ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"28" вересня 2021 р. м. Київ Справа № 911/2814/21

Господарський суд Київської області у складі судді Д.Г.Зайця, розглянувши матеріали

за позовом Ірпінської міської ради, м. Ірпінь, Київська область

до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Дніпропетровської філії ДП «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень» Молчанова Сергія Олександровича, м. Дніпро

треті особи: Міністерство юстиції України, м. Київ, Державне підприємство «Центр оцінки та інформації», м. Київ

про зняття обтяження (заборони) на нерухоме майно земельну ділянку за адресою: м. Ірпінь, вул. Північна, 79-г з кадастровим номером :01:058:0140, яке накладено згідно рішення Господарського суду Київської області від 17.03.2014 року у справі 911/4359/13, шляхом його припинення

ВСТАНОВИВ:

Ірпінська міська рада звернулась до Господарського суду Київської області з позовом №01-20/3475 від 20.09.2021 року (вх. №2802/21 від 24.09.2021 року) до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Дніпропетровської філії ДП «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень» Молчанова Сергія Олександровича про зняття обтяження (заборони) на нерухоме майно земельну ділянку за адресою: м. Ірпінь, вул. Північна, 79-г з кадастровим номером :01:058:0140, яке накладено згідно рішення Господарського суду Київської області від 17.03.2014 року у справі 911/4359/13, шляхом його припинення.

В обґрунтування позову позивачем зазначено, що земельна ділянка площею 0,6000 га в м. Ірпінь по вул. Північній 79-г з кадастровим номером :01:058:0140, на яку накладено арешт, перебуває у комунальній власності Ірпінської міської ради.

Позивачу стало відомо, що згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, на вказану земельну ділянку 21.04.2017 року накладено обтяження Державним реєстратором Дніпропетровської філії Державного підприємства «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень» Молчановим С.О. Підставою для державної реєстрації заборони на нерухоме майно реєстратором зазначено рішення Господарського суду Київської області від 17.03.2014 року у справі №911/4359/13.

Рішенням Господарського суду Київської області від 17.03.2014 року у справі №911/4359/13 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ірпіньбуд» до Ірпінської міської ради Київської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Комунальне підприємство «Ірпіньжитлоінвестбуд», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Національний університет державної податкової служби України про визнання недійсним рішення Ірпінської міської ради Київської області двадцять сьомої сесії шостого скликання від 28.02.2012 року №1750-27-ІІ позовні вимоги задоволено повністю. Визнано недійсним рішення двадцять сьомої сесії шостого скликання Ірпінської міської ради Київської області від 28.02.2012 року №1750-27-ІІ «Про вилучення земельної ділянки, що була надана в оренду Комунальному підприємству «Ірпіньжитлоінвестбуд» під багатоповерхове житлове будівництво в м. Ірпінь по вул. Північній» (кадастровий №:01:058:0140); стягнуто з Ірпінської міської ради Київської області (08200, Київська область, м. Ірпінь, вул. Шевченка, 2-а, код ЄДРПО України 23569441) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ірпіньбуд» (08200, Київська область, м. Ірпінь, вул. Центральна, 16-а, код ЄДРПО України 35412614) 1147 (одну тисячу сто сорок сім) грн. 00 коп. судового збору.

У відповідь на запит Ірпінської міської ради №01-20/2141 від 07.06.2021 року листом Господарського суду Київської області №01-19/293/2021 від 21.07.2021 року повідомлено позивача, що рішення про накладення арешту на земельну ділянку з кадастровим номером №:01:058:0140 в м. Ірпінь по вул. Північній в матеріалах справи №911/4359/13 відсутнє.

Враховуючи викладене, позивач зазначає, що правові підстави для накладення арешту на зазначену земельну ділянку в м. Ірпінь по вул. Північній, на підставі рішення Господарського суду Київської області в справі №911/4359/13 у Державного реєстратора Дніпропетровської філії Державного підприємства «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень» Молчанова С.О. були відсутні, а тому звернувся до суду з даним позовом та просить суд зняти обтяження (заборону) на нерухоме майно земельну ділянку за адресою: м. Ірпінь, вул. Північна, 79-г з кадастровим номером :01:058:0140, яке накладено згідно рішення Господарського суду Київської області від 17.03.2014 року у справі 911/4359/13, шляхом його припинення.

Дослідивши подані матеріали, судом встановлено, що позивач звертається до господарського суду з вимогою про зняття арешту, накладеного на спірну земельну ділянку на підставі рішення Господарського суду Київської області від 17.03.2014 року у справі 911/4359/13.

Згідно п.п. 1, 2, 4, 5 ст. 136 ГПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала. Ухвала господарського суду про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, або про відмову в скасуванні забезпечення позову може бути оскаржена.

Враховуючи зазначені норми чинного законодавства, суд може скасувати заходи забезпечення позову за вмотивованим клопотанням учасника справи, поданого в межах справи, в якій вжито заходи забезпечення позову.

Однак, як встановлено судом, у межах справи Господарського суду Київської області №911/4359/13 арешт на земельну ділянку з кадастровим номером №:01:058:0140 в м. Ірпінь по вул. Північній не накладався, що підтверджується листом Господарського суду Київської області №01-19/293/2021 від 21.07.2021 року та не заперечується позивачем в самій позовній заяві.

Вважаючи, що права Ірпінської міської ради порушено неправомірними діями державного реєстратора прав на нерухоме майно Дніпропетровської філії ДП «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень» Молчанова С.О., позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд зняти обтяження (заборони) на нерухоме майно земельну ділянку за адресою: м. Ірпінь, вул. Північна, 79-г з кадастровим номером :01:058:0140, яке накладено згідно рішення Господарського суду Київської області від 17.03.2014 року у справі 911/4359/13, шляхом його припинення.

Згідно наданого до матеріалів позовної заяви витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 01.07.2021 року №263987326, вбачається, що 21.04.2017 року державним реєстратором прав на нерухоме майно Дніпропетровської філії ДП «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень» Молчановим С.О. прийнято рішення, індексний номер: 34888533 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, згідно якого накладено арешт на нерухоме майно позивача земельну ділянку з кадастровим номером №:01:058:0140 з внесенням відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за №20090426. Зазначене рішення прийнято на підставі рішення Господарського суду Київської області від 17.03.2014 у справі №911/4359/13, яке судом не виносилось, що підтверджується вищевказаним листом суду, тому позивач вважає, що оскаржуване рішення повинно бути скасоване.

Загальними засадами державної реєстрації прав є, зокрема: гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження; внесення відомостей до Державного реєстру прав виключно на підставах та в порядку, визначених цим Законом.

Пунктом 1 та 2 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) визначено, що адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; 2) публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Згідно ч. 1 ст. 17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв`язку зі здійсненням суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій, зокрема на спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (п.7 ч. 1 ст. 3 КАС України).

Таким чином, визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є наявність публічно-правового спору, тобто спору, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції і який виник у зв`язку з виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Наведене узгоджується й з положеннями ст.ст. 2, 4, 19 КАС України, які закріплюють завдання адміністративного судочинства, визначення понять публічно-правового спору та суб`єкта владних повноважень, а також межі юрисдикції адміністративних судів.

Відносини, пов`язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень, регулюються Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав).

Згідно ст. 11 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. Втручання, крім випадків, передбачених цим Законом, будь-яких органів влади, їх посадових осіб, юридичних осіб, громадян та їх об`єднань у діяльність державного реєстратора під час проведення державної реєстрації прав забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Враховуючи наведене, державний реєстратор є суб`єктом владних повноважень, а правовідносини, які виникають між ним та заявником прав чи їх обтяжень, - публічно-правовими. Захист прав та інтересів відповідного заявника від порушень з боку цього суб`єкта владних повноважень, якщо ці порушення полягають, наприклад, у перевищенні повноважень, недотриманні строків, процедури, умов та інших визначених законом особливостей вчинення реєстраційних дій, є завданням адміністративного судочинства та має відбуватися у відповідному порядку.

З огляду на положення ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України та п. 13 ч. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України, вимоги щодо реєстрації майна, інших реєстраційних дій можуть розглядатися судами в порядку цивільного чи господарського судочинства (залежно від суб`єктного складу) якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав у зв`язку з оскарженням заінтересованою особою не самої реєстраційної дії (рішення), а підстави її проведення, як-от правочину, свідоцтва тощо.

Таке розмежування обумовлене й обсягом судового контролю в адміністративному судочинстві, визначеним ч. 2 ст. 2 КАС України, який не охоплює оцінку правомірності діянь/рішень суб`єкта владних повноважень з огляду на наслідки, які це діяння/рішення спричинили, чи правомірність юридичного факту, що став підставою реєстрації.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація обтяжень проводиться на підставі рішення суду щодо обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 01.07.2021 року №263987326, з якого вбачається, що 21.04.2017 року державним реєстратором прав на нерухоме майно Дніпропетровської філії ДП «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень» Молчановим С.О. прийнято рішення, індексний номер: 34888533 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, згідно якого накладено арешт на нерухоме майно позивача земельну ділянку з кадастровим номером №:01:058:0140 з внесенням відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за №20090426. Підставою винесення рішення державним реєстратором зазначено рішення суду, серія та номер 911/4359/13, виданий 17.03.2014 р. Господарським судом Київської області.

Водночас, як рішення Господарського суду Київської області від 17.03.2017 року у справі №911/4359/13 так і самі матеріали господарської справи №911/4359/13 взагалі не містять інформації та будь-якого процесуального документа стосовно накладення арешту на майно позивача, що підтверджується листом Господарського суду Київської області №01-19/293/2021 від 21.07.2021 року на запит Ірпінської міської ради №01-20/2141 від 07.06.2021 року.

Відтак, державним реєстратором прав на нерухоме майно Дніпропетровської філії ДП «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень» Молчановим С.О. було порушено порядок реєстрації обтяжень щодо майна позивача, а саме, не було встановлено відповідність поданих документів, на підставі яких було прийнято оскаржуване рішення про обтяження у вигляді арешту на нерухоме майно позивача.

Суд зазначає, що у даній справі спір про право відсутній, а дослідженню у справі підлягають виключно дії державного реєстратора, який у межах спірних відносин діє як суб`єкт владних повноважень.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Господарського кодексу України, юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Зазначене право на звернення до суду може бути реалізоване у визначеному процесуальним законом порядку, оскільки воно зумовлене дотриманням процесуальної форми, передбаченої для цього чинним законодавством, а також встановленими ним передумовами для звернення до суду.

Конституційний Суд України у рішенні від 12.06.2007 року №2-рп/2007 вказав, що необхідно відрізняти поняття «обмеження основоположних прав і свобод» від прийнятого у законотворчій практиці поняття «фіксація меж самої сутності прав і свобод» шляхом застосування юридичних способів (прийомів), визнаючи таку практику допустимою (абзац другий пункту 10 мотивувальної частини). При цьому, як слідує зі змісту Рішення Конституційного Суду України від 25.12.1997 № 9-зп, не є порушенням права на судовий захист відмова суду у прийнятті позовних та інших заяв, скарг, оформлених не у відповідності до чинного законодавства.

Так, в силу ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи. Відповідно до ст. 125 Конституції України, судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Статтею 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що судоустрій будується за принципами територіальності, спеціалізації та інстанційності.

Згідно ч. 3 ст. 22 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», місцеві господарські суди розглядають справи, що виникають із господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені законом до їх юрисдикції.

Підвідомчість визначається як коло справ, віднесених до розгляду і вирішення господарських судів у силу прямої вказівки закону. Підвідомчість визначає також властивості (характер) спірних правовідносин, у силу яких їх вирішення віднесене до компетенції господарського суду.

В основу визначення підвідомчості покладено два критерії: суб`єктний склад правовідносин і характер діяльності суб`єктів (характер спірного правовідношення). Таким чином, спір у даній справі підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Правовий висновок про належність даного спору до адміністративного судочинства викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.06.2018 року у справі №823/378/16, де встановлено, що предметом перевірки у справі є виключно дотримання державним реєстратором (як суб`єктом владних повноважень) під час виконання покладених на нього законом публічно-владних управлінських функцій встановленого законом порядку прийняття рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Керуючись ст.ст. 4, 20, 136, 175, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі №911/2814/21 за позовом Ірпінської міської ради до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Дніпропетровської філії ДП «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень» Молчанова Сергія Олександровича, треті особи: Міністерство юстиції України, Державне підприємство «Центр оцінки та інформації» про зняття обтяження (заборони) на нерухоме майно земельну ділянку за адресою: м. Ірпінь, вул. Північна, 79-г з кадастровим номером :01:058:0140, яке накладено згідно рішення Господарського суду Київської області від 17.03.2014 року у справі 911/4359/13, шляхом його припинення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання у відповідності до ч. 2 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня її складання відповідно до ст. ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Д.Г. Заєць