ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" вересня 2021 р. Справа №909/951/20

м. Львів

Західний апеляційний господарський суд в складі колегії суддів:

Гриців В.М. (головуючий), Бонк Т.Б., Бойко С.М.

розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Перший дім" на рішення Господарського суду Івано-Франківської області (суддя Шіляк М.А.) від 18 лютого 2021 року у справі № 909/951/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Перший дім" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Порто Франко Груп" про стягнення заборгованості в сумі 28 206,34 грн.

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2020 року до Господарського суду Івано-Франківської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Перший дім" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Порто Франко Груп" про стягнення заборгованості в сумі 28 206,34 грн, з яких: 3752,60 грн - 3% річних, 21 993,41 грн пені та 2460,33 грн інфляційних втрат за неналежне виконання зобов`язань за договором від 01.04.2019 №ЛВ0419/01.

Позовні вимоги мотивовано порушенням умов договору відповідачем щодо оплати з поставлений товар в строки визначенні договором. За поставлений товар по видатковій накладній № Л-ПД-000255/03 від 14.02.2020, як вказує позивач, відповідач розрахувався 31.07.2020, відтак керуючись положеннями п.5.1. договору та ч.2 ст. 625 ЦК України нарахував 21 993,41 грн пені, 3752,60 грн 3% річних та 2460,33 грн інфляційних втрат. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на положення ст. 509, 526, 530, 610, 625, 626, 629, 655, 691, 692, 712 ЦК України та ст. 193 ГК України.

Відповідач позов заперечив вказуючи на те, що згідно додаткової угоди від 15.05.2019 №1 до договору від 01.04.2019 №ЛВ0419/01 сторони погодились внести зміни до п.3.4. договору, а саме: покупець на підставі виставленого постачальником рахунку здійснює оплату на умовах відстрочки платежу. Покупець повинен оплатити вартість поставленого товару не пізніше 14 календарних робочих днів з дати поставки товару, вказаної у видатковій накладній. Оплата здійснюється у розмірі повної вартості поставленої партії. Умови надання відстрочки платежу, не розповсюджується на товар, зазначений у п.3.5. договору. Товар під замовлення відпускається на умовах 100 % передплати. Таким чином вважає, що перебіг строку оплати товару починається з 15 календарного дня з дати поставки товару , вказаної у видатковій накладній. Однак, в подальшому відповідач у додаткових поясненнях зазначив, що поставка по видатковій накладній від 14.02.2020 є позадоговірною, так як відсутня прив`язка до договору від 01.04.2019 №ЛВ0419/01. Відповідно до видаткової накладної від 14.02.2020 позивач зобов`язаний був поставити товар загальною кількістю 3024 кв. м., однак відповідач приймаючи товар по кількості встановив недостачу товару у кількості 84 кв. м., відтак дана видаткова накладна зі сторони відповідача не була підписана 14.02.2020, а підписана 10.03.2020, оскільки саме цього числа отримав недостачу по цій накладній. Також, відповідач зазначив, що йому не надходив рахунок-фактура від 11.02.2020 №Л-ПД-000255.

Господарський суд Івано-Франківської області рішенням від 18 лютого 2021 року у справі №909/951/20 відмовив у задоволенні позовних вимог.

Рішення мотивоване тим, що в договорі №ЛВ0419/01 чітко визначено зміст зобов`язання та строк його виконання. Позивач не подав суду доказів виставлення відповідачу рахунку-фактури, з огляду на що суд немає можливості обрахувати строк оплати товару з урахуванням пункту 4.3. договору, а відтак суд дійшов висновку про безпідставність та недоведеність позовних вимог.

ТОВ «Перший дім» (позивач) подав апеляційну скаргу в якій вказує на необґрунтованість рішення місцевого господарського суду, що полягає у невідповідності висновків, викладених у рішенні суду встановленим обставинам справи. Вважає, що суд помилково дійшов висновку про безпідставність та недоведеність позовних вимог, ґрунтуючись на неможливості суду обрахувати строк оплати товару. Щодо вимагання позивачем від відповідача відшкодування на підставі претензії вважає, що місцевий господарський суд помилково дійшов до висновку що розрахунок заборгованості (з 15.02.2020 до 31.07.2020) передує даті пред`явлення претензії (13.08.2020) та не звернув при цьому увагу що зазначена претензія від 13.08.2020 виставлена на підставі судового наказу Господарського суду Івано-Франківської області від 29 липня 2020 року про стягнення з ТОВ «Порто Франко Груп» на користь ТОВ «Перший дім» 167 345,68 грн. Документами, які підтверджують як факт виконання позивачем зобов`язання з поставки товару відповідачеві, так і факт виникнення у останнього зобов`язання з його оплати, є видаткові накладні, які сторонами належним чином оформлені та підписані без будь-яких зауважень, а також засвідчені печатками обох сторін. Отже, підписання покупцем (відповідачем) видаткових накладних, які є первинними обліковими документами у розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» і які відповідають вимогам, зокрема ст. 9 Закону та Положенню про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88 фіксують факт здійснення господарської операції і є підставою виникнення обов`язку щодо здійснення розрахунків за поставлений позивачем товар. При цьому посилається на постанову Північного апеляційного господарського суду від 19.01.2021 у справі №911/1453/20 та постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 25.02.2020 у справі №922/1705/19.

Відповідно до цього, просить рішення місцевого господарського суду скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.

ТОВ «Порто Франко Груп» (відповідач) у відзиві на апеляційну скаргу вказує на те, що на виконання умов договору від 01.04.2019 №ЛВ0419/01 позивач поставив відповідачу за видатковою накладною від 14.02.2020 №Л-ПД-000255/03 товар на суму 371 952,00 грн і ним сплачено заборгованість по цій накладній в повному обсязі, що підтверджується наявними у матеріалах справи платіжними дорученнями. У п.3.4. договору сторони передбачили, що покупець на підставі виставленого постачальником рахунку здійснює оплату за товар шляхом безготівкового переказу 100% попередньої оплати товару протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту виставлення рахунку-фактури , якщо інший строк не зазначений в рахунку фактурі. Позивачем не надано доказів виставлення рахунку-фактури відповідачу, з огляду на що немає можливості обрахувати строк оплати товару виходячи з вказаного пункту договору. Крім того, наголошує на тому, що наданий позивачем розрахунок заборгованості (з 15.02.2020 по 31.07.2020) передує даті пред`явлення претензії (13.08.2020). Окремо звертає увагу апеляційного суду на те, що ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 20.08.2020 скасовано судовий наказ від 29.07.2020 у справі №909/653/20 виданий Господарським судом Івано-Франківської області за заявою ТОВ «Перший дім» про стягнення заборгованості з ТОВ «Порто Франко Груп» на користь ТОВ «Перший дім» в сумі 167 345,68 грн. Просить рішення місцевого господарського суду залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Західний апеляційний господарський суд ухвалою від 24 березня 2021 року відкрив провадження за апеляційною скаргою ТОВ «Перший дім» на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 18 лютого 2021 року у справі №909/951/20. Апеляційну скаргу ухвалив розглядати без повідомлення учасників справи.

Відповідно до пункту 10 статті 270 ГПК України апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з статтею 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Західний апеляційний господарський суд розглянув апеляційну скаргу, матеріали справи і вважає, що у задоволенні апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший дім» на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 18 лютого 2021 року належить відмовити з таких підстав.

Обставини справи:

01.04.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю «Перший дім» (постачальник) та Товариство з обмеженою відповідальністю «Порто Франко Груп» (покупець) уклали договір №ЛВ0419/01 про постачання матеріалів будівельного призначення (а.с.9-11), за умовами якого, зокрема:

- постачальник, на підставі замовлення покупця, зобов`язується передати у власність покупця матеріали будівельного призначення, а покупець зобов`язується прийняти товар та оплатити його на умовах даного договору. Назва, асортимент, кількість та ціна товарів визначається в рахунках, що надані постачальником. Сторони визначають, що видаткова накладна, підписана сторонами, є погодженням асортименту товару, його кількості та ціни (п.1.1. договору);

- договору поставка товару постачальником здійснюється на умовах, погоджених сторонами, відповідно до Офіційних правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати у редакції 2020 року (п.2.3. договору);.

- датою поставки товару вважається дата, зазначена в видатковій накладній постачальника (п.2.6. договору).

- ціни вказуються у рахунках-фактурах і накладних, а в необхідних випадках, також у відповідних протоколах узгодження цін (специфікаціях). Усі видаткові накладні підписані сторонами починаючи з дати укладення даного договору і до закінчення строку його дії є його невід`ємними частинами, навіть якщо у них не міститься посилання на цей договір (п. 3.2. договору);.

- покупець на підставі виставленого постачальником рахунку здійснює оплату за товар шляхом безготівкового переказу 100% попередньої оплати товару протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту виставлення рахунку фактури, якщо інший строк не зазначений в рахунку-фактурі (п.3.4. договору);

- зобов`язання покупця з оплати товару (п.3.4. договору) вважаються виконаними з моменту зарахування коштів на поточний рахунок постачальника (п.3.7. договору);

- перехід права власності на товар відбувається в момент прийняття покупцем партії товару в місці постачання (п. 4.4. договору);

- порушення умов даного договору сторони несуть відповідальність у вигляді пені в розмірі подвійної облікової ставки НБ України від суми боргу за кожний день прострочення виконання зобов`язань за даним договором (п.5.1. договору);

- строк дії договору сторони визначили до 31 грудня 2019 року з умовою його пролонгації на тих самих умовах, якщо жодна із сторін не заявить про намір розірвати договір (пункти 8.15, 8.16 договору).

Позивач поставив відповідачу за видатковою накладною від 14.02.2020 №Л-ПД-000255/03 товар на суму 371 952,00 грн, вартість якого відповідач оплатив у повному обсязі, що підтверджується наявними у матеріалах справи платіжними дорученнями. ( а.с.12-26).

Предметом спору є вимога позивача про стягнення з відповідача 3752,60 грн - 3% річних, 21 993,41 грн пені та 2 460,33 грн інфляційних втрат за неналежне виконання зобов`язань за договором від 01.04.2019 №ЛВ0419/01 прострочення оплати товару, отриманого за видатковою накладною від 14.02.2020 №Л-ПД-000255/03.

При перегляді оскарженого рішення судова колегія Західного апеляційного господарського суду виходить із таких підстав і обставин.

Згідно з ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав , встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Статтею 262 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до положень ч. 1-2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним , домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з ч.1 ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору , з урахуванням вимог цього кодексу , інших актів цивільного законодавства , звичаїв ділового обороту , вимог розумності та справедливості.

За приписами ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частинами 1-2 ст. 692 ЦК України визначено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Згідно з ч.1 ст. 693 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

З обставин справи видно, що 01.04.2019 сторони уклали договір №ЛВ0419/01 про постачання матеріалів будівельного призначення. Строк дії договору сторони визначили до 31 грудня 2019 року з умовою його пролонгації на тих самих умовах, якщо жодна із сторін не заявить про намір розірвати договір.

У матеріалах справи немає доказів про припинення договору №ЛВ0419/01 зі спливом строку його дії - 31 грудня 2019 року.

За видатковою накладною від 14.02.2020 №Л-ПД-000255/03 позивач поставив відповідачу товар на суму 371 952,00 грн, вартість якого відповідач оплатив у повному обсязі різними платежами починаючи з 14 лютого 2020 року до 31 липня 2020 року.

У видатковій накладній 14.02.2020 №Л-ПД-000255/03 немає вказівки на те, що поставка здійснюється за договором №ЛВ0419/01 від 01.04.2019. Натомість підставою поставки названо рахунок Л-ПД-000255 від 11.02.2020.

Проте, позивач не надав доказів надсилання (виставлення) відповідачу названого рахунку. Більш того, у позовній заяві такої підстави позовних вимог позивач не назвав, а копію рахунку-фактури № Л-ПД-000255 від 11.02.2020 надіслав суду першої інстанції лише 18 січня 2021 року - після судового засідання 11 грудня 2020 року. У клопотанні про долучення цього документу до матеріалів справи позивач вказав, що оригінал рахунку-фактури № Л-ПД-000255 від 11.02.2020 знаходиться у відповідача. Проте не назвав коли саме оригінал рахунку-фактури № Л-ПД-000255 від 11.02.2020 був наданий (надісланий, виставлений) відповідачу.

Відповідач заперечує отримання ним рахунку-фактури №Л-ПД-000255 від 11.02.2020.

Отже, у матеріалах справи відсутні докази виставлення рахунку-фактури відповідачу, такі докази не подані й суду апеляційної інстанції.

За таких обставин неможливо визначити дату настання строку виконання зобов`язання з оплати товару за договором №ЛВ0419/01 та встановити період прострочення виконання грошового зобов`язання.

Ураховуючи наведене місцевий господарський суд обґрунтовано вказав про відсутність можливості обрахувати дату настання строку оплати товару з урахуванням п. 3.4. договору.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Отже, рішення суду першої інстанції належить залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Згідно з п.2 ч.1 ст.129 ГПК України у спорах, що виникають виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За приписами частини 5 статті 240 ГПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст. 129, 236, 254, 269, 270, 275, 276, 281, 282, 284 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 18 лютого 2021 року у справі №909/951/20 залишити без змін, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Перший дім" без задоволення.

Судові витрати покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Перший дім".

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Повний текст постанови складено 23 вересня 2021 року.

Головуючий суддя В.М. Гриців

Суддя Т.Б. Бонк

Суддя С.М. Бойко