ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" вересня 2021 р.м. ХарківСправа № 5023/6452/11 (922/316/21)

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Кононової О.В.

при секретарі судового засідання Зубко Ю.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Фізичної особи-підприємця Фільчикової Наталії Михайлівни
до Фізичної особи ОСОБА_1
про про звільнення приміщення
за участю :

представника ПАТ АБ "Укргазбанк" - Донець Д.О.

ВСТАНОВИВ:

Постановою Господарського суду Харківської області від 18.08.2011 року по справі №5023/6452/11 визнано банкрутом ФОП Фільчікову Наталю Михайлівну (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ). Ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого П`янова С.В.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 06.03.2013 року звільнено П`янова С.В. від виконання обов`язків ліквідатора та призначено ліквідатором ФОП Фільчікової Н.М. арбітражного керуючого Косиневського М.А.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 18.06.2019 року припинено обов`язки ліквідатора ФОП Фільчікової Н.М. арбітражного керуючого Косиневського Максима Анатолійовича, призначено ліквідатором ФОП Фільчікової Н.М. арбітражного керуючого Корольова Вадима Вячеславовича (61052, м. Харків, а/с 60).

Ухвалою господарського суду Харківської області від 30.01.2018 року по справі №5023/6452/11 було вирішено:

1. Заяву АБ "Укргазбанк" в особі Харківської обласної дирекції про визнання недійсними аукціонних торгів, оцінки та договору купівлі-продажу майна, застосування наслідків недійсності правочину та визнання права власності за банкрутом (з урахуванням уточнень) задоволено частково.

2. Визнано недійсними результати аукціону з продажу майна банкрута, а саме - нежитлової будівлі літ. "А-1" загальною площею 138,4 кв.м, розташованої за адресою: м. Харків, проспект Науки (колишній проспект Леніна), буд. 64/1, проведені TOB "Універсальна біржа "Гермес" та оформлені протоколом № 1 від 05.10.2011 р.

3. Визнано недійсним договір купівлі-продажу нежитлової будівлі літ. "А-1" загальною площею 138,4 кв.м, розташованої за адресою: м. Харків, проспект Науки (колишній проспект Леніна), буд. 64/1, укладений 24.10.2011 р. ФОП Фільчіковою Н.М. в особі арбітражного керуючого П`янова С.В. (який на дату укладання договору виконував повноваження ліквідатора ФОП Фільчікової Н.М.) та Сукіасяном Р.Г., посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Слоневською Д.В. та зареєстрований в реєстрі за № 3929.

4. Зобов`язано громадянина Сукіасяна Рафаеля Геворковича (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) повернути майно, що було предметом договору купівлі-продажу від 24.10.2011 р., укладеного 24.10.2011 р. між ФОП Фільчіковою Н.М. в особі арбітражного керуючого П`янова С.В. (який на дату укладання договору виконував обов`язки ліквідатора ФОП Фільчікової Н.М.) та Сукіасяном Р.Г., посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Слоневською Д.В. та зареєстрований в реєстрі за № 3929, а саме: нежитлову будівлю літ. "А-1" загальною площею 138,4 кв.м, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , до ліквідаційної маси ФОП Фільчікової Н.М., а колишнього ліквідатора банкрута - арбітражного керуючого П`янова С.В. зобов`язано повернути грошові кошти громадянину ОСОБА_1 , що були сплачені останнім за придбання цього майна у розмірі 240000,00 грн.

01.02.2021 до суду надійшла позовна заява Фізичної особи-підприємця Фільчікової Наталії Михайлівни в особі ліквідатора арбітражного керуючого Корольова Вадима Вячеславовича, в якій позивач просить суд усунути перешкоди у провадженні в справі №5023/6452/11 про банкрутство шляхом звільнення нежитлової будівлі літ. «А-1», розташованої за адресою: АДРЕСА_2 від Сукіасяна Рафаеля Геворковича (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ), уповноважених ним осіб та їхніх речей, судові витрати стягнути з відповідача.

Ухвалою суду від 22.03.2021 було прийнято позовну заяву Фізичної особи - підприємця Фільчікової Наталії Михайлівни в особі керуючого реалізацією арбітражного керуючого Корольова В.В. до ОСОБА_1 до розгляду та відкрито провадження за №316/21 у справі №5023/6452/11. Ухвалено заяву розглядати за правилами загального позовного провадження. Розпочато підготовче провадження і призначено підготовче засідання на "21" квітня 2021 р. о 11:40. Залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Публічне акціонерне товариство акціонерний банк "Укргазбанк".

В судовому засіданні 21.04.2021 було оголошено перерву до 12.05.2021.

Ухвалою суду від 12.05.2021 було продовжено строк проведення підготовчого провадження на 30 днів до "20" червня 2021 р., підготовче засідання у справі № 5023/6452/11 (№922/316/21) відкладено на "02" червня 2021 р. о 12:00 год.

В судовому засіданні 02.06.2021 Ухвалою суду від 02.06.2021 було закрито підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті в судовому засіданні на 16.06.2021.

В судовому засіданні 16.06.2021 було оголошено перерву до 29.06.2021.

23.06.2021 до суду від представника відповідача Сукіасяна Р.Г. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи для надання можливості уповноваженому представнику ознайомитися з матеріалами справи та надати свої заперечення проти позову.

25.06.2021 також від представника відповідача Сукіасяна Р.Г. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи для надання можливості уповноваженому представнику ознайомитися з матеріалами справи та надати свої заперечення проти позову.

В судовому засіданні 29.09.2021 було відкладено розгляд справи по суті в межах строку, встановленого ч. 2 ст. 195 ГПК України, - до 14.07.2021.

Проте 14.07.2021 судове засідання не відбулось у зв`язку з перебуванням судді Кононової О.В. у відпустці.

Ухвалою суду від 21.07.2021 було призначено судове засідання щодо розгляду справи по суті на 04.08.2021.

03.08.2021 до канцелярії суду від представника позивача арбітражного керуючого Корольова В.В. надійшла заява про відкладення розгляду справи у зв`язку з неможливістю з`явитися в судове засідання обумовленою відпусткою.

В судовому засіданні 04.08.2021 було оголошено перерву до 19.08.2021.

18.08.2021 до канцелярії суду від ПАТ АБ "Укргазбанк" надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з наданням можливості укладення мирової угоди.

Також від представника АБ "Укргазбанк" 19.08.2021 надійшло клопотання (вх. №19479) про відкладення розгляду справи для надання можливості узгодити умови укладення мирової угоди.

19.08.2021 до канцелярії суду від представника позивача арбітражного керуючого Корольова В.В. надійшла заява про відкладення розгляду справи у зв`язку з неможливістю з`явитися в судове засідання.

В судовому засіданні 19.08.2021 було оголошено перерву до 15.09.2021.

14.09.2021 до суду від представника ПАТ АБ "Укргазбанк" надійшло клопотання про відкладення розгляду справи для надання можливості врегулювання спору шляхом укладення мирової угоди.

Також 14.09.2021 від представника Сукіасяна Р.Г. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи для надання можливості укладення мирової угоди.

15.09.2021 до канцелярії суду від представника позивача арбітражного керуючого Корольова В.В. надійшла заява про відкладення розгляду справи для надання можливості врегулювати спір шляхом укладення мирової угоди.

Суд, дослідивши надані клопотання, дійшов висновку про відсутність правових підстав для їх задоволення, керуючись наступним.

Так, стаття 43 Господарського процесуального кодексу України зобов`язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Частиною 5 статті 202 Господарського процесуального кодексу України, передбачено, суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав:

1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про направлення йому ухвали з повідомленням про дату, час і місце судового засідання;

2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними;

3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи;

4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження.

3. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі:

1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки;

2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки;

3) неявки представника в судове засідання, якщо в судове засідання з`явилася особа, яку він представляє, або інший її представник;

4) неявки в судове засідання учасника справи, якщо з`явився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обов`язковою.

Відповідно ч. 2 ст. 195 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті.

Суд зауважує, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Застосовуючи згідно з частиною 1 статті 4 Господарського процесуального кодексу України, статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи частину 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989).

Враховуючи, що судом було надано достатньо часу сторонам для формування своєї правової позиції стосовно предмету спору, з метою дотримання процесуальних строків розгляду справи, а також зважаючи на те, що явка представників сторін судом обов`язковою не визнавалась, суд вважає за можливе розглянути справу по суті в цьому судовому засіданні.

Присутній в судовому засіданні представник ПАТ АБ "Укргазбанк" зазначив, що на його думку наразі відсутні правові підстави для задоволення позову.

Розглянувши матеріали справи та з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно та повно дослідивши надані учасниками судового процесу докази, суд встановив наступне.

В провадженні господарського суду Харківської області перебуває справа №5023/6452/11 про неплатоспроможність Фізичної особи - підприємця Фільчікової Н.М.

Постановою господарського суду Харківської області від 18.08.2011 ФОП Фільчікову Н.М. визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру та призначено ліквідатором арбітражного керуючого П`янова С.В.

Так, під час провадження у справі про банкрутство ФОП Фільчікової Н.М., ухвалою господарського суду Харківської області від 30.01.2018 було частково задоволено заяву АБ "Укргазбанк" в особі Харківської обласної дирекції про визнання недійсними аукціонних торгів, оцінки та договору купівлі-продажу майна, застосування наслідків недійсності правочину та визнання права власності за банкрутом (з урахуванням уточнень).

Зазначеною ухвалою визнано недійсними результати аукціону з продажу майна банкрута, а саме - нежитлової будівлі літ. "А-1" загальною площею 138,4 кв.м, розташованої за адресою: м. Харків, проспект Науки (колишній проспект Леніна), буд. 64/1, проведені TOB "Універсальна біржа "Гермес" та оформлені протоколом № 1 від 05.10.2011.

Визнаний недійсним договір купівлі-продажу нежитлової будівлі літ. "А-1" загальною площею 138,4 кв.м, розташованої за адресою: м. Харків, проспект Науки (колишній проспект Леніна), буд. 64/1, укладений 24.10.2011 р. ФОП Фільчіковою Н.М. в особі арбітражного керуючого П`янова С.В. (який на дату укладання договору виконував повноваження ліквідатора ФОП Фільчікової Н.М.) та Сукіасяном Р.Г., посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Слоневською Д.В. та зареєстрований в реєстрі за № 3929.

Зобов`язано громадянина Сукіасяна Рафаеля Геворковича (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) повернути майно, що було предметом договору купівлі-продажу від 24.10.2011 р., укладеного 24.10.2011 р. між ФОП Фільчіковою Н.М. в особі арбітражного керуючого П`янова С.В. (який на дату укладання договору виконував обов`язки ліквідатора ФОП Фільчікової Н.М.) та Сукіасяном Р.Г., посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Слоневською Д.В. та зареєстрований в реєстрі за № 3929, а саме: нежитлову будівлю літ. "А-1" загальною площею 138,4 кв.м, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , до ліквідаційної маси ФОП Фільчікової Н.М., а колишнього ліквідатора банкрута - арбітражного керуючого П`янова С.В. зобов`язати повернути грошові кошти громадянину ОСОБА_1 , що були сплачені останнім за придбання цього майна у розмірі 240000,00 грн.

Визнано право власності на нежитлову будівлю літ. "А-1" загальною площею 138,4 кв.м, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , за банкрутом - Фільчіковою Наталею Михайлівною (дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_3 ).

З інформаційної довідки №241711421 від 25.01.2021 вбачається, що 28.04.2016 19:49:18 державним реєстратором Проскіріним Е.Г. Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області було зареєстровано за Сукіаяном Рафаелом Геворковичем право власності на нежитлову будівлю літ. «А-1» загальною площею 274,9 кв.м, з терасою літ. «а» площею 107,4 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 .

Тобто Сукіасяном Р.Г., у період справи №5023/6452/11 про банкрутство ФОП Фільчікової Н.М. було здійснено реконструкцію нежитлової будівлі літ. "А-1" загальною площею 138,4 кв.м, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 збільшивши її загальну площу до 274,9 кв.м.

Позивач вказує, що листом №57-5023/6452 від 23.12.2020 ліквідатор ФОП Фільчікової Н.М. арбітражний керуючий Корольов В.В. звернувся до Сукіасяна Рафаеля Геворковича з повідомленням, в якому просив:

- повернути до ліквідаційної маси ФОП Фільчікової Н.М. нежитлову будівлю літ. "А- 1", розташовану за адресою: м. Харків, проспект Науки (колишній проспект Леніна), буд. 64/1 до 11.01.2021 року;

- звільнити нежитлову будівлю літ. "А-1", розташовану за адресою: м. Харків, проспект Науки (колишній проспект Леніна), буд. 64/1 до 11.01.2021 року;

- укладений та підписаний акт - прийому передачі нежитлової будівлі літ. "А-1", розташованої за адресою: м. Харків, проспект Науки (колишній проспект Леніна), буд. 64/1, ключі та інше майно передати особисто ліквідатору ФОП Фільчікової Н.М. арбітражному керуючому Корольову Вадиму Вячеславовичу.

Позивач стверджує, що попри судове рішення (ухвала суду від 30.01.2018), яким майно позивача витребувано від відповідача, на відповідні звернення позивача, відповідач рішення не виконав, майно не повернув.

Надаючи правову кваліфікацію даним правовідносинам суд виходить з наступного.

Стаття 15 Цивільного кодексу України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з положеннями статті 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За змістом статті 41 Конституції України та статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю та мирно володіти своїм майном; право приватної власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Відповідно до частини першої статті 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону (частини перша та друга статті 319 Цивільного кодексу України).

Згідно із частиною першою статті 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції, закріплено принцип нерухомості права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд, вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону, за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст. ст. 316,317, 319,321 ЦК України).

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою господарського суду Харківської області від 30.01.2018 було зобов`язано громадянина ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) повернути майно, що було предметом договору купівлі-продажу від 24.10.2011 р., укладеного 24.10.2011 р. між ФОП Фільчіковою Н.М. в особі арбітражного керуючого П`янова С.В. (який на дату укладання договору виконував обов`язки ліквідатора ФОП Фільчікової Н.М.) та Сукіасяном Р.Г., а саме: нежитлову будівлю літ. "А-1" загальною площею 138,4 кв.м, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , до ліквідаційної маси ФОП Фільчікової Н.М. та визнано право власності на нежитлову будівлю літ. "А-1" загальною площею 138,4 кв.м, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , за банкрутом - Фільчіковою Наталею Михайлівною.

Вказані обставини у відповідності до положень ч. 4 ст. 75 ГПК України не підлягають доказуванню, як такі, що встановлені рішенням суду.

Проте, всупереч вказаних обставин, Сукіасян Р.Г. спірні нежитлові приміщення позивачеві не повернув, здійснив реконструкцію нежитлової будівлі літ. "А-1" загальною площею 138,4 кв.м, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 збільшивши її загальну площу до 274,9 кв.м. та зареєстрував право власності на спірну нежитлову будівлю.

Так, з інформаційної довідки №241711421 від 25.01.2021 вбачається, що 28.04.2016 19:49:18 державним реєстратором Проскіріним Е.Г. Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області було зареєстровано за Сукіаяном Рафаелом Геворковичем право власності на нежитлову будівлю літ. «А-1» загальною площею 274,9 кв.м, з терасою літ. «а» площею 107,4 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 .

Зважаючи на викладене, суд доходить переконливого висновку, що позивачем доведено порушення права його власності на спірну нежитлову будівлю, оскільки відповідач не визнає право власності позивача на вказане майно, не повертає його та не здійснює відповідних дій направлених на повернення вказаного майна, за умови наявності рішення суду про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Згідно зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Статтею 16 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 316 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно з статтею 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно до частини 1 статті 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Суб`єктами права приватної власності є фізичні та юридичні особи (частина 1 статті 325 Цивільного кодексу України).

В силу положень статті 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власникові право вимагати усунення будь- яких порушень його прав, навіть якби ці порушення і не були пов`язані з позбавленням володіння.

Аналіз змісту вказаних правових норм свідчить про те, що припинення права власності особи на приміщення припиняє його право на користування ним за відсутності інших для цього підстав.

Заявлена вимога за своєю правовою природою є негаторним позовом, що містить вимогу про усунення перешкод у користуванні майном (звільнення нежитлового приміщення).

Позивачем за негаторним позовом може бути власник майна. Підставою для подання негаторного позову є вчинення третьою особою перешкод власнику в реалізації ним повноважень розпорядження або (та) користування належним йому майном. При цьому для задоволення вимог власника достатньо встановити факт об`єктивно існуючих перешкод у здійсненні власником своїх правомочностей.

Верховний суд 16 грудня 2020 року у справі № 182/7347/18 (провадження № 61-19252св19) зазначив, що кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачено статтею 16 ЦК України.

Законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей 55, 124 Конституції України та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Оскільки положення Конституції України та Конвенції мають вищу юридичну силу (статті 8, 9 Конституції України), а обмеження матеріального права суперечать цим положенням, порушення цивільного права чи цивільного інтересу підлягають судовому захисту і у спосіб, не передбачений статтею 16 ЦК України, але який є ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.

Зазначений правовий висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 12 червня 2013 року у справі № 6-32цс13.

При визначенні способу захисту відповідно до наведеної норми слід ураховувати положення ч. 1 ст. 14, п. 4 ч. 3 ст. 162 ГПК України, згідно з якими спосіб захисту, який може застосувати суд при вирішенні справи, обирає позивач, тому суд позбавлений можливості на власний розсуд обирати і захищати права позивача у спосіб, який ця особа не просить застосувати.

За загальним правилом (ч. 1 ст. 5 ГПК України) суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Викладене слід розуміти так, що суд захищає права, свободи та інтереси осіб у спосіб, який прямо передбачено нормою матеріального права або договором.

При цьому позивач, обираючи спосіб захисту, який він просить суд застосувати для захисту його прав, свобод чи інтересів, може обирати між кількома способами захисту (передбаченими законом або договором), якщо це не заборонено законом.

Якщо ж законом або договором не передбачено способу захисту, який би ефективно захищав права, свободи чи інтереси позивача, суд може захистити їх у спосіб, що не суперечить закону (ч. 2 ст. 5 ГПК України).

Наведене з урахуванням положень ч. 1 ст. 2 ГПК України означає, що спосіб захисту, який позивач може обрати, а суд застосувати при здійсненні судочинства, у будь-якому випадку має бути ефективним, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням, і дає змогу забезпечити реальне поновлення у порушених правах.

Отже, обираючи спосіб захисту, позивач насамперед повинен перевірити, чи не передбачає закон або договір ефективного способу захисту.

Якщо такий спосіб захисту законом або договором передбачено, позивач повинен обрати саме цей спосіб.

Суд вважає, що обраний спосіб захисту у вигляді звільнення приміщення шляхом виселення відповідача є ефективним способом захисту прав позивача з огляду на те, що передбачає можливість примусового виконання рішення суду в разі невиконання відповідачем обов`язку повернути приміщення за актом приймання-передачі.

Таким чином, підсумовуючи вищенаведене, суд вважає, що позовні вимоги про зобов`язання ОСОБА_1 усунути перешкоди в користуванні Фізичною особою - підприємцем Фільчиковою Наталією Михайлівною належним їй майном та звільнення спірної нежитлової будівлі законні, обґрунтовані, підтверджені належними доказами, а тому підлягають задоволенню.

Пунктом 5 частини 1 статті 237 ГПК України передбачено, що при ухваленні рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з положень ст. 129 ГПК України, відповідно до якої, у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача.

Виходячи з вищенаведеного та керуючись ст.ст. 4, 13-15, 41- 46, 74, 75, 76, 77, 80, 86, 129, 195, 202, 207, 233, 237-241 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання ПАТ АБ "Укргазбанк" про відкладення розгляду справи.

Відмовити в задоволенні клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи.

Позовні вимоги задовольнити.

Зобов`язати ОСОБА_1 (код НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_4 ) усунути перешкоди в користуванні Фізичною особою - підприємцем Фільчиковою Наталії Михайлівни (код НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) належним їй майном та звільнити нежитлову будівлю в літ. "А-1" за адресою: АДРЕСА_2 .

Стягнути з ОСОБА_1 (код НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_4 ) на користь Фізичної особи - підприємця Фільчикової Наталії Михайлівни (код НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) 4540,00 грн витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення направити позивачу, відповідачу, третій особі.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до апеляційного господарського суду, у межах апеляційного округу, протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення, відповідно до статей 256, 257 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням пункту 17.5 Перехідних положень Кодексу.

Повне рішення складено "24" вересня 2021 р.

Суддя О.В. Кононова