Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.09.2021Справа № 910/2405/21

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К. І., при секретарі судового засідання Волковій Д. Р., розглянувши у порядку загального позовного провадження господарську справу

за позовною заявою Фізичної особи-підприємця Булуя Михайла Васильовича

до Єланецької селищної ради Вознесенського району Миколаївської області

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача у справі - Вознесенська районна державна адміністрація

про визнання договору оренди земельної ділянки поновленим

за участю представників:

від позивача:не з`явився
від відповідача: від третьої особи:не з`явився не з`явився
В С Т А Н О В И В:

До Господарського суду міста Києва з позовом звернулась Фізична особа-підприємець Булуй Михайло Васильович (далі - ФОП Булуй М. В., позивач) до Миколаївської обласної державної адміністрації (далі - Миколаївська ОДА, відповідач) про визнання договору оренди земель водного фонду та прибережної захисної смуги від 24.11.2003 р. поновленим.

У обґрунтування своїх вимог позивач посилається на наявність передбачених ст. 33 Закону України "Про оренду землі" підстав для поновлення на той самий строк і на тих самих умовах договору оренди земель водного фонду та прибережної захисної смуги від 24.11.2003 р., укладеного з Єланецькою районною державною адміністрацією Миколаївської області, дія якого закінчилась, щодо оренди водоймища площею 18,9 га (з прибережними смугами площею 12 га) та гідротехнічною спорудою площею 0,1 га, а також земель, зайнятих болотом 4 га, розташованих в межах Куйбишевської сільської ради Єланецького району Миколаївської області, правонаступником якої є Єланецька селищна рада Вознесенського району Миколаївської області. Позивач вказує, що після закінчення 22.11.2018 р. дії вищевказаного договору, орендар продовжує користуватись зазначеною земельною ділянкою, виконує належним чином умови договору оренди та свої обов`язки орендаря, при цьому орендодавець у встановлений законом строк заперечень з приводу продовження дії договору оренди не надав.

У позові ФОП Булуй М. В. просить визнати поновленим на той самий строк і на тих самих умовах договір оренди земель водного фонду та прибережної захисної смуги від 24.11.2003 р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.03.2021 р. вказану позовну заяву було прийнято до розгляду, справу вирішено розглядати в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче провадження, сторонам надана можливість реалізувати свої процесуальні права та обов`язки. Цією ж ухвалою до розгляду справи залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Єланецьку районну державну адміністрацію (далі - Єланецька РДА, третя особа).

Відповідач - Миколаївська ОДА, належним чином повідомлена про розгляд справи, у визначений законом строк надала суду відзив, у якому проти позову заперечила, вказала на відсутність підстав для поновлення договору оренди земельної ділянки на новий строк, оскільки при зверненні із заявою про поновлення договору оренди, позивач (орендар) не надав проекту додаткової угоди до договору оренди та інших документів, необхідних для розгляду питання стосовно поновлення вказаного договору, а також не підтвердив належне виконання обов`язків орендаря за цим договором. Також облдержадміністрація не мала наміру передавати земельну ділянку іншим особам, а тому переважне право позивача на укладення договору оренди відповідачем не порушене.

До початку розгляду справи по суті, у зв`язку із переходом земельної ділянки, що є предметом договору оренди від 24.11.2003 р., з державної власності до комунальної та зміною розпорядника цієї земельної ділянки, ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.07.2021 р. первісного відповідача - Миколаївську ОДА було замінено на належного відповідача - Єланецьку селищну раду Вознесенського району Миколаївської області (далі - Єланецька селищна рада) та замінено третю особу без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Єланецьку РДА на її правонаступника - Вознесенську РДА.

У судове засідання, призначене для розгляду справи по суті, представники сторін та третьої особи не з`явились, належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. Представник відповідача (Єланецької селищної ради) подав клопотання про розгляд справи без його участі, у цьому ж клопотанні позовні вимоги визнав, вказав про відсутність заперечень щодо поновлення договору оренди земель водного фонду від 24.11.2003 р. на новий строк. Представник третьої особи (Вознесенської РДА) також просив здійснити розгляд справи у його відсутність.

Суд, розглянувши заяви учасників справи по суті спору та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з урахуванням наступного.

Установлено, що 24.11.2003 р. між Булуй М. В. (орендар) та Єланецькою районною державною адміністрацією Миколаївської області (орендодавець) був укладений договір оренди земель водного фонду та прибережної захисної смуги (далі - договір), за умовами якого орендодавець надає, а орендар приймає в оренду водоймище площею 18,9 га (з прибережними смугами площею 12 га) та гідротехнічною спорудою площею 0,1 га, а також землі, зайняті болотом 4 га, шо розташовані в межах Куйбишевської сільської ради Єланецького району Миколаївської області (п. 1.1 договору).

Земельна ділянка водного фонду надається в оренду терміном на 15 років для вирощування риби (п. 2.1 договору). За користування вказаною в договорі земельною ділянкою орендар сплачує орендну плату в розмірі 40 грн. за 1 гектар в рік. Розрахунки закінчуються щороку до 01 грудня (п. 3.1 договору).

Цей договір укладено терміном на 15 років, з 22.11.2003 р. по 22.11.2018 року (п. 5.1).

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про оренду землі" (у редакції, що діяла на час укладення договору оренди) оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про оренду землі" об`єктами оренди є земельні ділянки, що перебувають у власності громадян, юридичних осіб, комунальній або державній власності.

Орендодавцями земельних ділянок є громадяни та юридичні особи, у власності яких перебувають земельні ділянки, або уповноважені ними особи. Орендодавцями земельних ділянок, що перебувають у комунальній власності, є сільські, селищні, міські ради в межах повноважень, визначених законом. Орендодавцями земельних ділянок, що перебувають у спільній власності територіальних громад, є районні, обласні ради та Верховна Рада Автономної Республіки Крим у межах повноважень, визначених законом. Орендодавцями земельних ділянок, що перебувають у державній власності, є районні, обласні, Київська і Севастопольська міські державні адміністрації, Рада міністрів Автономної Республіки Крим та Кабінет Міністрів України в межах повноважень, визначених законом. (ст. 4 Закону України "Про оренду землі").

Відповідно до ст. 18, 20 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації. Укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Державна реєстрація договорів оренди землі проводиться у порядку, встановленому законом.

Згідно зі ст. 125 Земельного кодексу України (у редакції, що діяла на час укладення договору оренди) право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Як встановлено судом, 08.12.2003 р. договір оренди земельної ділянки був зареєстрований ДП Єланецьким районним центром Державного земельного кадастру.

Матеріалами справи підтверджено, що до закінчення строку дії вказаного договору, 25.05.2018 р. позивач, як орендар, звернувся до Миколаївської ОДА із листом, в якому просив поновити договір оренди земельної ділянки від 24.11.2003 р. на новий термін. Разом з указаною пропозицією орендарем була надана копія договору оренди земельної ділянки у якості проекту додаткової угоди. Зазначений лист був отриманий відповідачем 25.05.2018 р. та зареєстрований за № 2620/0/05-46/3-18.

Отримавши пропозицію позивача про поновлення договору оренди, Миколаївська ОДА залучила до розгляду цього питання Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області, яке на підставі довідки Південно-Бузького басейнового управління водних ресурсів № 07/1053 від 07.06.2018 р. про необхідність розроблення та затвердження у встановленому порядку паспорта водного об`єкта, зробило висновок (лист № 13-14-0.2-4851/2-18 від 27.06.2018 р.) про наявність розбіжностей площ земельних ділянок, що були передбачені для відведення ФОП Булуй М. В. проектом відведення земельної ділянки, розробленого ТОВ "Воля" у 2003 р., та площ земельних ділянок, зазначених у договорі оренди земельної ділянки від 24.11.2003 р., у зв`язку з чим запропонувало орендодавцю повернути документи на доопрацювання заявнику (орендарю).

Врахувавши вказані зауваження, Миколаївська ОДА листом № 2620/0/05-46/3-18 від 13.07.2018 р. повідомила Булуя М. В. про необхідність підтвердження належного виконання обов`язків орендаря за договором оренди в частині своєчасного внесення орендної плати, а також надання витягу з Державного земельного кадастру та технічної документації орендованої земельної ділянки.

13.05.2019 р. Миколаївська ОДА видала розпорядження № 151-р, яким надала згоду ФОП Булую М. В. на відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 35 га, що перебуває у нього в оренді, а також дозвіл на розроблення технічної документації з нормативної грошової оцінки даної земельної ділянки.

Однак, як вказує позивач, завершити роботи з відновлення меж земельної ділянки в натурі та отримати витяг з Державного земельного кадастру про вказану земельну ділянку він не мав можливості, оскільки рішенням державного кадастрового реєстратора Відділу в Єланецькому районі ГУ Держгеокадастру у Миколіївській області № РВ-019 від 14.08.2019 р. у внесенні відомостей до державного земельного кадастру йому було відмовлено у зв`язку з відсутністю завіреної копії документа, що посвідчує право користування ФОП Булуя М. В. земельною ділянкою.

У подальшому, 21.10.2020 р. ФОП Булуй М. В. повторно звернувся до Миколаївської ОДА з листом, у якому просив поновити договір оренди земельної ділянки від 24.11.2003 р. Цим же листом орендодавцю був направлений проект договору оренди земельної ділянки.

У відповідь Миколаївська ОДА, посилаючись та ч. 1-5 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", ст. 51 Водного кодексу України, надала роз`яснення щодо умов поновлення договору оренди земельної ділянки.

Звертаючись до суду з даним позовом, ФОП Булуй М. В. наголошує на тому, що ним, як орендарем, дотримано порядок, передбачений ст. 33 Закону України "Про оренду землі", для поновлення договору оренди на новий строк та на тих самих умовах, у той час, як Миколаївська ОДА, не висунувши заперечень проти цього, ухиляється від прийняття рішення стосовно поновлення договору оренди земельної ділянки на новий строк.

Перевірячи такі доводи позивача та вирішуючи спір по суті, суд виходив з наступного.

Земельний кодекс України визначає основні засади регулювання земельних відносин, зокрема, порядок передачі земельних ділянок в оренду (стаття 124).

При цьому Законом України "Про оренду землі" врегульовано відносини, що виникають між власником земельної ділянки та іншими особами в зв`язку із передачею її у користування та володіння, в тому числі конкретизовано та деталізовано особливості та порядок укладення договору оренди землі, його істотні умови, основні права та обов`язки його сторін, порядок зміни, припинення та поновлення такого договору.

Стаття 33 Закону України "Про оренду землі" (тут і далі - у редакції, чинній на час спірних правовідносин) передбачає, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі) (частина перша ст. 33).

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі (ч. 2 ст. 33 зазначеного Закону).

До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди (ч. 3 ст. 33 Закону). При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється (ч. 4 ст. 33 Закону).

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення (ч. 5 ст. 33 Закону України "Про оренду землі").

Частиною 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності). Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку (ч. 8 ст. 33 цього Закону). Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді (ч. 9 ст. 33 вказаного Закону).

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що ст. 33 Закону України "Про оренду землі" визначає алгоритм дій орендаря та орендодавця за наявності наміру поновити договір оренди землі та визначає певні правові запобіжники для захисту орендаря, як більш уразливої сторони в цих правовідносинах, від умисного й безпідставного ухилення орендодавця від продовження орендних правовідносин за відсутності для цього підстав та за наявності добросовісної поведінки орендаря. При цьому законодавець ототожнив поняття "переважне право на укладення договору оренди землі на новий строк" та "поновлення договору оренди землі", використовуючи конструкцію "поновлення договору оренди землі" як для підстави такого поновлення, передбаченої частинами першою-п`ятою, так і для підстави, передбаченої частиною шостою цієї статті, що свідчить про їх логічну послідовність. Вказаний висновок викладено Верховним Судом у постанові від 12.01.2021 у справі № 915/1119/18.

Так, дійсний орендар, який добросовісно виконував свої обов`язки за договором оренди землі, має переважне право перед іншими особами на продовження цих орендних правовідносин. Маючи такий намір, він (орендар) зобов`язаний до закінчення строку оренди землі (у строки, визначені частиною другою статті 33 вказаного Закону) повідомити про це орендаря та надіслати проект додаткової угоди. Метою такого повідомлення - є запобігання укладення орендодавцем договору оренди з іншою особою у зв`язку з відсутністю в нього інформації про наявність наміру в дійсного орендаря продовжувати орендні правовідносини. При цьому таке завчасне повідомлення з надсиланням проекту додаткової угоди є передумовою для зміни сторонами умов договору оренди під час його поновлення (укладення на новий строк).

Слід зазначити, що додаткова угода про поновлення договору оренди землі має бути укладена в обов`язковому порядку, а за наявності відмови чи ухилення орендодавця від її укладення після дотримання усіх перелічених вище умов - орендар може оскаржити такі дії орендодавця в судовому порядку.

Тобто, виникненню в орендодавця обов`язку прийняти рішення про поновлення договору оренди землі або про наявність заперечень щодо такого поновлення договору з надсиланням відповідного листа-повідомлення має передувати звернення орендаря з повідомленням про намір продовжити орендні правовідносини, до якого має бути додано проект додаткової угоди. Факт порушення орендодавцем місячного терміну для направлення орендареві листа-повідомлення про прийняте ним рішення у відповідь на вчасно надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди дає орендареві підстави розраховувати на можливість поновлення договору оренди землі в силу закону, а саме частини шостої статті 33 Закону України "Про оренду землі"). І саме у такому випадку відсутність листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі можна кваліфікувати як "мовчазну згоду" орендодавця на поновлення договору та той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Вказаний висновок викладено Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 22.09.2020 у справах № 159/5756/18 та № 313/350/16-ц.

Аналогічний за змістом висновок викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2019 у справі № 709/433/17, від 10.04.2018 у справі № 594/376/17-ц (провадження № 14-65цс18), від 21.11.2018 у справі № 530/212/17 (провадження № 14-330цс18), згідно з яким для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною шостою статті 33 Закону України "Про оренду землі", необхідна наявність таких юридичних фактів:

- орендар належно виконує свої обов`язки за договором оренди;

- до закінчення строку дії договору орендар повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк;

- до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди;

- орендар продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою;

- орендодавець письмово не повідомив орендаря про відмову в поновленні договору оренди.

Як вище зазначалось, положеннями ч. 2 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що орендар повинен повідомити орендодавця про намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

Таким чином, таке звернення повинно бути вчинене у встановлений самим договором оренди строк, проте, не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди.

Така конструкція цієї статті передбачає, що у випадку відсутності домовленості між сторонами договору щодо такого строку та не закріплення останнього в договорі, цей строк визначено нормативно - не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

Як було встановлено судом у даній справі, строк договору оренди земельної ділянки від 24.11.2003 р. закінчився 22.11.2018 р., при цьому строк звернення орендаря про намір продовжити його дію, у договорі оренди сторони не обумовили.

Водночас, вже встановлено, що 25.05.2018 р. позивач звернувся до відповідача з заявою про поновлення договору оренди земельної ділянки від 24.11.2003 р., тобто з дотриманням визначеного законом терміну повідомлення про свій намір продовжити договір. Разом з указаною заявою позивач направив орендодавцю копію договору оренди земельної ділянки у якості проекту додаткової угоди до договору. При цьому будь-яких заперечень з приводу відсутності проекту додаткової угоди Миколаївською ОДА висловлено не було. А її доводи про ненадання позивачем витягу з Державного земельного кадастру, технічної документації та нормативної грошової оцінки орендованої земельної ділянки, паспорту водного об`єкта, суд відхиляє, оскільки закон не вимагає надання орендарем цих документів для поновлення договору оренди земельної ділянки на новий строк.

Разом з тим, суд наголошує, що визначальною умовою реалізації прав та обов`язків орендодавця є його право заперечити стосовно поновлення договору згідно з частиною 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі", і таке заперечення має бути заявлене саме протягом одного місяця після закінчення дії договору оренди землі, що безпосередньо випливає зі змісту частини 6 зазначеної статті. При цьому заперечення орендодавця щодо невідповідності вимогам закону листа-повідомлення із проектом додаткової угоди про поновлення договору мають бути обґрунтованими і містити конкретні посилання на порушення закону, що були запропоновані у листі-повідомленні або проекті додаткової угоди, чи містити вимогу про звільнення земельної ділянки.

Натомість, судом встановлено, що ні до, ні після (протягом одного місяця) закінчення строку дії договору оренди, заперечень у поновленні цього договору від Миколаївської ОДА не надходило. Також остання не приймала рішення про відмову у наданні земельної ділянки позивачу. Разом з тим, Миколаївська ОДА, відповідаючи на заяви позивача про поновлення договору оренди (у липні 2018 р., 2019 р., у грудні 2020 р.), не заперечувала проти користування ФОП Булуй М. В. земельною ділянкою на запропонованих ним умовах, а її відповіді зводились лише до роз`яснення процедури поновлення договору на новий строк. При цьому розпорядженням № 151-р від 13.05.2019 р. Миколаївська ОДА надала згоду орендарю на відновлення меж орендованої земельної ділянки в натурі, а також дозвіл на розроблення технічної документації з нормативно-грошової оцінки цієї ділянки.

Отже, у даному випадку матеріали справи не містять доказів надання письмових заперечень орендодавця про поновлення договору у визначений законом строк.

Крім того, судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що орендар після закінчення строку дії договору земельної ділянки від 24.11.2003 р. продовжував користуватись цією земельною ділянкою. Доказів протилежного Миколаївська ОДА не надала, а Єланецька селищна рада (розпорядник орендованої земельної ділянки на час розгляду справи) у своєму клопотанні висловила згоду на поновлення позивачу договору оренди земельної ділянки від 24.11.2003 р на новий строк і на тих самих умовах.

При цьому суд приймає до уваги зміни, внесені до законодавчих актів, що регулюють спірні правовідносини на час розгляду справи. Так, 27.05.2021 р. набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин» № 1423-ІХ від 28.04.2021, яким розділ X «Перехідні положення» Земельного кодексу України доповнено пунктом 24, частиною 1 якого передбачено, що з дня набрання чинності цим пунктом землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад.

Частина 2 цього ж пункту містить виключення з даного правила, зазначаючи, що земельні ділянки, які вважаються комунальною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст відповідно до цього пункту і право державної власності на які зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, переходять у комунальну власність з моменту державної реєстрації права комунальної власності на такі земельні ділянки. Інші земельні ділянки та землі, не сформовані у земельні ділянки, переходять у комунальну власність з дня набрання чинності цим пунктом.

Перехід земельних ділянок із державної власності у комунальну власність згідно з вимогами цього пункту не є підставою для припинення права оренди та інших речових прав, похідних від права власності, на такі земельні ділянки. Внесення змін до договору оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту із зазначенням нового органу, що здійснює розпорядження такою земельною ділянкою, не вимагається і здійснюється лише за згодою сторін договору.

З дня набрання чинності цим пунктом до державної реєстрації права комунальної власності на земельні ділянки державної власності, що передаються у комунальну власність територіальних громад, органи виконавчої влади, що здійснювали розпорядження такими земельними ділянками, не мають права здійснювати розпорядження ними.

На підставі викладеного, зважаючи на належне виконання позивачем умов договору оренди, подальше користування ним земельною ділянкою після закінчення строку дії цього договору, а також відсутність заперечень орендодавця протягом 1 місяця після закінчення строку договору на продовження його дії, суд вважає, що є підстави для поновлення договору оренди земельної ділянки, укладеного з ФОП Булуєм М. В., на той самий строк - 15 років, тобто до 22.11.2033 р., та на тих самих умовах.

За таких обставин позовні вимоги ФОП Булуя М. В. підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 9 ст. 129 ГПК України у випадку якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Враховуючи, що спір виник внаслідок неправомірних дій Миколаївської ОДА щодо поновлення договору оренди земельної ділянки, укладеного з ФОП Булуєм М. В., на той самий строк та на тих самих умовах, керуючись положеннями ст. 129 ГПК України, суд вважає за необхідне стягнути сплачений позивачем судовий збір з Миколаївської ОДА.

На підставі викладеного, керуючись ст. 73-79, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Задовольнити позов Фізичної особи-підприємця Булуя Михайла Васильовича до Єланецької селищної ради Вознесенського району Миколаївської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача у справі - Вознесенська районна державна адміністрація про визнання договору оренди земельної ділянки поновленим.

Визнати договір оренди земель водного фонду та прибережної захисної смуги від 24.11.2003 р., укладений між Булуєм Михайлом Васильовичем та Єланецькою районною державною адміністрацією, поновленим на той самий строк і на тих самих умовах.

Стягнути з Миколаївської обласної державної адміністрації (54001, м. Миколаїв, вул. Адміральська, 22, ідентифікаційний код 00022579) на користь Фізичної особи-підприємця Булуя Михайла Васильовича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви в сумі 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп.

Рішення ухвалене в нарадчій кімнаті та проголошено його вступну та резолютивну частини в судовому засіданні 16 вересня 2021 року.

Повний текст рішення складений 29 вересня 2021 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 20-денний строк з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Головіна К. І.