РІШЕННЯ

Іменем України

22 вересня 2021 року м. Чернігівсправа № 927/849/21
Господарським судом Чернігівської області, в складі судді Романенко А.В., за правилами спрощеного позовного провадження в відкритому судовому засіданні розглянуто справу

за позовом: Приватного акціонерного товариства "Київстар",

вул. Дегтярівська, 53, м. Київ, 03113;

адреса електронної пошти: ІНФОРМАЦІЯ_1;

до відповідача: фізичної особи - підприємця Михайлової Наталії Віталіївни,

АДРЕСА_1 ;

предмет спору: про стягнення 27011,10грн

за участю повноважних представників сторін:

від позивача: Ральченко Ю.Г. - адвокат, довіреність №514 від 23.09.2020;

від відповідача: не прибув.

У судовому засіданні 22.09.2021, Господарським судом Чернігівської області, на підставі частини 1 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

09.08.2021, Приватним акціонерним товариством "Київстар" (надалі - ПрАТ "Київстар") подано позов до фізичної особи - підприємця Михайлової Наталії Віталіївни (надалі - ФОП Михайлова Н.В.) про стягнення 27011,10грн, з них: 24993,40грн основного боргу за телекомунікаційні послуги, надані на підставі договору №1-1501/20 від 18.08.2020 та письмових замовлень №№1-12 до нього за послугу фіксованого телефонного зв`язку "ІР-телефонні лінії через Інтернет" (надалі - Договір), підписаних сторонами 18.08.2020, 03.09.2020 та 15.09.2020; 1588,36грн інфляційних втрат за період з січня 2021 року по червень 2021 року та 429,34грн 3% річних за період з 01.01.2021 по 28.07.2021.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги ПрАТ "Київстар" вказав на порушення ФОП Михайловою Н.В. договірних зобов`язань щодо своєчасної оплати вартості телекомунікаційних послуг, наданих на підставі Договору за письмовими замовленнями №№1-12 від 18.08.2020, 03.09.2020 та 15.09.2020, на оплату яких їй виставлено рахунки: №607890661 від 31.08.2020 на суму 294,75грн, №609465105 від 30.09.2020 на суму 35085,32грн, №611072617 від 31.10.2020 на суму 7700грн та №612712970 від 30.11.2020 на суму 5413,33грн, що, як зазначено в позовній заяві, частково оплачені нею на суму 23500грн.

Ухвалою суду від 16.08.2021 дану позовну заяву прийнято до розгляду; відкрито провадження в справі №927/849/21 за правилами спрощеного позовного провадження; судове засідання по розгляду спору по суті призначено на 13.09.2021 об 11:00, в яке викликано повноважного представника позивача; учасникам справи встановлено строки для подачі до суду заяв по суті заявлених вимог.

13.09.2021, у судове засідання прибув повноважний представник позивача; відповідач до суду не прибув, явку повноважного представника не забезпечив (без пояснення причин), будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду не надіслав.

Відповідач не скористався правом на подання мотивованого відзиву на позов, у порядку статей 165, 178 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України), в установлений судом строк.

Ухвала суду про відкриття провадження в справі направлена 16.08.2021 за адресою державної реєстрації відповідача згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, а саме: АДРЕСА_1 повернута відділенням поштового зв`язку на адресу суду без вручення, з відміткою: «адресат відсутній за вказаною адресою».

Відповідно до п.5 частини 6 статті 242 ГПК України днем вручення судового рішення, зокрема, є день проставлення в поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Таким чином, відповідач вважається належним чином повідомленим про відкриття провадження в справі №927/849/21 та про призначення її до судового розгляду на 13.09.2021 об 11:00.

Судом, у порядку частини 1 статті 216 ГПК України, з метою забезпечення права відповідача на судовий захист, відкладено судове засідання в справі на 22.09.2021, про що останній повідомлений в порядку статей 120, 121 ГПК України за адресою державної реєстрації згідно з відомостями ЄДРПОУ (витяг з якого залучено судом до матеріалів справи).

22.09.2021, у судове засідання прибув повноважний представник позивача; відповідач до суду повторно не прибув, явку повноважного представника не забезпечив (без пояснення причин); проти заявлених вимог не заперечив, будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду не надіслав.

Ухвала суду від 13.09.2021, що направлена відповідачу за адресою його державної реєстрації згідно з відомостями ЄДРПУ (актуальність даних судом перевірено), повернута за зворотною адресою без її вручення адресату з відміткою: «адресат відсутній за вказаною адресою».

Частиною 1 статті 202 ГПК України встановлено, що неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. За п.2 частини 3 цієї статті якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи, зокрема, в разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

За умовами частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Застосовуючи з огляду на зміст статті 3 ГПК України, статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи частину 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд вважає за необхідне зазначити, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язку добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain) від 07.07.1989).

За приписами статті 42 ГПК України, учасники справи зобов`язані користуватися визначеними законом процесуальними правами; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (§ 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Судом враховано, що відкладення справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення наявного спору у відповідному судовому засіданні.

З урахуванням зазначеного, враховуючи, що відповідач неодноразово належним чином повідомлявся про дату, час та місце судового засідання, однак явку повноважного представника до суду не забезпечила, без пояснення причин, відзив на позов в установлений судом строк не надала, з огляду на зміст частини 9 статті 165, частини 2 статті 178, частини 1 статті 202 ГПК України, суд вважає, що неприбуття її в судове засідання та неподання відзиву на позов не перешкоджає розгляду справи по суті за наявними матеріалами.

22.09.2021, судом розпочато розгляд справи по суті та заслухано повноважного представника позивача, який заявлений позов підтримав у повному обсязі з підстав, наведених у позовній заяві. В обґрунтування наявного в матеріалах справи розрахунку суми основного боргу, позивачем, до початку розгляду спору по суті, надано до матеріалів справи витяги із інформаційної системи DMS WO ПрАТ «Київстар» щодо дат початку та дат блокування надання послуг за замовленнями №1-12 до Договору №1-1501/20 від 18.08.2020 (що попередньо направлені відповідачу).

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши повноважного представника позивача, з`ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до частини 1 статті 173 Господарського кодексу України (надалі - ГК України) господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, в тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько - господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, в тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За статтею 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що в певних умовах звичайно ставляться. За частиною 1 вказаної статті до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) з урахуванням особливостей передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу (частина 2 статті 193 ГК України).

За приписами статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, зокрема, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

18.08.2020, між ПрАТ «Київстар» (Оператор, позивач) та ФОП Михайловою Наталією Віталіївною (Абонент, відповідач) укладено договір про надання телекомунікаційних послуг №1-1501/20 (надалі - Договір), за умовами якого (п.1) Оператор зобов`язався надати Абоненту телекомунікаційні послуги, що вказані в замовленнях (послуги), в свою чергу, Абонент зобов`язався їх оплачувати в порядку, визначеному Договором та Умовами надання телекомунікаційних послуг ПрАТ «Київстар». Особовий рахунок Абонента: НОМЕР_1 .

Сторони погодили (пункти 1 та 2 Договору), що перелік, обсяг послуг (у тому числі додаткових послуг Оператора), технічні та організаційні умови їх надання зазначаються в замовленні. Окремі додаткові послуги Оператора Абонент може замовити самостійно. Порядок замовлення додаткових послуг визначається Оператором в описі відповідної додаткової послуги Оператора. У разі якщо відповідне додаткове замовлення передбачає необхідність виконання Оператором інсталяційних робіт, Абонент зобов`язаний прийняти виконані інсталяційні роботи та оплатити їх у порядку, визначеному таким замовленням. Після закінчення виконання інсталяційних робіт Оператор зобов`язаний надати Абоненту документ, що фіксує прийняття виконаних робіт Абонентом, у свою чергу, Абонент протягом трьох робочих днів з дати передання йому зазначеного документа повинен перевірити якість виконаних інсталяційних робіт і передати один примірник підписаного документа Оператору або, в випадку неякісного виконання інсталяційних робіт, надати Оператору мотивовану відмову від його підписання. У разі ненадання Абонентом Оператору підписаного документа або мотивованої відмови протягом вказаного 3-денного строку, інсталяційні роботи вважаються прийнятими Абонентом без зауважень на третій день після дати передання Абоненту документа, що фіксує прийняття виконаних інсталяційних робіт. У разі якщо такий документ з різних причин не було підписано, проте Абонент здійснить оплату першого періодичного платежу за відповідну послугу, виконання інсталяційних робіт також вважається прийнятим Абонентом.

За замовленнями №№1-12 до Договору, складеними сторонами в двосторонньому порядку в період з 18.08.2020 по 15.09.2020 (належним чином засвідчені копії наявні в матеріалах справи), відповідачем замовлено наступні послуги: фіксований телефонний зв`язок (службові телефони, підключені за допомогою мережі Інтернет), що включає в себе користування телефонними номерами, зокрема, за замовленням №1 -1 телефонний номер; №2 -30 телефонних номерів; №3 -30 телефонних номерів, №4 -30 телефонних номерів, №5 -30 телефонних номерів, №6 -30 телефонних номерів, №7 -30 телефонних номерів, №8 -30 телефонних номерів, №9 -30 телефонних номерів, №10 -30 телефонних номерів, №11 -30 телефонних номерів, №12 -30 телефонних номерів; додаткові - 23 телефонні номери; кількість абонентських ліній/голосових каналів - 90; пілотний номер (ідентифікатор послуги): 443903640; 443901385; 443903161; 443903665; 443903769; 443904196; 443904382; 443904538; 443904779; 443905467; 443904514; тарифний пакет послуг - SIP Старт/SIP 700. Послуга надається на портах телекомунікаційного обладнання, що знаходиться в приміщенні Оператора, з використанням SIP-протоколу (кодек G.711). ІР адреса, що використовується для ідентифікації Абонента в випадку включення послуги за допомогою мережі Інтернет SIP транком: НОМЕР_2 ; НОМЕР_3 ; НОМЕР_4 ; НОМЕР_5 ; НОМЕР_6 ; НОМЕР_7 ; НОМЕР_8 ; НОМЕР_9 ; НОМЕР_10 ; НОМЕР_11 ; НОМЕР_12 . Зміст інсталяційних робіт полягає в відкритті Абоненту доступу до обладнання Оператора за відповідними мережевими ідентифікаторами.

У замовленнях №№1-12 до Договору сторони погодили вартість обумовлених послуг: за замовленням №1 від 18.08.2020 вартість інсталяційних робіт - 1,20грн (з ПДВ) та абонентна плата - 700грн (з ПДВ); за замовленням №2 від 03.09.2020 вартість інсталяційних робіт - 2761,20грн (з ПДВ) та абонентна плата - 700грн (з ПДВ); за замовленням №3 від 03.09.2020 вартість інсталяційних робіт - 2761,20грн (з ПДВ) та абонентна плата - 700грн (з ПДВ); за замовленням №4 від 03.09.2020 вартість інсталяційних робіт - 2761,20грн (з ПДВ) та абонентна плата - 700грн (з ПДВ); за замовленням №5 від 03.09.2020 вартість інсталяційних робіт - 2761,20грн (з ПДВ) та абонентна плата - 700грн (з ПДВ); за замовленням №6 від 03.09.2020 вартість інсталяційних робіт - 2761,20грн (з ПДВ) та абонентна плата - 700грн (з ПДВ); за замовленням №7 від 03.09.2020 вартість інсталяційних робіт - 2761,20грн (з ПДВ) та абонентна плата - 700грн (з ПДВ); за замовленням №8 від 03.09.2020 вартість інсталяційних робіт - 2761,20грн (з ПДВ) та абонентна плата - 700грн (з ПДВ); за замовленням №9 від 03.09.2020 вартість інсталяційних робіт - 2761,20грн (з ПДВ) та абонентна плата - 700грн (з ПДВ); за замовленням №10 від 03.09.2020 вартість інсталяційних робіт - 2761,20грн (з ПДВ) та абонентна плата - 700грн (з ПДВ); за замовленням №11 від 03.09.2020 вартість інсталяційних робіт - 2761,20грн (з ПДВ) та абонентна плата - 700грн (з ПДВ); за замовленням №12 від 15.09.2020 вартість інсталяційних робіт - 2760грн (з ПДВ) та абонентна плата - 700грн (з ПДВ).

Відповідно п.4 Договору №1-1501/20 оплата наданих послуг здійснюється на умовах наступної оплати: до 20 числа місяця наступного за розрахунковим періодом. Розрахунковим періодом за Договором є один місяць (з 1-го по останнє число календарного місяця). Інформацію про належну до оплати суму Абонент отримує в рахунку на оплату, що надсилається Абоненту Оператором до 10 числа місяця наступного за розрахунковим періодом за адресою, що вказана в відповідному замовленні. У разі якщо Абонент не отримує рахунок на оплату до 15 числа місяця наступного за розрахунковим періодом, інформацію про належну до сплати суму від може отримати за допомогою системи самообслуговування та, в разі потреби, отримати в найближчому Центрі обслуговування абонентів рахунок на оплату.

На оплату вартості послуг, обумовлених замовленнями №№1-12 до Договору, Абоненту виставлено до сплати наступні рахунки: №607890661 від 31.08.2020 на суму 294,75грн (за серпень 2020 року), №609465105 від 30.09.2020 на суму 35085,32грн (за вересень 2020 року), №611072617 від 31.10.2020 на суму 7700грн (за жовтень 2020 року) та №612712970 від 30.11.2020 на суму 5413,33грн (за листопад 2020 року).

Відповідач частково розрахувався за отримані послуги на загальну суму 23500грн, про що свідчать додані до матеріалів справи банківські квитанції від 02.09.2020, від 27.11.2020, від 30.11.2020.

Матеріалами справи підтверджується наявність у відповідача простроченої заборгованості в сумі 24993,40грн за отримані послуги на підставі Договору. На момент ухвалення судового рішення відповідач доказів оплати наявного боргу до суду не надав, проти заявлених вимог не заперечив.

Виходячи з правової природи укладеного правочину суд дійшов висновку, що між сторонами склались відносини з надання послуг, які врегульовано главою 63 ЦК України та нормами Закону України «Про телекомунікації».

Виходячи з умов Договору №1-1501/20 від 18.08.2020 (пункт 6), на момент вирішення спору цей Договір є діючим. Матеріали справи не містять будь-яких доказів на підтвердження того, що цей Договір припинив свою дію (зокрема шляхом його розірвання сторонами) або був визнаний недійсним у судовому порядку.

Предметом позову в даній справі є стягнення вартості телекомунікаційних послуг, наданих за Договором; та похідні вимоги про стягнення трьох відсотків річних та інфляційних втрат за прострочення виконання грошових зобов`язань (нарахованих на підставі частини 2 статті 625 ЦК України).

Тобто до обставин, що входять до предмету доказування в даній справі належить наявність між сторонами договірних правовідносин; факт надання позивачем та отримання відповідачем обумовлених Договором послуг; порушення відповідачем договірних зобов`язань щодо своєчасної оплати вартості отриманих послуг; наявність підстав для застосування до відповідача правових наслідків, обумовлених частиною 2 статті 625 ЦК України.

За статтею 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

За частиною 2 статті 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, в строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з частиною 5 статті 33 Закону України «Про телекомунікації» споживачі телекомунікаційних послуг зобов`язані дотримуватися Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, що затверджує Кабінет Міністрів України, зокрема, виконувати умови договору про надання телекомунікаційних послуг у разі його укладення, в тому числі своєчасно оплачувати отримані ними телекомунікаційні послуги.

Пунктом 72 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг (затверджених постановою КМУ від 11.04.2012 №295) передбачено, що розрахунки за отримані послуги на умовах наступної оплати здійснюються шляхом надсилання на адресу абонента рахунків або в інший спосіб відповідно до законодавства та договору. У разі здійснення розрахунків за отримані послуги на умовах наступної оплати абонент оплачує послуги після закінчення розрахункового періоду. Плата вноситься після отримання ним рахунка, але не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим періодом, якщо інше не встановлено договором відповідно до законодавства.

Наведене узгоджується зі змістом п.4 Договору, за яким оплата наданих послуг здійснюється до 20 числа місяця наступного за розрахунковим.

Враховуючи, що матеріалами справи підтверджується порушення відповідачем грошових зобов`язань по своєчасному розрахунку за отримані послуги за Договором, суд, дослідивши матеріали справи, вирішив задовольнив позов у частині основного боргу в повному обсязі в сумі 24993,40грн.

Статтею 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його в строк, установлений договором або законом (частина 2 статті 612 ЦК України).

Згідно з частиною 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач, керуючись частиною 2 статті 625 ЦК України, з огляду на порушення відповідачем строків оплати послуг, отриманих за Договором, заявив до стягнення 1588,36грн інфляційних втрат за період січень - червень 2021 року та 429,34грн трьох відсотків річних за період з 01.01.2021 по 28.07.2021.

Враховуючи, що матеріалами справи підтверджується факт порушення відповідачем грошових зобов`язань, суд, перевіривши розрахунок заявлених до стягнення інфляційних втрат та відсотків річних, дійшов висновку про задоволення позову в цій частині вимог у повному обсязі.

За загальним правилом обов`язок доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. Обов`язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення. Це стосується позивача, який повинен доказати факти, на підставі яких пред`явлено позов, а також відповідача, який має можливість доказувати факти, на підставі яких він заперечує проти позову.

За приписами частин 2 та 3 статті 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених законом.

Обов`язок доказування і подання доказів установлено статтею 74 ГПК України, за якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (частина 3 статті 74 ГПК України).

Відповідно до частини 4 статті 74 ГПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви в добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, установлених цим Кодексом (частина 1 статті 14 ГПК України).

Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд установлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

З огляду на зміст статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Стаття 76 даного Кодексу визначає, що належними доказами є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять у предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Статтями 78, 79 ГПК України встановлено, що достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними ніж докази, надані на її спростування.

За приписами частин 1 та 2 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь установленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

Тобто, виходячи зі змісту статей 13, 74 ГПК України кожна сторона на підставі належних, допустимих, достовірних та вірогідних доказів повинна довести правомірність заявлених нею вимог або заперечень.

Беручи до уваги, що відповідач, в порушення статей 525, 526 ЦК України та статті 193 ГК України, договірні зобов`язання не виконав, за послуги отримані в серпні - листопаді 2020 року своєчасно не розрахувався, вимоги позивача не спростував, суд доходить висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі, зокрема, в частині основного боргу в сумі 24993,40грн, в частині інфляційних втрат в сумі 1588,36грн за період з січня по червень 2021 року та в частині трьох відсотків річних у сумі 429,34грн у період з 01.01.2021 по 28.07.2021.

При ухваленні рішення в справі, суд, у тому числі вирішує питання щодо розподілу судових витрат між сторонами (п.5 частини 1 статті 237 ГПК України).

З огляду на те, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, відповідно до статті 129 ГПК України, за рахунок відповідача позивачу мають бути відшкодовані судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2270грн,

Керуючись статтями 42, 46, 73, 74, 76-79, 91, 123, 129, частиною 2 статті 178, статтями 202, 233, 236, 238, 241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Приватного акціонерного товариства «Київстар» (вул. Дегтярівська, 53, м. Київ, 03113; ) до фізичної особи - підприємця Михайлової Наталії Віталіївни ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_13 ) про стягнення 27011,10грн, задовольнити повністю.

2. Стягнути з фізичної особи - підприємця Михайлової Наталії Віталіївни ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_13 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Київстар» (вул. Дегтярівська, 53, м. Київ, 03113; ) 24993,40грн боргу, 1588,36грн інфляційних втрат, 429,34грн трьох відсотків річних та 2270грн судового збору.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови в відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду, відповідно до статті 256 Господарського процесуального кодексу України, подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається в порядку визначеному в статті 257 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Повний текс рішення складено та підписано 24.09.2021.

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Суддя А.В. Романенко