ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"27" вересня 2021 р. Справа № 911/2610//20 (911/2789/21)

Господарський суд Київської області у складі судді Лутак Т.В., розглянувши матеріали

за заявою ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про стягнення 533 344, 00 грн.

в межах справи № 911/2610/20

за заявою боржника ОСОБА_2

про неплатоспроможність

встановив:

У провадженні господарського суду Київської області знаходиться справа № 911/2610/20 за заявою ОСОБА_2 про неплатоспроможність.

Ухвалою господарського суду Київської області від 01.10.2020 відкрито провадження у даній справі, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів відповідно до ст. 121 Кодексу України з процедур банкрутства, введено процедуру реструктуризації боргів боржника та призначено керуючим реструктуризацією боржника - ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 ) арбітражного керуючого Морозова Ігоря Анатолійовича (свідоцтво № 41 від 08.02.2013; адреса: АДРЕСА_2 ; адреса для листування: 49044, м. Дніпро, а/с 2734; ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 ).

З метою виявлення всіх кредиторів суд 02.10.2020 здійснив офіційне оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_2 , номер публікації якого НОМЕР_3 .

На даний час у справі № 911/2610/20 триває процедура реструктуризації боргів боржника.

До господарського суду Київської області від ОСОБА_1 надійшла заява вих. № 807 від 20.09.2021 (вх. № 2777/21 від 21.09.2021) про стягнення з ОСОБА_2 533 344, 00 грн., отриманих останнім згідно розписки від 19.11.2020.

Частиною 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Відповідно до ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника. Склад учасників розгляду спору визначається відповідно до Господарського процесуального кодексу України. Господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними Господарським процесуальним кодексом України.

Дослідивши матеріали вищевказаної заяви, суд дійшов висновку, що вона не може бути прийнята судом до провадження з підстав невідповідності її вимогам, викладеним у статтях 162, 164 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частиною 4 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір».

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» судовий збір перераховується у безготівковій або готівковій формі, у тому числі з використанням електронного платіжного засобу або за допомогою платіжних пристроїв.

Суд звертає увагу, що визначені ч. 2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства спори розглядаються та вирішуються судом у відокремленому позовному провадженні за правилами Господарського процесуального кодексу України.

При цьому, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18.02.2020 у справі № 918/335/17 (пункти 100-102 постанови) зауважила, що судові рішення у процедурі банкрутства можна поділити на дві групи.

Одна з них стосується не вирішення спорів, а розв`язання специфічних питань, притаманних саме процедурам банкрутства, тобто непозовному провадженню: про відкриття провадження у справі про банкрутство, про припинення дії мораторію щодо майна боржника, про закриття провадження у справі про банкрутство, про затвердження плану санації, про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, про призначення керуючого санацією, ліквідатора тощо.

Друга група стосується виключно вирішення спорів. До неї належать судові рішення щодо розгляду спорів, стороною в яких є боржник. Такі спори розглядаються за позовом сторони, тобто в позовному провадженні. Хоча вони вирішуються тим судом, який відкрив провадження у справі про банкрутство, ці спори не стосуються непозовного провадження, яке врегульоване Кодексом України з процедур банкрутства, а тому регламентуються правилами про позовне провадження, встановленими у Господарському процесуальному кодексі України.

Таке розмежування є цілком виправданим з точки зору того, що справи відокремленого позовного провадження мають різний суб`єктний склад сторін спору, предмети і підстави позову, розглядаються та вирішуються господарським судом із застосуванням усього інструментарію позовного провадження, на відміну від спрощеного порядку розгляду заяв, скарг і клопотань в основній справі про банкрутство (правова позиція Верховного Суду у складі колегії суддів палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду, викладена у постанові від 15.02.2021 у справі № 910/11664/20).

Відповідно такий підхід зумовлює сплату позивачем судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового або немайнового характеру до боржника у відповідності до положень підпунктів відповідно 1, 2 пункту 2 частини другої ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 14.04.2021 у справі № 905/1818/19).

Таким чином, враховуючи вищевикладене та положення ч. 2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, спір, про який йдеться у даній заяві вих. № 807 від 20.09.2021 (вх. № 2777/21 від 21.09.2021), не стосується непозовного провадження в основній процедурі банкрутства цього боржника, а тому ставку судового збору, що підлягає сплаті за подання такої заяви необхідно обраховувати у відповідності до положень підпунктів 1, 2 пункту 2 частини другої ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Частиною 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з підпунктів 1, 2 пункту 2 частини другої ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставку судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру встановлено 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб на місяць з 01.01.2021 встановлено у розмірі 2 270, 00 грн.

Частиною 1 ст. 163 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ціна позову визначається: у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку; у позовах, які складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою всіх вимог.

Як вбачається зі змісту позовних вимог, ОСОБА_1 заявлено одну вимогу майнового характеру (про стягнення 533 344, 00 грн.).

Таким чином, за подання даної позовної заяви підлягає сплаті 533 344, 00 грн. х 1,5 відсотка = 8 000, 16 грн.

В якості доказів сплати судового збору, заявником до заяви вих. № 807 від 20.09.2021 (вх. № 2777/21 від 21.09.2021) додано квитанцію та фіскальний чек від 20.09.2021 на суму 4 540, 00 грн. Отже, загальна сума судового збору сплаченого заявником становить 4 540, 00 грн.

З огляду на вищевказане, вбачається, що судовий збір сплачено у меншому розмірі, ніж встановлено законодавством.

Згідно з ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, у зв`язку з вищезазначеним, заява ОСОБА_1 вих. № 807 від 20.09.2021 (вх. № 2777/21 від 21.09.2021) про стягнення з ОСОБА_2 533 344, 00 грн. підлягає залишенню без руху.

Разом з тим, суд зазначає, що вищевказані недоліки позовної заяви повинні бути усунуті ОСОБА_1 у строк, що не повинен перевищувати десяти днів з дня вручення даної ухвали про залишення заяви без руху у спосіб надання суду оригіналу документа, що підтверджує сплату судового збору у встановленому законом порядку та розмірі.

Роз`яснити заявнику, що в разі не усунення зазначених недоліків у встановлений судом строк, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулась із нею згідно ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 2, 7 Кодексу України з процедур банкрутства та статтями 162, 164, 174, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву ОСОБА_1 вих. № 807 від 20.09.2021 (вх. № 2777/21 від 21.09.2021) про стягнення з ОСОБА_2 533 344, 00 грн. залишити без руху.

Ухвала набирає законної сили у порядку, передбаченому ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та оскарженню не підлягає.

Ухвалу підписано 27.09.2021.

Суддя Т.В. Лутак