ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

28 вересня 2021 року Справа № 915/1452/21

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області,

головуючий суддя Давченко Т.М.,

розглянувши матеріали

позову фізичної особи-підприємця Борщевської Аліси Іванівни,

АДРЕСА_1 ;

ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

до виконавчого комітету Миколаївської міської ради,

вул. Адміральська, 22, м. Миколаїв, 54001;

;

про зобов?язання укласти додаткові угоди про продовження договорів сервітуту

В С Т А Н О В И В:

Фізичною особою-підприємцем Борщевською Алісою Іванівною пред?явлено позов до виконавчого комітету Миколаївської міської ради з такими вимогами:

"1. Зобов?язати виконавчий комітет Миколаївської міської ради укласти з фізичною особою-підприємцем Борщевською А.І. додаткову угоду (договір про зміни) про продовження на 1 (один) рік строку договору від 02.06.2020 року № 514 про встановлення особистого строкового сервітуту відносно земельної ділянки площею 27 кв.м. в м. Миколаєві поблизу нежитлової будівлі по вул. Спаська, 48-а у Центральному районі для розміщення групи пересувних тимчасових споруд у кількості 3 шт. (кожна площею 9 кв.м.) для провадження підприємницької діяльності.

2. Зобов?язати виконавчий комітет Миколаївської міської ради укласти з фізичною особою-підприємцем Борщевською А.І. додаткову угоду (договір про зміни) про продовження на 1 (один) рік строку договору від 02.06.2020 року № 515 про встановлення особистого строкового сервітуту відносно земельної ділянки площею 30 кв.м. в м. Миколаєві поблизу нежитлової будівлі по вул. Спаська, 48-а у Центральному районі для розміщення групи пересувних тимчасових споруд у кількості 3 шт. (кожна площею 10 кв.м.) для провадження підприємницької діяльності.

3. Зобов?язати виконавчий комітет Миколаївської міської ради укласти з фізичною особою-підприємцем Борщевською А.І. додаткову угоду (договір про зміни) про продовження на 1 (один) рік строку договору від 02.06.2020 року № 516 про встановлення особистого строкового сервітуту відносно земельної ділянки площею 27 кв.м. в м. Миколаєві поблизу нежитлової будівлі по вул. Спаська, 48-а у Центральному районі для розміщення групи пересувних тимчасових споруд у кількості 3 шт. (кожна площею 9 кв.м.) для провадження підприємницької діяльності".

Позивач також просить суд про стягнення з відповідача грошових коштів на відшкодування витрат з оплати позовної заяви судовим збором.

Позов мотивовано тим, що відповідачем з лютого 2021 року не розглянуто заяви підприємця Борщевської про укладення згаданих вище договорів сервітуту на новий строк (продовження строку їх дії) та не повідомлено позивача про прийняті рішення; позивач після закінчення строку дії договорів продовжує користуватися земельними ділянками на умовах цих договорів.

Разом із позовною заявою підприємцем Борщевською 27.09.2021 подано заяву про забезпечення позову, зареєстровану в суді за вх. № 14529/21, в якій остання просить суд про вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони виконавчому комітету Миколаївської міської ради, його органам, залученим ним та/або його органами фізичним та/або юридичним особам, а також будь-яким іншим особам здійснювати у примусовому порядку демонтаж:

- групи пересувних тимчасових споруд у кількості 3 штук (кожна площею 9 кв.м.), розміщених фізичною особою-підприємцем Борщевською Алісою Іванівною згідно з договором про встановлення особистого строкового сервітуту від 02.06.2020 року № 514 на земельній ділянці площею 27 кв.м. поблизу нежитлової будівлі, яка має адресу: вул. Спаська, 48-а у Центральному районі в м. Миколаєві (місце розташування споруд позначено на схемі креслення меж земельної ділянки в натуру (на місцевість);

- групи пересувних тимчасових споруд у кількості 3 штук (кожна площею 10 кв.м.), розміщених фізичною особою-підприємцем Борщевською Алісою Іванівною згідно з договором про встановлення особистого строкового сервітуту від 02.06.2020 року № 515 на земельній ділянці площею ЗО кв.м. поблизу нежитлової будівлі, яка має адресу: вул. Спаська, 48-а у Центральному районі в м. Миколаєві (місце розташування споруд позначено на схемі креслення меж земельної ділянки в натуру (на місцевість);

- групи пересувних тимчасових споруд у кількості 3 штук (кожна площею 9 кв.м.), розміщених фізичною особою-підприємцем Борщевською Алісою Іванівною згідно з договором про встановлення особистого строкового сервітуту від 02.06.2020 року № 516 на земельній ділянці площею 27 кв.м. поблизу нежитлової будівлі, яка має адресу: вул. Спаська, 48-а у Центральному районі в м. Миколаєві (місце розташування споруд позначено на схемі креслення меж земельної ділянки в натуру (на місцевість).

Заяву мотивовано тим, що на земельних ділянках, зобов?язання укласти додаткові угоди до договорів про встановлення сервітутів щодо котрих є предметом спору в даній справі, розміщені належні позивачу на праві власності групи пересувних тимчасових споруд.

Позивач зазначає, що, враховуючи що 02.06.2021 сплив строк дії договорів №№ 514, 515, 516 (тоді як позивач має право на їх поновлення на новий строк), існує вірогідність спроби з боку виконкому та/або підконтрольних йому осіб здійснити примусовий демонтаж тимчасових споруд, які на час подання позову розміщені на земельних ділянках, щодо яких позивачу встановлені сервітути.

На думку позивача, у разі примусового демонтажу тимчасових споруд захист прав та інтересів, за яким позивач звернувся до суду (в разі задоволення позову), в межах цього позову стане неможливим. Зокрема, позивач буде змушений для захисту своїх прав та інтересів подавати інші позови до виконкому, до нового користувача землі (якщо земельні ділянки будуть передані в користування іншим особам), та протягом всього часу судових тяжб позивач буде позбавлений можливості ведення підприємницької діяльності з використанням своїх тимчасових споруд на земельних ділянках, а також можливості отримувати відповідні доходи.

Дослідивши матеріали заяви підприємця Борщевської, суд вважає її такою, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Господарським процесуальним законодавством передбачено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову; забезпечення позову допускається як до пред?явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (ст. 136 ГПК України).

Позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов?язання (п.п. 2, 4 ч. 1 ст.137 ГПК України).

У відповідності до ч. 1 ст. 139 ГПК України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: найменування суду, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або ім?я (прізвище, ім?я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв?язку та адресу електронної пошти, за наявності; предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Із змісту наведених приписів законодавства вбачається, що необхідною умовою вжиття заходів до забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду; безпосередньою метою вжиття заходів забезпечення позову є забезпечення виконання судового рішення у випадку задоволення позовних вимог.

Отже, інститут забезпечення позову в господарському процесі існує виключно з метою забезпечення гарантії виконання судового рішення.

При вирішенні питання щодо наявності підстав для забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв?язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення або унеможливлення виконання рішення господарського суду в разі невжиття запропонованих заявником заходів; запобігання порушенню у зв?язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Одночасно з цим, заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він просить накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами немайнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

В даному випадку судом приймається до уваги те, що предметом позову підприємця Борщевської є зобов?язання виконавчого комітету Миколаївської міської ради вчинити дії ? укласти з позивачем додаткові угоди про продовження сервітутів відносно земельних ділянок, на яких розташоване належне позивачу майно ? групи тимчасових пересувних споруд.

У відповідності до умов п.п. 1.1 договорів від 02.06.2020 №№ 514, 515, 516, особисті строкові сервітути встановлені позивачу для розміщення груп тимчасових пересувних споруд (літніх майданчиків) для провадження підприємницької діяльності.

За своїм змістом позов у даній справі спрямований на поновлення дії сервітутів саме з метою продовження ведення підприємницької діяльності в указаних вище групах пересувних тимчасових споруд, розташованих на земельних ділянках, щодо яких встановлені сервітути.

Разом із тим, у разі невжиття запропонованих позивачем заходів забезпечення позову та демонтажу пересувних тимчасових споруд позивача, для підприємницької діяльності в яких і надана сервітути, відновлення підприємницької діяльності підприємця Борщевської у випадку задоволення позову в даній справі буде значно утрудненим, або навіть унеможливленим.

За такого суд визнає запропоновані позивачем заходи до забезпечення позову обґрунтованими та співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Крім того, на думку суду, запропоновані позивачем заходи забезпечення позову забезпечать збалансованість інтересів сторін, враховуючи триваючий характер договірних відносин позивача та виконавчого комітету Миколаївської міської ради.

Ураховуючи вищевикладене, суд вважає, що заява підприємця Борщевської підлягає задоволенню у визначений заявником спосіб.

Керуючись ст. ст. 136, 137, 234 ГПК України, суд

У Х В А Л И В:

1. Задовольнити заяву фізичної особи-підприємця Борщевської Аліси Іванівни про вжиття заходів забезпечення позову в даній справі.

2. Заборонити виконавчому комітету Миколаївської міської ради, його органам, залученим ним та/або його органами фізичним та/або юридичним особам, а також будь-яким іншим особам здійснювати у примусовому порядку демонтаж:

- групи пересувних тимчасових споруд у кількості 3 штук (кожна площею 9 кв.м.), розміщених фізичною особою-підприємцем Борщевською Алісою Іванівною згідно з договором про встановлення особистого строкового сервітуту від 02.06.2020 року № 514 на земельній ділянці площею 27 кв.м. поблизу нежитлової будівлі, яка має адресу: вул. Спаська, 48-а у Центральному районі в м. Миколаєві (місце розташування споруд позначено на схемі креслення меж земельної ділянки в натуру (на місцевість);

- групи пересувних тимчасових споруд у кількості 3 штук (кожна площею 10 кв.м.), розміщених фізичною особою-підприємцем Борщевською Алісою Іванівною згідно з договором про встановлення особистого строкового сервітуту від 02.06.2020 року № 515 на земельній ділянці площею ЗО кв.м. поблизу нежитлової будівлі, яка має адресу: вул. Спаська, 48-а у Центральному районі в м. Миколаєві (місце розташування споруд позначено на схемі креслення меж земельної ділянки в натуру (на місцевість);

- групи пересувних тимчасових споруд у кількості 3 штук (кожна площею 9 кв.м.), розміщених фізичною особою-підприємцем Борщевською Алісою Іванівною згідно з договором про встановлення особистого строкового сервітуту від 02.06.2020 року № 516 на земельній ділянці площею 27 кв.м. поблизу нежитлової будівлі, яка має адресу: вул. Спаська, 48-а у Центральному районі в м. Миколаєві (місце розташування споруд позначено на схемі креслення меж земельної ділянки в натуру (на місцевість).

3. Ухвала є обов?язковою до виконання та набирає законної сили з 28.09.2021.

4. Стягувачем за даною ухвалою є фізична особа-підприємець Борщевська Аліса Іванівна, АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 .

Боржником за даною ухвалою є виконавчий комітет Миколаївської міської ради, вул. Адміральська, 20, м. Миколаїв, 54001, ідентифікаційний код 04056612.

Дана ухвала дійсна для пред?явлення державному виконавцю на протязі 3-х років.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена у порядку та строки, визначені статтями 255, 256 і підпунктом 17.5 пункту 17 Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Т.М.Давченко