ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" вересня 2021 р. Справа№ 910/2295/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Мартюк А.І.

суддів: Зубець Л.П.

Алданової С.О.

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Національної спілки художників України

на рішення Господарського суду міста Києва від 27.04.2021 року

у справі №910/2295/21 (суддя Гулевець О.В.)

за позовом Житлово-будівельного кооперативу "ХУДОЖНИК-1"

до Національної спілки художників України

про стягнення 24 308, 97 грн.

без повідомлення (виклику) учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Житлово-будівельний кооператив "ХУДОЖНИК-1" звернувся до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Національної спілки художників України про стягнення 24 308,97 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань щодо оплати внесків (тарифу) на утримання будинку та прибудинкової території.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 27.04.2021 року у справі №910/2295/21 позов задоволено повністю. Стягнуто з Національної спілки художників України на користь Житлово-будівельного кооперативу "ХУДОЖНИК-1" основний борг у сумі 24 308, 97 грн. та судовий збір у розмірі 2 270,00 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Національна спілка художників України звернулась до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 27.04.2021 року у справі №910/2295/21 скасувати повністю та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позову Житлово-будівельного кооперативу "ХУДОЖНИК-1" до Національної спілки художників України відмовити повністю. Також, Національна спілка художників України просить розглядати справу у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що судом першої інстанції було неповно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, а також невірно застосовано норми матеріального права, що призвело до прийняття невірного рішення.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.06.2021 р. апеляційну скаргу Національної спілки художників України передано на розгляд колегії суддів у складі: Мартюк А.І. (головуючий суддя), Зубець Л.П., Алданова С.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.07.2021р відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Національної спілки художників України на рішення Господарського суду міста Києва від 27.04.2021 року у справі №910/2295/21. У задоволенні заяви Національної спілки художників України про розгляд апеляційної скарги у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи - відмовлено. Роз`яснено учасниками, що апеляційна скарга буде розглянута без повідомлення учасників справи.

12.07.2021р. через управління автоматизованого документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від відповідача надійшли письмові та приєднання до матеріалів справи копії відомості №12 від 04.12.2020.

20.07.2021р. через управління автоматизованого документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній зазначає, що оскаржуване рішення прийнято з дотриманням норм чинного законодавства, тому просить суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 27.04.2021 року у справі №910/2295/21 без змін.

26.07.2021р. через управління автоматизованого документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від відповідача надійшли пояснення по справі та заява про надання доказів понесених витрат протягом 5 днів після ухвалення рішення.

За змістом ч. 3 ст. 270 ГПК України розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених частиною десятою цієї статті та частиною другою статті 271 цього Кодексу.

Частиною 10 статті 270 ГПК України унормовано, що апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

З урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може розглянути такі апеляційні скарги у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 ГПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Оскільки сторони письмово висловили свою правову позицію з даного спору, необхідності призначення справи до розгляду у відкритому засіданні судом не встановлено, ця постанова Північного апеляційного господарського суду прийнята за результатами дослідження наявних в матеріалах справи документів в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ст. 269, ч. 1 ст. 270 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених при перегляді справ в порядку апеляційного провадження.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази в їх сукупності, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, з огляду на викладені скаржником доводи та вимоги апеляційної скарги, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, Житлово-будівельний кооператив "ХУДОЖНИК-1" здійснює утримання будинку та прибудинкової території, розташованого за адресою: м. Київ, провулок Бастіонний, 9, що підтверджується Статутом ЖБК "ХУДОЖНИК-1" та випискою з ЄДР.

Тарифи на утримання будинку та прибудинкової території затверджено рішеннями загальних зборів ЖБК "ХУДОЖНИК-1" від 30.11.2016, від 22.01.2018, від 05.09.2018 (копії витягів з рішень долучено до матеріалів справи).

Судом встановлено та підтверджується реєстраційним посвідченням № 000529 від 02.06.2009, що Національна спілка художників України (далі - відповідач) на підставі свідоцтва П-673 від 16.05.2002, є власником художнього салону, художніх майстерень Київського творчо-виробничого об`єднання "Художник" загальною площею 528 кв.м за адресою: м. Київ, провулок Бастіонний, 9.

Предметом спору у даній справі є вимога позивача щодо стягнення з відповідача витрат за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території в розмірі 24 308,97 грн., яка складається з поточної заборгованості в розмірі 5 864,68 грн. та 18 444,29 грн. заборгованості донарахованої на різницю площі 60,8 кв.м. у період з 01.01.2018 по 31.12.2020.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України "Про житлово-комунальні послуги".

Відповідно до ст. 3 Законом України "Про житлово-комунальні послуги" суб`єктами цього Закону є органи виконавчої влади, місцевого cамоврядування, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг.

Згідно ст. 19 наведеного Закону особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" балансоутримувачем будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд є власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом.

Статтею 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" встановлено, що споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Як визначено ч. 1-2 ст. 29 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", договір на надання житлово-комунальних послуг у багатоквартирному будинку укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та балансоутримувачем або уповноваженою ним особою. У разі якщо балансоутримувач не є виконавцем, він укладає договори на надання житлово-комунальних послуг з іншим виконавцем.

Відповідно до положень статті 32 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Розмір плати за утримання будинків і споруд та прибудинкових територій встановлюється залежно від капітальності, рівня облаштування та благоустрою.

Згідно зі статтею 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо - та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Згідно з п. 2.1. Розділу 2 Статуту житлово-будівельного кооперативу "Художник-1" метою діяльності Кооперативу є забезпечення належного утримання будинку та прибудинкових територій.

Відповідно до положень п. 8.1. Статуту житлово-будівельного кооперативу "Художник-1" для забезпечення належного утримання будинку та прибудинкової території правління кооперативу складає та затверджує на Загальних зборах членів кооперативу кошторис, в якому передбачаються планові витрати на обслуговування, ремонт та утримання будинку і прибудинкової території.

Згідно ст. 2, ч. 1 ст. 3 Закону України "Про кооперацію" кооператив - юридична особа, утворена фізичними та/або юридичними особами, які добровільно об`єдналися на основі членства для ведення спільної господарської та іншої діяльності з метою задоволення своїх економічних, соціальних та інших потреб на засадах самоврядування. Метою кооперації є задоволення економічних, соціальних та інших потреб членів кооперативних організацій на основі поєднання їх особистих та колективних інтересів, поділу між ними ризиків, витрат і доходів, розвитку їх самоорганізації, самоуправління та самоконтролю.

Відповідно до ч.2 ст.15 Закону України "Про кооперацію" до компетенції загальних зборів членів кооперативу належить: визначення розмірів, порядку формування та використання фондів кооперативу; визначення розмірів оплати праці голови правління, голови ревізійної комісії (ревізора), а також кошторису на утримання апарату органів управління та органів контролю за діяльністю кооперативу.

Згідно ч.1 ст.24 Закону України "Про кооперацію" кооперативи реалізують товари та надають послуги за цінами і тарифами, встановленими самостійно.

Як вбачається з матеріалів справи, рішеннями загальних зборів членів житлово-будівельного кооперативу "Художник-1" від 30.11.2016, від 22.012018, від 05.09.20198 були затверджені тарифи на утримання будинку та прибудинкової території.

Відповідно до п.8.2. Статуту ЖБК "Художник-1", платежі на поточні витрати вносяться співвласниками у порядку та в строки, що визначається загальними зборами членів кооперативу. Частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання житлового будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності.

Згідно п. 9.4. Статуту рішення Загальних зборів членів кооперативу є обов`язковими для всіх співвласників.

У випадку коли власник квартири або нежитлового приміщення не бажає бути членом ЖБК "Художник-1", то такими особами можуть бути укладені договори про надання житлово-комунальних послуг. Особи, які відмовились від вступу до членів ЖБК є асоційованими членами кооперативу та обов`язково повинні виконувати вимоги даного статуту, в тому числі п. 6.2. Статуту (п. 5.11 Статуту).

Відповідно до п. 6.2. Статут член кооперативу зобов`язаний своєчасно здійснювати оплату житлово-комунальних послуг.

Відповідно до листа Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 30.11.2012 року № 7/10-19373 "Щодо погодження/затвердження тарифів органами місцевого самоврядування внесків на житлово-комунальні послуги для ОСББ та ЖБК" ОСББ/ЖБК, які самостійно (власними силами та/або з залученням на договірній основі інших юридичних та фізичних осіб) забезпечують утримання будинку і прибудинкової території, при визначенні розміру внесків (платежів) на утримання будинку і прибудинкової території повинні виходити з розміру витрат на утримання будинку і прибудинкової території, передбачених кошторисом об`єднання, який відповідно затверджується загальними зборами. Отже, визначений загальними зборами ОСББ (в тому числі і ЖБК) розмір внесків (платежів) на утримання будинку і прибудинкової території не потребує затвердження чи погодження органами державної влади чи місцевого самоврядування, а розмір платежів на утримання будинку і прибудинкової території загальними зборами ОСББ повинен визначатися, виходячи із затвердженого в кошторисі об`єднання розміру витрат на ці цілі.

Колегія суддів погоджується з висновком суд першої інстанції, що рішення загальних зборів членів житлово-будівельного кооперативу "Художник-1", якими затверджені тарифи на житлово-комунальні послуги були прийняті в межах компетенції загальних зборів членів об`єднання та є обов`язковими для визначення розміру витрат, зокрема, на утримання будинку та прибудинкової території, які підлягають сплаті споживачами таких послуг.

Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно з зазначеними нормами законодавства, споживачі зобов`язані оплачувати житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 30.10.2013 року №6-59цс13, постановах Вищого господарського суду України від 21.07.2015 року у справі №910/19804/14, від 19.08.2015 року у справі №911/5613/14.

Судом встановлено, що між сторонами не було укладено договору про надання житлово-комунальних послуг, проте обов`язок зі сплати фактично спожитих послуг виникає у відповідача на підставі Закону України "Про житлово-комунальні послуги".

Таким чином, враховуючи, що відповідач фактично споживав житлово-комунальні послуги без укладення договору, місцевий суд дійшов правомірного висновку, що вартість спожитих відповідачем житлово-комунальних послуг підлягає сплаті.

Крім того, матеріали справи не містять доказів ненадання позивачем відповідних послуг, як то письмових звернень відповідача з претензіями щодо якості та обсягу житлово-комунальних послуг.

Правомірність донарахування житлово-комунальних послуг на різницю в площі 60,8 кв.м. підтверджується короткою характеристикою об`єкта, з якого вбачається, що загальна площа приміщення становить 528 кв.м.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що факт споживання відповідачем житлово-комунальних послуг без укладення договору доведений, вартість вказаних послуг - обґрунтована, в тому числі правомірність тарифів на утримання будинку та прибудинкової території, а відтак, спожиті відповідачем комунальні послуги підлягають сплаті балансоутримувачу - позивачу.

Як вбачається з розрахунку заборгованості, наданого позивачем, заборгованість відповідача за спожиті житлово-комунальні послуги складається з поточної заборгованості в розмірі 5 864,68 грн. та 18 444,29 грн. заборгованості донарахованої на різницю площі 60,8 кв.м. у період з 01.01.2018 по 31.12.2020.

Таким чином колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо стягнення заборгованість за послуги з утримання будинку та прибудинкової території в розмірі 24 308,97 грн.

Апелянтом переконливих аргументів щодо наявності підстав для відмови в задоволенні позовних вимог не наведено. Щодо доводів відповідача на відсутність укладеного між сторонами договору, судом відхиляються, оскільки обов`язок сплати відповідачем вартості спожитих житлово-комунальних послуг встановлено Законом України "Про житлово-комунальні послуги", а вартість послуг з утримання будинку та прибудинкової території затверджені рішеннями загальних зборів учасників ЖБК, які є дійсними станом на день розгляду даного спору.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. ч. 1-3 ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Аналогічна норма міститься й у ч.1 ст. 74 ГПК України.

Отже, за загальним правилом, обов`язок (тягар) доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. При цьому доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості. Обов`язок доказування тих або інших обставин справи визначається предметом спору.

Згідно ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд апеляційної інстанції, серед іншого, враховує, що у відповідності до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

Відповідно до п. 58 рішення ЄСПЛ Справа "Серявін та інші проти України" (Заява № 4909/04) від 10.02.2010 р. у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п. 29).

Таким чином, доводи апеляційної скарги про те, що оскаржуване рішення прийнято місцевим господарським судом з порушенням норм матеріального та процесуального права, - не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи в апеляційному порядку.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення місцевого господарського суду у справі відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування не вбачається.

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на Національну спілку художників України.

Керуючись ст. ст. 129, 270, 275, 276, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Національної спілки художників України залишити без задоволення, а рішення Господарського суду м. Києва від 27.04.2021 р. у справі № 910/2295/21 - без змін.

2. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на Національну спілку художників України.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах в порядку і строки, визначені в ст. 287, 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 27.09.2021р., в зв`язку з виходом суддів Мартюк АІ. Та Алданової С.О. з відпустки.

Головуючий суддя А.І. Мартюк

Судді Л.П. Зубець

С.О. Алданова