РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.09.2021Справа № 910/10675/21
Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Чинчин О.В., при секретарі судового засідання Бігмі Я.В., розглянув у відкритому судовому засіданні справу в порядку загального позовного провадження

за позовом Національної поліції України (01601, місто Київ, ВУЛИЦЯ БОГОМОЛЬЦЯ, будинок 10)
до проПриватного акціонерного товариства «ПРИЛУЦЬКА ШВЕЙНА ФАБРИКА» (17500, Чернігівська обл., місто Прилуки, ВУЛИЦЯ КИЇВСЬКА, будинок 299) стягнення штрафних санкцій у розмірі 2 620 103 грн. 33 коп.
Представники:

від Позивача: Рогова І.А. (представник на підставі самопредставництва);

від Відповідача: Понько Р.В. (представник на підставі ордеру);

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Національна поліція України (надалі також - «Позивач») звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «ПРИЛУЦЬКА ШВЕЙНА ФАБРИКА» (надалі також - «Відповідач») про стягнення штрафних санкцій у розмірі 2 620 103 грн. 33 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Відповідачем його зобов`язань за Договором про закупівлю форменного одягу (костюм (сорочка, брюки) №93НП від 06.05.2020 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.07.2021 року відкрито провадження у справі № 910/10675/21, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 05.08.2021 року.

05.08.2021 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

У підготовче судове засідання 05.08.2021 року з`явились представники позивача та відповідача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.08.2021 року, яка занесена до протоколу судового засідання, надано Позивачу строк до 7 днів з дня отримання відзиву для надання відповіді на відзив, надано Відповідачу строк до 7 днів з дня отримання відповіді на відзив для надання заперечень, відкладено підготовче судове засідання на 01.09.2021 року.

12.08.2021 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшла відповідь на відзив.

У підготовче судове засідання 01.09.2021 року з`явились представники позивача та відповідача. Представник відповідача заявив усне клопотання про долучення до матеріалів справи доказів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.09.2021 року, яка занесена до протоколу судового засідання, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 15.09.2021 року.

15.09.2021 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача надійшло клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій.

В судове засідання 15.09.2021 року з`явились представники позивача та відповідача. Представник Відповідача заявив усне клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.09.2021 року, яка занесена до протоколу судового засідання, оголошено перерву в судовому засіданні до 22.09.2021 року.

В судовому засіданні 22 вересня 2021 року представник Позивача підтримав вимоги та доводи позовної заяви, просив суд її задовольнити, відмовити у задоволенні клопотання Відповідача про зменшення розміру штрафних санкцій. Представник Відповідача заперечив проти позову з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Відповідно до статті 233 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

В судовому засіданні 22 вересня 2021 року, на підставі статті 240 Господарського процесуального кодексу України, оголошено вступну та резолютивну частини Рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ

06.05.2020 року між Національною поліцією України (Покупець) та Приватним акціонерним товариством «ПРИЛУЦЬКА ШВЕЙНА ФАБРИКА» (Постачальник) було укладено Договір про закупівлю форменного одягу (костюм (сорочка, брюки) №93НП, відповідно до умов якого Постачальник зобов`язується поставити Покупцю костюми (сорочка, брюки) (код згідно з ЄЗС ДК 021:2015-18110000-3), а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити вказаний товар в порядку та на умовах, визначених цим Договором. (а.с.14-29)

Загальна кількість товару, що підлягає поставці та ціна Договору визначається у Специфікації товару (Додаток №1 до Договору) і ростовці товару (Додаток №2 до Договору). (п.1.2 Договору)

Ціна Договору становить 21 617 621, 28 грн., в тому числі ПДВ 20% - 3602936,88 грн. (п.3.1 Договору)

Згідно з п.5.1 Договору Постачальник зобов`язується здійснити поставку товару в термін до 15.07.2020 року включно, за адресою Покупця у м. Києві. У разі, якщо останній день поставки припадає на вихідний або святковий день, то останнім днем поставки товару вважається перший за ним робочий день.

Відповідно до п.5.2 Договору датою поставки товару вважається дата підписання уповноваженими представниками Сторін накладної.

Пунктом 9.2 Договору передбачено, що за порушення строків виконання зобов`язання з Постачальника стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості Товару, з якого допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

При цьому, день поставки Товару поставленого Постачальником з порушенням строку передбаченого пунктом 5.1. розділу 5 цього Договору, вважається днем прострочення, за який Постачальнику нараховуються штрафні санкції згідно умов цього Договору.

Відповідно до п.10.1 Договору Сторони звільняються від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за Договором, якщо доведуть, що таке порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили

Згідно з п.10.3 Договору Сторона, що не може виконувати зобов`язання за цим Договором внаслідок дії обставин непереборної сили, повинна не пізніше ніж протягом 3 (трьох) днів з моменту їх виникнення повідомити про це іншу Сторону у письмовій формі.

У п.10.4 Договору визначено, що доказом виникнення обставин непереборної сили та строку їх дії є Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), виданий Торгово-промисловою палатою України постраждалій Стороні за цим Договором.

Договір набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками Сторін, реєстрації у Покупця і діє до 31.12.2020 р., але в будь -якому випадку - до повного виконання Сторонами зобов`язань за цим Договором. (п.12.1 Договору)

Специфікацією до Договору про закупівлю форменного одягу (костюм (сорочка, брюки) №93НП від 06.05.2020 року Сторони узгодили найменування, одиниці, кількість, ціну, загальну суму 21 617 621 грн. 28 коп.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору про закупівлю форменного одягу (костюм (сорочка, брюки) №93НП від 06.05.2020 року Відповідач поставив товар, а Позивач в свою чергу прийняв вказаний товар, що підтверджується видатковими накладними №ПР-0000051 від 05.08.2020 року на суму 681 353 грн. 40 коп., №ПР-0000056 від 17.08.2020 року на суму 1 886 824 грн. 80 коп., №ПР-0000082 від 23.09.2020 року на суму 3 457 681 грн. 32 коп., №ПР-0000084 від 05.10.2020 року на суму 1 740 071 грн. 76 коп., №ПР-0000088 від 12.10.2020 року на суму 6 085 758 грн. 72 коп., №ПР-0000089 від 12.10.2020 року на суму 4 372 641 грн. 60 коп., а загалом на суму в розмірі 18 224 331 грн. 60 коп. (а.с.30-35)

11.12.2020 року Позивач надіслав на адресу Відповідача претензію №6083/26/3-2020 від 10.12.2020 року з вимогою сплатити штрафні санкції у розмірі 2620103 грн. 33 коп., що підтверджується копією фіскального чеку від 11.12.2020 р. (а.с.36-38)

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги Позивач зазначає, що Відповідач всупереч умовам Договору здійснив поставку товару з порушенням строку, визначеного Договором. Таким чином, в результаті неналежного виконання Відповідачем умов договору, Позивач просить суд стягнути з Приватного акціонерного товариства «ПРИЛУЦЬКА ШВЕЙНА ФАБРИКА» на його користь пеню у розмірі 1 392 094 грн. 86 коп. та штраф у розмірі 1 228 008 грн. 47 коп.

Заперечуючи проти позову, Відповідач зазначає, що наявні підстави для звільнення його від відповідальності, оскільки він порушив зобов`язання з поставки товару внаслідок обставин, які від нього не залежали, а також відповідачем вчинено заходи щодо належного виконання умов договору.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Суд вважає, що позовні вимоги Національної поліції України підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Внаслідок укладення Договору про закупівлю форменного одягу (костюм (сорочка, брюки) №93НП від 06.05.2020 року між сторонами згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обов`язки.

Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (частина 7 статті 193 Господарського кодексу України).

Згідно з приписами ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з приписами ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 Цивільного кодексу України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі статтями 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору про закупівлю форменного одягу (костюм (сорочка, брюки) №93НП від 06.05.2020 року Відповідач поставив товар, а Позивач в свою чергу прийняв вказаний товар, що підтверджується видатковими накладними №ПР-0000051 від 05.08.2020 року на суму 681 353 грн. 40 коп., №ПР-0000056 від 17.08.2020 року на суму 1 886 824 грн. 80 коп., №ПР-0000082 від 23.09.2020 року на суму 3 457 681 грн. 32 коп., №ПР-0000084 від 05.10.2020 року на суму 1 740 071 грн. 76 коп., №ПР-0000088 від 12.10.2020 року на суму 6 085 758 грн. 72 коп., №ПР-0000089 від 12.10.2020 року на суму 4 372 641 грн. 60 коп., а загалом на суму в розмірі 18 224 331 грн. 60 коп., які оформлені належним чином та підписані уповноваженими представниками сторін і скріплені печатками підприємств без зауважень та заперечень, в добровільному порядку. (а.с.30-35)

Згідно з п.5.1 Договору Постачальник зобов`язується здійснити поставку товару в термін до 15.07.2020 року включно, за адресою Покупця у м. Києві. У разі, якщо останній день поставки припадає на вихідний або святковий день, то останнім днем поставки товару вважається перший за ним робочий день.

Відповідно до п.5.2 Договору датою поставки товару вважається дата підписання уповноваженими представниками Сторін накладної.

Такими чином, Судом встановлено, що всупереч умов Договору про закупівлю форменного одягу (костюм (сорочка, брюки) №93НП від 06.05.2020 року Приватним акціонерним товариством «ПРИЛУЦЬКА ШВЕЙНА ФАБРИКА» була здійснена поставка товару на загальну суму в розмірі 18 224 331 грн. 60 коп. 05.08.2020 року, 17.08.2020 року, 23.09.2020 року, 05.10.2020 року, 12.10.2020 року, що підтверджується відповідними видатковими накладними, а не у строк до 15.07.2020 року, тобто з порушенням строку, визначеного Договором.

Заперечуючи проти позову, Відповідач зазначає, що наявні підстави для звільнення його від відповідальності, оскільки він порушив зобов`язання з поставки товару внаслідок обставин, які від нього не залежали, а також відповідачем вчинено заходи щодо належного виконання умов договору.

Висновком про істотну зміну обставин №1703-4/497 від 02.09.2020 року Київська торгово - промислова палата підтвердила настання істотної зміни обставин за Договором про закупівлю форменного одягу (костюм (сорочка, брюки) №93НП від 06.05.2020 року, у зв`язку з настанням істотної зміни обставин згідно зі ст. 652 ЦК України Приватне акціонерне товариство «ПРИЛУЦЬКА ШВЕЙНА ФАБРИКА» має право вимагати перегляду та внесення змін до умов договору в частині строків постачання товару. (а.с.48-52)

Проте, Суд зазначає, що Відповідачем не надано суду жодних належних, допустимих та достовірних доказів в розумінні ст.ст. 76, 77, 78, 79, 91 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження надсилання вказаного висновку про істотну зміну обставин №1703-4/497 від 02.09.2020 року на адресу Національної поліції України, а також доказів отримання його Позивачем.

В той же час, Суд звертає увагу, що відповідно до п.10.1 Договору Сторони звільняються від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за Договором, якщо доведуть, що таке порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили

Згідно з п.10.3 Договору Сторона, що не може виконувати зобов`язання за цим Договором внаслідок дії обставин непереборної сили, повинна не пізніше ніж протягом 3 (трьох) днів з моменту їх виникнення повідомити про це іншу Сторону у письмовій формі.

У п.10.4 Договору визначено, що доказом виникнення обставин непереборної сили та строку їх дії є Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), виданий Торгово-промисловою палатою України постраждалій Стороні за цим Договором.

Суд зазначає, що матеріали справи не містять, а Відповідачем в свою чергу не надано суду жодних належних, допустимих та достовірних доказів в розумінні ст.ст. 76, 77, 78, 79, 91 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження виникнення обставин непереборної сили відповідно до умов Договору про закупівлю форменного одягу (костюм (сорочка, брюки) №93НП від 06.05.2020 року, тобто отримання Відповідачем сертифікату про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), виданого Торгово-промисловою палатою України. Так, висновок про істотну зміну обставин №1703-4/497 від 02.09.2020 року, складений Київською торгово - промисловою палатою, а не Торгово-промисловою палатою України. Крім того, вказаний висновок може свідчити лише про зміну істотних обставин справи, що є підставою для внесення змін до договору відповідно до ст. 652 Цивільного кодексу України, чого Сторонами здійснено не було. Також строки поставки товару були визначені до 15.07.2020 року, проте вказаний висновок датований лише 02.09.2020 року, тобто складений поза строками здійснення поставки.

За таких підстав, Суд не приймає до уваги заперечення Відповідача щодо наявності обставин для звільнення Приватного акціонерного товариства «ПРИЛУЦЬКА ШВЕЙНА ФАБРИКА» від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за Договором про закупівлю форменного одягу (костюм (сорочка, брюки) №93НП від 06.05.2020 року.

При зверненні до суду Позивач просив стягнути з Відповідача на його користь пеню за загальний період прострочки з 16.07.2020 р. по 12.10.2020 р. у розмірі 1 392 094 грн. 86 коп. та 7% штрафу у розмірі 1 228 008 грн. 47 коп.

Згідно з ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов`язання може забезпечуватись неустойкою, порукою, заставою, притриманням, завдатком.

Статтею 611 Цивільного кодексу України зазначено, що одним з наслідків порушення зобов`язання є оплата неустойки (штрафу, пені) - визначеної законом чи договором грошової суми, що боржник зобов`язаний сплатити кредитору у випадку невиконання чи неналежного виконання зобов`язання, зокрема у випадку прострочення виконання.

У відповідності до ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбаченому у Господарському кодексі України, іншими законами та договором.

Частиною 1 ст. 549 Цивільного кодексу України визначено, що неустойка - це грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Згідно з нормами ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

При цьому Суд зазначає, що розуміння господарських санкцій у Господарському кодексі України є дещо ширшим поняття цивільно-правової неустойки. Під штрафними санкціями тут розуміються також і грошові суми, які учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити в разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності. Неустойка в розумінні ст. 549 Цивільного кодексу України - це спосіб забезпечення та санкція за порушення саме приватноправових (цивільно-правових) зобов`язань.

Такий вид забезпечення виконання зобов`язання як пеня та її розмір встановлено частиною 3 статті 549 ЦК України, частиною 6 статті 231 ГК України та статтями 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", а право встановити у договорі розмір та порядок нарахування штрафу надано сторонам частиною 4 статті 231 ГК України. Можливість одночасного стягнення пені та штрафу за порушення окремих видів господарських зобов`язань передбачено частиною 2 статті 231 ГК України. При цьому в інших випадках порушення виконання господарських зобов`язань чинне законодавство не встановлює для учасників господарських відносин обмежень передбачати в договорі можливість одночасного стягнення пені та штрафу, що узгоджується зі свободою договору, встановленою статтею 627 ЦК України, тобто коли сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Крім того, Суд звертає увагу, що одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі статтею 549 Цивільного кодексу України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 Господарського кодексу України - видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 02.04.2019 у справі №917/194/18, від 09.02.2018 у справі №911/2813/17, від 22.03.2018 у справі №911/1351/17, від 25.05.2018 у справі №922/1720/17.

Пунктом 9.2 Договору передбачено, що за порушення строків виконання зобов`язання з Постачальника стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості Товару, з якого допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

При цьому, день поставки Товару поставленого Постачальником з порушенням строку передбаченого пунктом 5.1. розділу 5 цього Договору, вважається днем прострочення, за який Постачальнику нараховуються штрафні санкції згідно умов цього Договору.

Виходячи з того, що сторони умовами договору передбачили застосування у разі порушення терміну поставки продукції пені та штрафу від суми несвоєчасно поставленого товару; спірні правовідносини є господарськими, а відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України господарські санкції, зокрема, штраф, застосовуються за порушення будь-яких господарських зобов`язань, а не тільки за невиконання грошового зобов`язання, Суд вважає, що вимоги Позивача є обґрунтованими.

Суд, перевіривши розрахунок пені, у зв`язку з неналежним виконанням умов Договору, за загальний період прострочки виконання Відповідачем його договірного зобов`язання з 16.07.2020 р. по 12.10.2020 р. у розмірі 1 392 094 грн. 86 коп. вважає, що ця частина позовних вимог підлягає частковому задоволенню у зв`язку з невірним розрахунком Позивача та до стягнення з Відповідача на користь Позивача підлягає пеня за загальний період прострочки з 16.07.2020 р. по 12.10.2020 р. у розмірі 1 392 094 грн. 82 коп.

Суд, перевіривши розрахунок 7% штрафу у розмірі 1 228 008 грн. 47 коп. на підставі п.9.2 Договору про закупівлю форменного одягу (костюм (сорочка, брюки) №93НП від 06.05.2020 року, прийшов до висновку, що вказані позовні вимоги Позивача підлягають задоволенню у повному обсязі.

Таким чином, з Приватного акціонерного товариства «ПРИЛУЦЬКА ШВЕЙНА ФАБРИКА» на користь Національної поліції України підлягає стягненню пеня у розмірі 1 392 094 грн. 82 коп. та штраф у розмірі 1 228 008 грн. 47 коп.

В той же час, Відповідачем було подано клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій на 80%.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Положенням ст. 233 Господарського кодексу України встановлено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Визначені наведеними нормами положення з урахуванням приписів Господарського процесуального кодексу України щодо загальних засад господарського судочинства та щодо обов`язку суду сприяти учасникам судового процесу в реалізації їхніх прав дає право суду зменшити розмір штрафних санкцій за умови, що він значно перевищує розмір завданих допущеним порушенням збитків.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду України від 03.09.2014 №6-100цс14.

Статтею 546 Цивільного кодексу України неустойка (штраф, пеня) віднесена до переліку видів забезпечення виконання зобов`язань.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання (ч. 1 ст. 549 ЦК України).

Згідно з приписами частини 1 ст. 230 ГК України неустойка є штрафною санкцією, яка застосовується до учасника господарських відносин у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Отже, неустойка має подвійну правову природу, є водночас способом забезпечення виконання зобов`язання та мірою відповідальності за порушення виконання зобов`язання, завданням якого є захист прав та інтересів кредитора у разі порушення зобов`язання боржником.

Завданням неустойки як способу забезпечення виконання зобов`язання та міри відповідальності є одночасно дисциплінування боржника (спонукання до належного виконання зобов`язання) та захист майнових прав та інтересів кредитора у разі порушення зобов`язання шляхом компенсації можливих втрат, у тому числі у вигляді недосягнення очікуваних результатів господарської діяльності внаслідок порушення зобов`язання.

Метою застосування неустойки є в першу чергу захист інтересів кредитора, однак не застосування до боржника заходів, які при цьому можуть призвести до настання негативних для нього наслідків як суб`єкта господарської діяльності.

Відтак, застосування неустойки має здійснюватися із дотриманням принципу розумності та справедливості.

Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Зі змісту наведених норм вбачається, що при вирішенні питання про можливість зменшення неустойки, суд має дати належну оцінку правовідносинам сторін з точки зору винятковості випадку. Крім цього, зменшення розміру штрафних санкцій не є обов`язком суду, а його правом і виключно у виняткових випадках.

В обґрунтування поданого клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій на 80%, Відповідач зазначав, що виконував умови договору № 93 НП від 06.05.2020 року та вжив можливі заходи задля якнайшвидшого виконання умов Договору, та надав Позивачу замовлений товар в повному обсязі. Відповідач звернувся до Київської торгово-промислової палати із запитом про надання юридичних послуг з правової експертизи документів та видачі юридичного висновку за Договором. Під час виконання умов договору істотно змінились обставини, що вплинули на строки виконання зобов`язань Відповідача. Позивачем не наведено жодних доказів негативних наслідків прострочення виконання зобов`язання Відповідачем.

Як вбачається з матеріалів справи, 03.01.2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ОЛТЕКС» (продавець) та Приватним акціонерним товариством «ПРИЛУЦЬКА ШВЕЙНА ФАБРИКА» (покупець) було укладено Договір купівлі - продажу №03/01-2019, за умовами якого Продавець зобов`язується передавати у власність Покупця товар, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар на умовах цього Договору. (а.с.63-64)

В свою чергу, 14.01.2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ГРАНД ФАБРІК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОЛТЕКС» було укладено Договір купівлі - продажу №1401/4-19, за умовами якого Продавець зобов`язується поставляти Покупцю за його заявками у власність тканину відповідної якості, а Покупець зобов`язується придбати товар та сплачувати його вартість. (а.с.62)

Листом №1314 від 26.12.2019 р. Товариство з обмеженою відповідальністю «ОЛТЕКС» звернулось до Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРАНД ФАБРІК» про можливість виготовлення тканини синтетичної темно-синього кольору у строк по 28.04.2020 р. та 15.06.2020 р. У відповідь на який останній листом №97-в від 15.01.2020 р. повідомив про можливість здійснення постачання у квітні - червні 2020 р. (а..с59-60)

Листом №18 від 16.01.2020 р. Товариство з обмеженою відповідальністю «ОЛТЕКС» підтвердило Приватному акціонерному товариству «ПРИЛУЦЬКА ШВЕЙНА ФАБРИКА» можливість виготовлення тканини відповідно до заявки №325 від 26.12.2019 р. (а.с.58)

Листом №126 від 24.04.2020 р. Відповідач просив Товариство з обмеженою відповідальністю «ОЛТЕКС» підтвердити виготовлення тканини у строк до 28.04.2020 р., який в свою чергу листом №404 від 24.04.2020 р. звернувся з аналогічним листом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРАНД ФАБРІК». (а.с.56-57)

Товариство з обмеженою відповідальністю «ГРАНД ФАБРІК» у листі №766-в від 08.05.2020 р. повідомило, що замовило тканину в Китаї, але через пандемію коронавірусу строки виготовлення та поставки тканини змінились та можливі в наступні терміни: до 02.07.2020 р. та 15.08.2020 р. (а.с.55)

Суд, з огляду на матеріали справи, з урахуванням інтересів обох сторін, причин невиконання Відповідачем своїх зобов`язань за Договором, наслідків порушення зобов`язання, вжиття останнім всіх заходів до виконання зобов`язання, прийшов до висновку про наявність існування виняткових обставин для можливості застування частини 3 статті 551 Цивільного кодексу України з огляду на наступне.

Так, Судом встановлено, що Відповідачем вживались заходи щодо своєчасного виконання умов Договору поставки про закупівлю форменного одягу (костюм (сорочка, брюки) №93НП від 06.05.2020 року в частині здійснення поставки товару. Проте, виробником тканини для виготовлення форменного одягу є юридична особа, яка знаходиться у Китаї, й в процесі виготовлення та поставки товару виникли обставини, що зумовлені епідемією коронавірусу у світі, а тому строки поставки товару змінились.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" на всій території України з 12.03.2020 по 22.05.2020 встановлено карантин.

Дію карантину, встановленого цією постановою, продовжено на всій території України згідно з постановами Кабінету Міністрів України від 20.05.2020 №392, від 17.06.2020 №500, від 22.07.2020 №641, від 26.08.2020 №760, від 13.10.2020 №956, від 09.12.2020 № 1236, від 17.02.2021 № 104, № 405 від 21.04.2021, № 611 від 16.06.2021.

Так, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16.06.2021 року №611 карантин продовжено до 01.10.2021.

Оцінюючи наявні матеріали справи, доводи Відповідача, враховуючи надані Відповідачем докази вжиття всіх можливих заходів щодо належного виконання умов Договору про закупівлю форменного одягу (костюм (сорочка, брюки) №93НП від 06.05.2020 року, докази затримки поставки тканини, замовленої з Китаю, що не залежали від боржника, незначності прострочення у виконанні зобов`язання, а також беручи до уваги інтереси Позивача, відсутність доказів, які підтверджували наявність у Позивача збитків, які б були спричинені простроченням саме Відповідача, Суд вважає за можливе зменшити розмір штрафних санкцій на 70%, а тому клопотання Приватного акціонерного товариства «ПРИЛУЦЬКА ШВЕЙНА ФАБРИКА» про зменшення розміру штрафних санкцій на 80% підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 614 Цивільного кодексу України визначено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. При цьому відсутність своєї вини відповідно до ч. 2 ст. 614 Цивільного кодексу України доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи вищевикладене, оскільки Відповідач не надав суду доказів належного виконання свого зобов`язання щодо своєчасної поставки товару, Суд дійшов висновку, що позовні вимоги Національної поліції України до Приватного акціонерного товариства «ПРИЛУЦЬКА ШВЕЙНА ФАБРИКА» про стягнення штрафних санкцій у розмірі 2 620 103 грн. 33 коп. є обґрунтованими та підлягають задоволенню в частині стягнення пені в розмірі 417 628 грн. 44 коп. та в частині стягнення штрафу в розмірі 368 402 грн. 54 коп., у зв`язку із зменшенням розміру пені за клопотанням Відповідача.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236 - 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ

1. Позов Національної поліції України - задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «ПРИЛУЦЬКА ШВЕЙНА ФАБРИКА» (17500, Чернігівська обл., місто Прилуки, ВУЛИЦЯ КИЇВСЬКА, будинок 299, Ідентифікаційний код юридичної особи 00310093) на користь Національної поліції України (01601, місто Київ, ВУЛИЦЯ БОГОМОЛЬЦЯ, будинок 10, Ідентифікаційний код юридичної особи 40108578) пеню у розмірі 417 628 (чотириста сімнадцять тисяч шістсот двадцять вісім) грн. 44 (сорок чотири) коп., штраф у розмірі 368 402 (триста шістдесят вісім тисяч чотириста дві) грн. 54 (п`ятдесят чотири) коп. та судовий збір у розмірі 11 790 (одинадцять тисяч сімсот дев`яносто) грн. 47 (сорок сім) коп.

3. В іншій частині позову - відмовити.

4. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

5. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

6. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 24 вересня 2021 року.

Суддя О.В. Чинчин