за заявою Шелл Лубрікантс Сипплай Компані Б.В. (Shell Lubricants Supply Company B.V.) про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий Дім Галпап Плюс, м. Маріуполь.

Ухвалою господарського суду від 03.09.2020 відкрито провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий Дім Галпап Плюс; введено процедуру розпорядження майном Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий Дім Галпап Плюс; призначено розпорядником майна Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий Дім Галпап Плюс арбітражного керуючого Сиволобова Максима Марковича.

04.09.2020 за номером 65194 на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет оприлюднено оголошення (повідомлення) про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий Дім Галпап Плюс, м. Маріуполь.

10.11.2020 господарським судом винесена ухвала за результатами попереднього засідання.

Постановою господарського суду від 10.02.2021 припинено процедуру розпорядження майном Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий Дім Галпап Плюс, визнано банкрутом Товариство з обмеженою відповідальністю Торговий Дім Галпап Плюс, відкрито ліквідаційну процедуру, призначено ліквідатором Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий Дім Галпап Плюс арбітражного керуючого Сиволобова Максима Марковича.

11.02.2021 за номером 65916 на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет оприлюднено повідомлення про визнання Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий Дім Галпап Плюс банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Розпорядженням керівника Господарського суду Донецької області 02-01/34 від 13.04.2021 у зв`язку з перебуванням судді Хабарової М.В. на лікарняному по вагітності та пологах з 12.04.2021 з метою недопущення порушення строків розгляду справи, відповідно до пункту 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, Засад використання автоматизованої системи документообігу суду в Господарському суді Донецької області, затверджених протоколом зборів суддів № 4 від 14.09.2016 (зі змінами та доповненнями) та пункту 1.6 розділу ХХ Прикінцеві положення Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 02.03.2018 № 17, з урахуванням змін, внесених рішенням Ради суддів України №16 від 12.04.2018, призначено повторний автоматичний розподіл справи №905/813/20.

Згідно з витягом протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.04.2021 справу № 905/813/20 передано на розгляд судді Господарського суду Донецької області Чорненькій І.К.

Ухвалою господарського суду від 14.04.2021 справу № 905/813/20 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий Дім Галпап Плюс прийнято до провадження судді Чорненької І.К.

Ухвалою господарського суду від 17.05.2021 призначено заяву ліквідатора Сиволобова М.М. № 01-16/510 від 05.05.2021 про визнання недійсним правочину боржника про відступлення права вимоги, до розгляду у судовому засіданні на 22.06.2021р.

Ухвалою господарського суду від 22.06.2021р. відкладено розгляд заяви ліквідатора Сиволобова М.М. № 01-16/510 від 05.05.2021р. про визнання недійсним правочину боржника про відступлення права вимоги на 01.09.2021 р.

01.09.2021 у судовому оголошено перерву розгляду заяви ліквідатора Сиволобова М.М. № 01-16/510 від 05.05.2021 про визнання недійсним правочину боржника про відступлення права вимоги до 21.09.2021р.

У судове засідання 21.09.2021р. учасники провадження у справі у судове засідання не з`явились, про день та час судового засідання були повідомлені належним чином.

Розглянувши у судовому засіданні 21.09.2021р. заяву ліквідатора Сиволобова М.М. №01-16/510 від 05.05.2021р. про визнання недійсними правочину боржника про відступлення права вимоги та додані до неї матеріали, дослідивши подані сторонами документи, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд встановив:

Ліквідатор арбітражний керуючий Сиволобов М.М., звернувся до господарського суду із заявою №01-16/510 від 05.05.2021р. про визнання недійсними правочину боржника про відступлення права вимоги, за якою просить суд:

- визнати недійсним договір про відступлення прав вимоги №1601/1 від 16.01.2020р., укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Галпап Плюс» (), Товариством з обмеженою відповідальністю «Олд Трейд» () та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агробізнес» ().

- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Олд Трейд» (; 79069, м. Львів, вул. Шевченка, 327) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Галпап Плюс» (; 87512, Донецька обл., м. Маріуполь, Запорізьке Шосе, 2А) отримані за договором про відступлення прва вимоги №1601/1 від 16.01.2020р. грошові кошти в розмірі 60000,00грн.

Обґрунтовуючи заяву ліквідатор посилається на те, що 16.01.2020р. між ТОВ «Торговий Дім «Галпап Плюс», ТОВ «Олд Трейд» та ТОВ «Агробіснес» було укладено договір про відступлення права вимоги, за яким, як зазначає ліквідатор, банкрутом було безоплатно відступлено на користь ТОВ «Олд Трейд» право вимоги до ТОВ «Агробізнес» за договором поставки №ГП180140 від 17.08..2018р. в сумі 60000,00грн.

Як зазначає ліквідатор, вказаний правочин підпадає під норму ч.2 ст.42 КУзПБ (боржник безоплатно здійснив відчуження майна, відмовився від власних майнових вимог) у зв`язку з чим ліквідатор просить суд визнати даний правочин недійсним та стягнути грошові кошти у розмірі 60000,00грн. з ТОВ «Олд Трейд» на користь банкрута.

Як вбачається з матеріалів справи, 16.01.2020р. між Товариством з обмежено відповідальністю «Торговий дім «Галпап плюс» (первісний кредитор), Товариством з обмеженою відповідальністю «Олд Трейд» (новий кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агробізнес» (боржник) укладено договір про відступлення права вимоги №1601/1 від 16.01.2020р.

Згідно п.1.1 даного договору, первісний кредитор відступає, а новий кредитор приймає на себе право вимоги, що належить первісному кредиторові, і стає кредитором за договором поставки №ГП180140 від 17.07.2018р. (основний договір), укладений між первісним кредитором та боржником.

За цим договором новий кредитор одержує право замість первісного кредитора вимагати від боржника належного виконання всіх зобов`язань, а саме повернення загальної суми вартості поставлених товарів в розмірі 60000,00грн. за основним договором (п.1.2 договору).

Первісний кредитор повинен передати новому кредитору всі документи (або належним чином засвідчені копії), які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення за основним зобов`язанням (пункт 2.1 договору).

Цей договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором (п.4.1 договору).

Договір про відступлення права вимоги №1601/1 від 16.01.2020р. підписаний представниками ТОВ «Торговий дім «Галпап плюс», ТОВ «Олд Трейд», ТОВ «Агробізнес» та скріплений печатками підприємств.

На виконання зобов`язань за договором про відступлення права вимоги №1601/1 від 16.01.2020р. ТОВ «Агробізнес» було перераховано на користь ТОВ «Олд Трейд» грошові кошти у загальному розмірі 60000,00грн., що підтверджується платіжними дорученням №3257 від 10.11.2020р. на суму 20000,00грн. та №3254 від 18.11.2020р. на суму 40000,00грн.

Також матеріали справи містять письмові пояснення ТОВ «Агробізнес» від 31.03.2021р. за якими зазначає, що в платіжних дорученнях №3257 від 10.11.2020р. та №3254 від 18.11.2020р. в призначенні платежу були допущені описки в номері та даті договору, але ТОВ «Агробізнес» зазначає, що вказані перерахування за даними платіжними дорученнями на загальну суму 60000,00грн. були спрямовані на погашення заборгованості саме за договором про відступлення права вимоги №1601/1 від 16.01.2020р., у зв`язку з чим будь-яка заборгованість ТОВ «Агробізнес» перед ТОВ «Галпап Плюс» відсутня.

Суд зазначає, що згідно з положеннями статті 16 ЦК України визнання правочину недійсним є одним із передбачених законом способів захисту цивільних прав та інтересів і загальні вимоги щодо недійсності правочину передбачені ст. 215 ЦК.

Відповідно до частини 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Приписи статті 203 Цивільного кодексу України передбачають, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

Частини 1 та 2 статті 42 Кодексу України з процедур банкрутства визначають, що правочини, вчинені боржником після відкриття провадження у справі про банкрутство або протягом трьох років, що передували відкриттю провадження у справі про банкрутство, можуть бути визнані недійсними господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство за заявою арбітражного керуючого або кредитора, якщо вони завдали збитків боржнику або кредиторам, з таких підстав:

- боржник виконав майнові зобов`язання раніше встановленого строку;

- боржник до відкриття провадження у справі про банкрутство взяв на себе зобов`язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов`язань перед іншими кредиторами повністю або частково стало неможливим;

- боржник здійснив відчуження або придбав майно за цінами, відповідно нижчими або вищими від ринкових, за умови що в момент прийняття зобов`язання або внаслідок його виконання майна боржника було (стало) недостатньо для задоволення вимог кредиторів

- боржник оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів до боржника перевищувала вартість майна;

- боржник узяв на себе заставні зобов`язання для забезпечення виконання грошових вимог.

Правочини, вчинені боржником протягом трьох років, що передували відкриттю провадження у справі про банкрутство, можуть бути визнані недійсними господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство за заявою арбітражного керуючого або кредитора також з таких підстав:

- боржник безоплатно здійснив відчуження майна, взяв на себе зобов`язання без відповідних майнових дій іншої сторони, відмовився від власних майнових вимог;

- боржник уклав договір із заінтересованою особою;

- боржник уклав договір дарування.

Таким чином, положення статті 42 Кодексу України з процедур банкрутства розширює визначені приписами статті 215 ЦК України підстави для визнання недійсними правочинів та надає можливість визнати недійсною угоду, яка відповідає вимогам Цивільного та Господарського законодавства, проте вчинена у період протягом року, що передував відкриттю процедури банкрутства або після порушення справи про банкрутство та вчинена на шкоду боржнику або його кредиторам.

У разівизнання недійсними правочинів боржника з підстав, передбачених частиною першою або другою статті 42 КУзПБ, кредитор зобов`язаний повернути до складу ліквідаційної маси майно, яке він отримав від боржника, а в разі неможливості повернути майно в натурі - відшкодувати його вартість грошовими коштами за ринковими цінами, що існували на момент вчинення правочину.

Строк, встановлений у статті 42 КУзПБ (три роки, що передували відкриттю провадження у справі про банкрутство), становить так званий "підозрілий період", у межах якого є найбільш вірогідним вчинення боржником правочинів, опосередковано спрямованих на завдання шкоди кредиторам боржника.

Як вбачається з оспорюваного правочину - договору про відступлення права вимоги №1601/1 від 16.01.2020р., останній укладено ТОВ «Торговий дім «Галпап плюс» за 8 місяців до відкриття провадження у справі № 905/813/20 про банкрутство ТОВ «Торговий дім «Галпап плюс» ухвалою господарського суду від 03.09.2020р., тобто у підозрілий період.

Суд зазначає, що поняття правової презумпції сумнівності правочинів при дослідженні угод боржника розкрито у правових висновках Верховного Суду (постанова Верховного Суду від 30.01.2019 у справі № 910/6179/17).

Поняття правової презумпції сумнівності правочинів передбачає, що будь-який правочин боржника щодо відчуження ним свого майна, вчинений у підозрілий період, є сумнівним і може бути визнаний недійсним на підставі спеціальної норми закону. Ліквідатор зобов`язаний перевірити наявність підстав для визнання недійсним сумнівного правочину відповідно до статті 42 КУПЗ або норм Цивільного та Господарського кодексів України.

Однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 статті 3 ЦК України) і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними. Тобто, відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Згідно із частинами другою та третьою статті 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Згідно зі змісту оспорюваного правочину, останній направлений на відчуження належного ТОВ «Торговий дім «Галпап плюс» права вимоги до ТОВ «Агробізнес» щодо повернення загальної суми вартості поставлених товарів в розмірі 60000,00грн. за договором поставки №ГП180140 від 17.07.2018р. (п.1.1, 1.2 договору про відступлення права вимоги №1601/1 від 16.01.2020р.).

При цьому, серед визначених сторонами спірного правочину умов відсутні положення щодо домовленості сторін про таку істотну умову, як ціну відступлення, що підлягає сплаті ТОВ «Торговий дім «Галпап плюс» за відчуження ним права вимоги.

Таким чином, відчуження прав вимоги здійснено ТОВ «Торговий дім «Галпап плюс» безоплатно, внаслідок чого останній фактично відмовився від власних майнових вимог на суму 60000,00грн. за договором поставки №ГП180140 від 17.07.2018р.

Окрім того,згідно з частинами 1, 2 статті 234 ЦК України фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним.

У фіктивних правочинах внутрішня воля сторін не відповідає зовнішньому її прояву, тобто обидві сторони, вчиняючи фіктивний правочин, знають заздалегідь, що він не буде виконаний, тобто мають інші цілі, ніж передбачені правочином. Такий правочин завжди укладається умисно.

Основними ознаками фіктивного правочину є: введення в оману (до або в момент укладення угоди) третьої особи щодо фактичних обставин правочину або дійсних намірів учасників; свідомий намір невиконання зобов`язань договору; приховування справжніх намірів учасників правочину.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 369/11268/16-ц.

Відтак, оспорюваний договір про відступлення права вимоги №1601/1 від 16.01.2020р. не направлений на реальне настання правових наслідків за ним, а спрямований на зменшення активів ТОВ «Торговий дім «Галпап плюс» у зв`язку з безоплатною передачею належного йому права вимоги на суму 60000,00грн. за договором поставки №ГП180140 від 17.07.2018р.

Наведене дає підстави для висновку про те, що дії сторін правочину свідчать про недобросовісну поведінку при його укладенні.

З огляду на наведене, зміст оспорюваного договору не відповідає критеріям розумності та добросовісності, та фактично направлений на безоплатне відчуження права вимоги боргу, що суперечить вимогам ч. 5 ст. 203 ЦК України та є підставою для визнання його недійсними у відповідності до ч. 1 ст. 215, 234 ЦК України та статті 42 Кодексу України з процедур банкрутства.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 20.05.2020 у справі № 922/1903/18.

Відповідно до частини 3 статті 42 Кодексу України з процедур банкрутства в разі визнання недійсними правочинів боржника з підстав, передбачених частиною першою або другою цієї статті, кредитор зобов`язаний повернути до складу ліквідаційної маси майно, яке він отримав від боржника, а в разі неможливості повернути майно в натурі - відшкодувати його вартість грошовими коштами за ринковими цінами, що існували на момент вчинення правочину.

Враховуючи вищевикладене, господарський суд дійшов висновку задовольнити заяву ліквідатора Сиволобова М.М. №01-16/510 від 05.05.2021р. про визнання недійсними правочину боржника про відступлення права вимоги; визнати недійсним договір про відступлення прав вимоги №1601/1 від 16.01.2020р., укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Галпап Плюс» (), Товариством з обмеженою відповідальністю «Олд Трейд» () та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агробізнес» () та стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Олд Трейд» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Галпап Плюс» отримані за договором про відступлення права вимоги №1601/1 від 16.01.2020р. грошові кошти в розмірі 60000,00грн.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 42, 59, 60, Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 20 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», ст.ст. 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

УХВАЛИВ:

Задовольнити заяву ліквідатора Сиволобова М.М. №01-16/510 від 05.05.2021р. про визнання недійсними правочину боржника про відступлення права вимоги.

Визнати недійсним договір про відступлення прав вимоги №1601/1 від 16.01.2020р., укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Галпап Плюс» (), Товариством з обмеженою відповідальністю «Олд Трейд» () та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агробізнес» ().

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Олд Трейд» (; 79069, м. Львів, вул. Шевченка, 327) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Галпап Плюс» (; 87512, Донецька обл., м. Маріуполь, Запорізьке Шосе, 2А) отримані за договором про відступлення права вимоги №1601/1 від 16.01.2020р. грошові кошти в розмірі 60000,00грн.

Видати відповідний наказ.

У судовому засіданні 21.09.2021р. оголошено і підписано вступну та резолютивну частини ухвали.

Повний текст ухвали буде складено та підписано протягом 5 днів з дня оголошення вступної та резолютивної частини ухвали.

Ухвала набирає чинності у строк та порядку, визначеному ст.9 Кодексу України з процедур банкрутства.

Ухвала може бути оскаржена в строк, визначений ч.1 ст.256 Господарського процесуального кодексу України.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.п.8, 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Суддя І.К. Чорненька