ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" жовтня 2021 р. Справа№ 927/366/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Суліма В.В.

суддів: Демидової А.М.

Ходаківської І.П.

без виклику представників сторін

розглядаючи апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбуд Забудова"

на рішення Господарського суду Чернігівської області від 22.06.2021 року(повний текст складено 22.06.2021 року)

у справі № 927/366/21 (суддя - Федоренко Ю.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбуд Забудова"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернігівбудмонтаж"

про повернення безпідставно одержаних коштів в сумі 50095,80 грн

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрбуд Забудова" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду Чернігівської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернігівбудмонтаж" (далі - відповідач) про повернення безпідставно одержаних коштів в сумі 50095,80 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач не виконав передбачені договором підряду № 06/12-19 роботи в межах перерахованого авансу, а тому отримання відповідачем грошових коштів у розмірі 50095,80 грн є безпідставним збагаченням відповідача за рахунок позивача, а відтак ці кошти підлягають стягненню з відповідача на підставі ст.1212 Цивільного кодексу України.

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 22.06.2021 року у справі №927/366/21 у позові відмовлено повністю.

Не погодившись з ухваленим рішенням суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрбуд Забудова" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Чернігівської області від 22.06.2021 року скасувати та прийняти нове рішення суду, яким позов задовольнити повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що Господарський суд Чернігівської області, визнав обставини встановленими, які є недоведеними і мають значення для справи, неправильно застосував норми матеріального права, зокрема ст.ст. 11, 509, 598, 1212 Цивільного кодексу України.

Так, скаржник вказав, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що позивач самостійно закупляв всі необхідні будівельні матеріали, і будівельна бригада позивача власними силами виконала всі необхідні будівельні роботи.

Крім того, скаржник зазначив, що підрядник (відповідач) мав виконати роботи виключно відповідно до проектної документації та державних будівельних норм. Водночас, відповідач не звертався до позивача з листами та вимогами забезпечити проектно-кошторисною документацією для початку виконання будівельно-монтажних робіт.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу № 927/366/21 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Сулім В.В., судді: Демидова А.М. Ходаківська І.П.

Північний апеляційний господарський суд відкрив апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбуд Забудова" на рішення Господарського суду Чернігівської області від 22.06.2021 року у справі № 927/366/21. Призначив до розгляду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбуд Забудова" на рішення Господарського суду Чернігівської області від 22.06.2021 року у справі № 927/366/21 у порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) учасників своєю ухвалою від 19.07.2021 року.

02.09.2021 року через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів від представника відповідача до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому відповідач просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення господарського суду першої інстанції без змін.

Крім того, представник відповідача у відзиві на апеляційну скаргу, зокрема, зазначив, що він виконав свої обов`язки за договором повністю на, що указує відсутність будь-яких претензій зі сторони замовника. Отримавши акт виконаних робіт, та довідку відповідач його не підписав та не надав обґрунтовану відмову від прийняття вказаних у акті та довідці підрядних робіт.

Також, представник відповідача наголосив, що матеріали справи не містять доказів, що позивач в односторонньому порядку відмовився від договору №06/12-19 від 12.19.2019 року або що договір №06/12-19 від 12.19.2019 року був розірваний сторонами чи визнаний недійсним у судовому порядку.

Розглянувши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, Північний апеляційний господарський суд вважає, що рішення Господарського суду Чернігівської області від 22.06.2021 року підлягає залишенню без змін, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбуд Забудова" - без задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, 12.12. 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Укрбуд Забудова" (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Чернігівбудмонтаж" (підрядник) було укладено договір підряду № 06/12-19 (далі - договір), відповідно до умов якого підрядник за завданням замовника зобов`язався своїми силами виконати роботи з улаштування зовнішньої мережі каналізації фільтраційного поля, що знаходиться за адресою: вул. Вокзальна, м. Носівка, Чернігівська область.

Відповідно до п. 1.2 договору підрядник виконує роботи відповідно до проектної документації та державних будівельних норм, а замовник зобов`язується передати підряднику проектно-технічну документацію, необхідну для виконання будівельно-монтажних робіт, а також прийняти виконані роботи та оплатити їх вартість відповідно до умов цього договору.

Згідно п.2.1 договору загальна вартість робіт за договором складає 100191,60 грн.

Оплата за виконані роботи за цим договором здійснюється замовником у національній валюті України шляхом перерахування коштів на поточний рахунок підрядника у порядку та терміни передбачені цим договором на підставі підписаних сторонами актів форми № КБ-2в (акт приймання виконаних будівельних робіт) та форми №КБЬ-3 (довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрат) (п.3.1 договору).

Відповідно до умов п. 3.2. договору оплата робіт здійснюється замовником шляхом перерахування підряднику попередньої оплати у розмірі 50% вартості робіт протягом 3-х банківських днів з дати підписання договору. Остаточний розрахунок за виконані підрядні роботи (у т.ч. додаткові) замовник здійснює шляхом перерахування коштів на поточний рахунок підрядника протягом 5-ти банківських днів після підписання сторонами актів приймання виконаних будівельних робіт КБ-2в погоджених технаглядом та довідок про вартість виконаних будівельних робіт КБ-3. Акти виконаних робіт готує підрядник і передає їх для підписання замовнику у строк не пізніше 25-го числа звітного місяця в паперовому вигляді та на електронному носії.

Згідно п.4.1 договору після завершення робіт згідно п.1.1 договору, підрядник надає замовнику Акт приймання виконаних підрядних робіт форми № КБ-2в і Довідку про вартість виконаних підрядних робіт №КБ-3 для підписання їх сторонами.

Відповідно до умов п. 5.1. договору роботи які підлягають виконанню за даним договором підрядник зобов`язаний виконати і здати замовнику до 25.12.2019 року.

Строком дії цього договору є час, протягом якого сторони будуть здійснювати свої права та виконувати свої обов`язки відповідно до цього договору. Цей договір набирає чинності з моменту його укладання та діє до 31.12.2019 року, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань та виконання всіх взаєморозрахунків, в тому числі штрафних санкцій, відшкодування збитків (п.5.2 договору).

Згідно п.5.3 договору закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору позивач сплатив відповідачу 50095,80 грн в рахунок попередньої оплати за договором підряду №06/12-19 від 12.12.2019 року, що підтверджується платіжним дорученням №658 від 16.12.2019 року (наявне в матеріалах справи).

Вказані докази підтверджують, що між сторонами виникли відносини з договору будівельного підряду, врегульовані §3 гл. 61 Цивільного кодексу України.

Наявність договірних відносин між сторонами за договором підряду №06/12-19 від 12.12.2019 року підтверджується також і рішенням Господарського суду м. Києва у справі №910/7712/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Чернігівбудмонтаж" до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбуд Забудова" про стягнення 50095,80 грн боргу, яке набрало законної сили 12.04.2021 року за даними з Єдиного державного реєстру судових рішень. Вказаним рішенням у позові Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернігівбудмонтаж" відмовлено.

Відповідно до ст.ст. 626, 627, 628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 875 Цивільного кодексу України за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов`язаних з місцезнаходженням об`єкта.

До договору будівельного підряду застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторонам (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі ст. 598, 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом; припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом; зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 631 Цивільного кодексу України та ч. 7 ст. 180 Господарського кодексу передбачено, що строком дії господарського договору є час, впродовж якого існують господарські зобов`язання сторін, що виникли на основі цього договору. Закінчення строку дії господарського договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, що мало місце під час дії договору.

Аналіз наведених правових норм, як правильно встановлено судом першої інстанції, свідчить про те, що закінчення строку дії договору не є підставою для припинення визначених ним зобов`язань, оскільки згідно ст. 599 Цивільного кодексу України, ч. 1 ст. 202 Господарського кодексу України такою підставою є виконання, проведене належним чином.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що з огляду на те, що закон не передбачає такої підстави, як закінчення строку дії договору, для припинення зобов`язання, яке лишилося невиконаним, нема підстав вважати, що після закінчення стоку дії укладеного між сторонами договору №06/12-19 від 12.19.2019 року є неможливим виконання відповідачем робіт за цим договором та їх прийняття позивачем.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2018 року у справі № 910/9072/17.

Щодо твердження скаржника, що підрядник (відповідач) мав виконати роботи виключно відповідно до проектної документації та державних будівельних норм. Водночас, відповідач не звертався до позивача з листами та вимогами в порядку забезпечити проектно-кошторисною документацією для початку виконання будівельно-монтажних робіт, колегія суддів відзначає наступне.

Згідно з п. 29 Загальних умов укладення та виконання договорів підряду в капітальному будівництві, затверджених постановою КМУ №668 від 01.08.2005 "Про затвердження Загальних умов укладення та виконання договорів підряду в капітальному будівництві" замовник зобов`язаний, зокрема, надати підряднику будівельний майданчик (фронт робіт), передати дозвільну та іншу договірну документацію і ресурси відповідно до договору підряду, передати підряднику завдання на проектування, інші вихідні дані, необхідні для розроблення проектної документації, надати йому допомогу в погодженні проектної документації у разі, коли розроблення та погодження проектної документації за умовами договору підряду покладено на підрядника, сприяти підряднику в порядку, встановленому договором підряду, у виконанні робіт.

Як вбачається з матеріалів справи, договором, зокрема п.1.2-1.3, саме на позивача, як замовника, покладено обов`язок щодо передачі підряднику проектно-технічної документації, необхідної для виконання будівельно-монтажних робіт, забезпечення підрядника необхідними будівельними матеріалами.

Тобто, як правильно встановлено судом першої інстанції, саме на замовника покладено обов`язок щодо забезпечення умов виконання підрядником визначених договором робіт.

Відповідно до ч. 1 ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Аналіз ст. 1212 Цивільного кодексу України дає підстави для висновку, що передбачений нею вид позадоговірних зобов`язань виникає за таких умов:

1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи;

2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. 1-3 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оцінка предмету заявленого позову, а відтак наявності підстав для захисту порушеного права позивача про яке ним зазначається в позовній заяві здійснюється судом на розгляд якого передано спір крізь призму оцінки спірних правовідносин та обставин (юридичних фактів), якими позивач обґрунтовує заявлені вимоги (аналогічні висновки викладено у постановах КГС ВС від 19.09.2019 року у справі № 924/831/17, від 28.11.2019 року у справі № 910/8357/18).

17.10.2019 року набув чинності Закон України № 132-IX від 20.09.2019 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні", яким було, зокрема внесено зміни до ГПК України змінено назву ст. 79 Господарського процесуального кодексу України з "Достатність доказів" на нову - "Вірогідність доказів" та викладено її у новій редакції, фактично впровадивши в господарський процес стандарт доказування "вірогідності доказів". Стандарт доказування "вірогідності доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови КГС ВС від 02.10.2018 року у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 року у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 року у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 року у справі № 917/2101/17).

Аналогічна правова позиція міститься у постанові ВП ВС від 18.03.2020 року у справі № 129/1033/13-ц.

Так, матеріали справи не містять, а скаржником не було надано ані суду першої інстанції, ані суду апеляційної інстанції належних та допустимих доказів того, що позивач в односторонньому порядку відмовився від спірного договору, або останній був розірваний сторонами чи визнаний недійсним у судовому порядку.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскільки між сторонами у справі існують договірні відносини, а кошти, які позивач просить стягнути, набуті відповідачем за наявності правової підстави, їх не може бути витребувано відповідно до положень ст. 1212 Цивільного кодексу України як безпідставне збагачення. У цьому разі договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них положень ч. 1 ст. 1212 Цивільного кодексу України.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 1212 Цивільного кодексу України положення глави 83 цього Кодексу застосовуються також до вимог про повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні. Однак необхідною умовою для цього є відсутність або відпадіння достатньої правової підстави, чого в цьому спорі не відбулося.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, відсутність підстав для стягнення перерахованих позивачем грошових коштів відповідачу за договором №06/12-19 від 12.19.2019 року на підставі ст. 1212 Цивільного кодексу України.

Щодо твердження скаржника, що ним самостійно закуплено всі необхідні будівельні матеріали, що підтверджується видатковими накладними № Т-449 від 09.12.2019 року, № Т- 450 від 09.12.2019 року та товарно-транспортною накладною № ТИ-0000026 від 09.12.2019 року, що на період з 26-29 грудня 2019 року ним була відправлена будівельна бригада для виконання робіт з улаштування зовнішньої мережі каналізації фільтраційного поля, що знаходиться за адресою, вул. Вокзальна, м. Носівка, Чернігівська область, що підтверджується Нарядом №21/1219 і вказана будівельна бригада власними силами виконала всі необхідні будівельні роботи, колегія суддів відзначає наступне.

Відповідності до листа Управління капітального будівництва Чернігівської обласної держадміністрації від 12.02.2021 року №01-4/290 будівельні роботи за договором підряду від 06.11.2018 року №17-Б, укладеного між Управлінням та Товариством з обмеженою відповідальністю "Укрбуд Забудова", були виконані згідно проектної документації (у тому числі і роботи з улаштуванням полі підземної фільтрації) та оплачені відповідно до поданих підрядником форм КБ-2в та КБ-3. Вказане підтверджується і актом виконаних будівельних робіт за грудень 2019, підписаного представником замовника (Управління капітального будівництва) та генеральним підрядником (Товариством з обмеженою відповідальністю Укрбуд Забудова).

Надані позивачем докази: видаткові накладні від 09.12.2019 року, товарно-транспортна накладна від 09.12.2019 року, наряд №21/1219 не підтверджують виконання позивачем власними силами робіт за спірним договором підряду, оскільки сторонами не надано доказів складення у межах вказаного договору проектно-технічної документації.

В свою чергу, на підтвердження виконання робіт за договором відповідачем надано: акт №1 на виконання робіт підписаний з боку позивача М.В. Хоменко та з боку відповідача директор Медведев С.А.; довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за грудень 2019 та акт приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2019, які підписані представниками відповідача. На акті та довідці зроблено відмітку про те, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрбуд Забудова" від підпису відмовилось, зауважень не надав (а.с.47-52). Також відповідачем надано підсумкову відомість ресурсів за об`єктом: улаштування зовнішньої мережі каналізації фільтраційного поля, підписану представниками відповідача (а.с.53-56).

Водночас, матеріали справи не містять доказів складення у межах спірного договору проектно-технічної документації.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні позову.

Разом з цим, колегія суддів приймає до уваги, що мотиви апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбуд Забудова" фактично зводяться до мотивів викладених у позовній заяві, висновки по яким були зроблені судом першої інстанції у оскаржуваному рішенні.

Колегія суддів зазначає, що хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін (рішення Суду у справі Трофимчук проти України no. 4241/03 від 28.10.2010 року).

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 09.12.1994 року Європейського суду з прав людини у справі "Руїс Торіха проти Іспанії").

Отже, зазначені в апеляційних скаргах доводи не знайшли свого підтвердження під час перегляду рішення судом апеляційної інстанції, апелянти не подали жодних належних та допустимих доказів на підтвердження власних доводів, які могли б бути прийняті та дослідженні судом апеляційної інстанції в розумінні ст.ст. 73, 76-79, 86 Господарського процесуального кодексу України. А тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Судові витрати, згідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покласти на апелянта.

Суд апеляційної інстанції роз`яснює, що, за загальним правилом, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 275, 276 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбуд Забудова" на рішення Господарського суду Чернігівської області від 22.06.2021 року у справі № 927/366/21 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Чернігівської області від 22.06.2021 року у справі №927/366/21 залишити без змін.

3. Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, покласти на апелянта.

4. Матеріали справи №927/366/21 повернути до Господарського суду Чернігівської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та, за загальним правилом, не підлягає оскарженню до Верховного Суду крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя В.В. Сулім

Судді А.М. Демидова

І.П. Ходаківська