Господарський суд
Житомирської області
________________________________________________________________________
_______________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" вересня 2021 р. м. Житомир Справа № 906/464/21

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Прядко О.В.,

секретар судового засідання: Чухалова О.А.,

за участю представників сторін:

від позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом): Конкін В.В. -

ордер №85724 від 14.06.2021;

від відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом):

Могильницька І.М. - ордер №092470 від 10.06.2021,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Транспеле"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Спарк Бізнес Груп"

про стягнення 61 495,85 грн

та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Спарк Бізнес

Груп"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Транспеле"

про стягнення 36524,84 грн збитків

Процесуальні дії по справі.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Транспеле" звернулось до суду з вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Спарк Бізнес Груп" 61495,85грн боргу за договором про надання транспортно-експедиційних послуг №167ТП від 15.11.2018.

Ухвалою суду від 30.04.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

21.05.2021 до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Спарк Бізнес Груп" надійшла зустрічна позовна заява про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Транспеле" 36524,84 грн збитків за частково пошкоджений товар при перевезенні вантажу на підставі договору про надання транспортно-експедиційних послуг №167ТП від 15.11.2018.

Ухвалою суду від 26.05.2021 прийнято зустрічну позовну заяву ТОВ "Спарк Бізнес Груп" для спільного розгляду з первісним позовом, зустрічний позов об`єднано в одне провадження з первісним позовом, здійснено перехід зі спрощеного позовного провадження до розгляду справи №906/464/21 за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання суду для спільного розгляду зустрічного позову разом із первісним позовом на 15.06.2021.

В судовому засіданні 15.06.2021 оголошено перерву до 07.07.2021.

В судовому засіданні 07.07.2021 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та оголошено в судовому засіданні перерву до 10.08.2021.

Ухвалою суду від 10.08.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 15.09.2021.

У судовому засіданні 15.09.2021 відповідно до ст. 240 ГПК України, суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач за первісним позовом зазначає, що на виконання умов укладеного між сторонами договору про надання транспортно-експедиційних послуг №167ТП від 15.11.2018 позивач за первісним позовом організував та здійснив перевезення вантажу автомобільним транспортом за договором на загальну суму 61495,85грн, в свою чергу відповідач не виконав свого обов`язку щодо оплати за надані послуги.

В судовому засіданні представник позивача за первісним позовом підтримав первісні позовні вимоги в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, просив стягнути з відповідача за первісним позовом суму заборгованості за надані послуги перевезення.

В судовому засіданні представник відповідача за первісним позовом щодо вимог позивача за первісним позовом заперечив з підстав, викладених у поясненні (а.с. 135-136), вважає позовні вимоги безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Зокрема, вказує, що ТОВ "Компанія "Транспеле" не дотримано вимог п.16 договору-заявки на перевезення вантажу від 03.11.2020 щодо надання пакету документів по наданим послугам, в т.ч. міжнародну товарно-транспортну накладну (CMR)/TTH з оригінальною печаткою вантажоодержувача в 2-ох примірниках і з оригінальною печаткою перевізника. А тому вважає, що строк виконання зобов`язання не настав і може відліковуватись тільки з дати отримання повного пакету документів, необхідних для оплати.

Також, відповідач за первісним позовом звернувся до суду із зустрічною позовною заявою, згідно з якої просить стягнути з ТОВ "Компанія "Транспеле" 36524,84грн збитків на підставі п.5.4 договору. В обґрунтування зустрічного позову вказує, що на виконання укладеного між сторонами договору ТОВ "Компанія "Транспеле" було здійснено перевезення вантажу, однак частина вантажу виявилася пошкодженою, про що свідчить відмітка одержувача на пакувальному листі №11 від 04.11.2020.

В судовому засіданні представник позивача за зустрічним позовом (відповідача за первісним позовом) зустрічні позовні вимоги підтримав з підстав викладених у вказаній зустрічній позовній заяві (а.с. 28-32).

Відповідач за зустрічним позовом (позивач за первісним позовом) згідно письмового відзиву (а.с. 88-91) заперечив проти зустрічних позовних вимог в повному обсязі, вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Вказує про недотримання порядку пред`явлення претензії перевізнику, передбаченого умовами Договору та Конвенцією про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів.

В судовому засіданні представник ТОВ "Компанія "Транспеле" пояснив, що CMR 601005 від 04.11.2020 складалась у 7-ми примірниках, однак одержувач вантажу повернув перевізнику лише один підписаний останнім примірник, тому наявні у перевізника інші примірники не містять підпису вантажоодержувача у відповідній графі CMR; що 27.11.2021 відповідачу за первісним позовом помилково було надіслано копію СМR без відмітки вантажоодержувача у відповідній графі про отримання вантажу, однак 12.03.2021 позивач направив належний комплект документів для оплати наданих послуг, які 23.03.2021 отримані ТОВ "Спарк Бізнес Груп"; що заява перевізнику про пошкодження вантажу має здійснюватись шляхом вчинення відповідного запису у СМR і такий факт пошкодження має засвідчуватись відповідним актом із залученням незалежної експертної установи для визначення причин пошкодження, їх характеру та можливості подальшого використання товару; що водій не зобов`язаний перевіряти документи, які не стосуються перевізника, а саме пакувальний лист №11 від 04.11.2020, який є бухгалтерським документом вантажовідправника для вантажоодержувача; що відмітка на пакувальному листі про пошкодження вантажу була виявлена в офісі перевізника після отримання документів від водія.

В судовому засіданні представник ТОВ "Спарк Бізнес Груп" пояснив, що перевізник сам повідомив експедитора про пошкодження товару, а 27.11.2021 надіслав копію пакувального листа №11 від 04.11.2020 та копію СМR без відмітки в графі 24 щодо одержання вантажу; що ТОВ "Спарк Бізнес Груп" не пред`являло вимогу ТОВ "Компанія "Транспеле" про надання належних документів для підтвердження перевезення з огляду на лист замовника перевезення з посиланням на інформацію вантажоодержувача про ненадання водієм СМR для проставлення відмітки про отримання пошкодженого вантажу; що отримана від перевідника 23.03.2021 СМR уже з відміткою одержувача вантажу викликає сумнів щодо її походження та особи, що прийняла вантаж, оскільки відмітки на пакувальному листі та СМR різняться.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

15.11.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Спарк Бізнес Груп" (експедитор/відповідач за первісним позовом) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "Транспеле" (перевізник/позивач за первісним позовом) укладено договір про надання транспортно-експедиційних послуг №167ТП (а.с.6-10), за умовами якого в період дії даного Договору на його умовах Експедитор доручає заявками, а Перевізник приймає і організовує за винагороду в інтересах експедитора замовлені ним міжнародні та міжміські перевезення вантажів автомобільним транспортом. Перевезення вантажів здійснюються відповідно до чинного законодавства України, умовами Конвенції про договір міжнародного перевезення вантажів по дорогах [далі КДПВ] (зі змінами, внесеними Протоколом від 05.07.1978 року), Статутом автомобільного транспорту та положеннями даного Договору (п.1.1. договору).

Відповідно до п.2.1 договору загальні умови щодо перевезень вантажів обумовлюються в Заявках (Договорах-заявках на перевезення вантажів), які є невід`ємною частиною даного Договору. При тлумаченні положень цього договору пріоритет має Договір-заявка.

Перевізник діє від свого імені, а Експедитор діє від свого імені або від імені Замовника, але в будь-якому випадку за рахунок коштів Замовника. Жодна зі сторін не має права передавати свої повноваження за даним договором третій стороні (п.2.2. договору).

За умовами п.3.1 договору експедитор зобов`язаний направити перевізнику до початку навантаження Заявку за допомогою факсимільного або електронного зв`язку на перевезення вантажів із зазначенням: місця (адреси) завантаження, місця (адреси) розвантаження; дати і часу подачі автомобіля під завантаження; найменування та маси вантажу; особливих умов перевезення і т.д.

Експедитор зобов`язаний своєчасно здійснювати оплату за надані Перевізником послуги з перевезення вантажів, згідно 6 Розділу Договору (п.3.5 договору).

Експедитор організовує підготовку та оформлення товаросупровідних документів встановленої форми і в необхідній кількості, в разі оформлення документів Відправником вантажу (п.3.6 договору).

Згідно п.4.2 договору перевізник повинен контролювати силами водія транспортного засобу правильність розподілу, розміщення вантажу з метою недопущення перевищення максимально допустимих вагових параметрів перевантаження по осях, в тому числі поштучний перерахунок вантажних місць, перевірку зовнішнього стану упаковки, порядок завантаження (розвантаження). Пломбування вантажного відсіку автомобіля не звільняє Перевізника від відповідальності за відповідність фактичної кількості вантажних місць кількості, зазначеній в супровідних документах. При відсутності можливості перерахунку, в разі розбіжності даних в супровідних документах з фактичними або при наявності інших недоліків, виявлених під час завантаження (пошкодження упаковки, ненадійне закріплення вантажу у вантажному відсіку, перевантаження і т. п.), які можуть привести до додаткових витрат, а також нанесення шкоди вантажу в процесі транспортування, Перевізник повинен, не залишаючи місця завантаження, повідомити Експедитору про це і проставити всі необхідні позначки на всіх примірниках товарно-транспортної накладної (CMR).

Відповідно до п.4.4. договору перевізник зобов`язаний забезпечити страхування його відповідальності (CMR страхування) повної відповідальності за вантаж і гарантує, що на момент надання даний страховий поліс є дійсним та чинним і повністю покриває вартість вантажу. У разі незабезпечення страхування зобов`язаний відшкодувати всі збитки на першу вимогу Експедитора, в розмірах заявлених Експедитором.

Перевізник здійснює доставку вантажу в узгоджені з Експедитором терміни і передбачені в договорі-заявці (п.4.5 договору).

Пунктом 4.8. договору визначено обов`язок перевізника в термін не більше 10 календарних днів після вивантаження надати Експедитору (рахунок, акт виконаних робіт, податкову накладну, міжнародну товарно-транспортну накладну (CMR) з оригінальною печаткою вантажоодержувача в 2-ох примірниках і з оригінальною печаткою Перевізника з обов`язковим зазначенням реєстраційного номера автомобіля).

Перевізник зобов`язаний перевіряти правильність зроблених в провізних документах записів щодо числа вантажних місць, правильність їх маркування, зовнішній стан вантажу і його упаковки. Про всі розбіжності за кількістю та якістю вантажу, які мають місце в документах і за фактом, робити відповідні позначки в товарно-транспортній накладній з дотриманням при цьому відповідних вимог і стандартів. У разі оформлення товаросупровідних документів, Перевізник після заповнення, надає їх на перевірку Відправникові вантажу. Після підтвердження правильності оформлення виконує перевезення вантажу (п.4.9 договору).

Пунктом 4.11 договору визначено, що у момент розвантаження автомобіля в цілях безпеки Перевізник зобов`язаний переконатися в тому, що вантаж від імені вантажоодержувача приймає уповноважена особа. У разі розбіжності інформації в п.3 і п.24 товарно-транспортної накладної CMR Перевізник зобов`язаний негайно повідомити про це Експедитору і очікувати його подальших вказівок. У разі видачі вантажу не уповноваженій особі - вся відповідальність за заподіяну шкоду Експедитору і третім особам лягає на Перевізника.

За умовами п.5.1 договору у разі невиконання або неналежного виконання умов організації, перевезень і розрахунків за перевезення Перевізник несе відповідальність відповідно до чинного законодавства України, положень Конвенції про договір міжнародного перевезення вантажів автомобільним транспортом КДПВ і цього договору

Згідно п.5.4. договору перевізник несе відповідальність за виконання умов транспортного замовлення з відшкодуванням всіх збитків і штрафів документально підтверджених, які виникали або пред`являлися в результаті його дій або упущень. Перевізник зобов`язується здійснити відшкодування зазначених сум або надати свої обґрунтовані заперечення протягом 10 календарних днів з моменту отримання претензії Експедитора.

Відповідно до п. 6.1 договору орієнтовна вартість цього договору складається з суми вартості цін, тарифів та інших витрат пов`язаних з виконанням даного договору, але не більше ніж 300 000 гривень в місяць.

Ціна кожного окремого транспортного замовлення, вказуються сторонами в додатках до даного договору або в заявках, які є невід`ємною частиною даного договору, є договірними і визначаються виключно з конкретної ситуації на ринку транспортних послуг (п.6.2 договору).

Згідно п.6.3 договору експедитор здійснює оплату протягом 15 банківських днів після надання Перевізником повного переліку документів згідно п. 4.8, 4.10. або протягом строків обумовлених в Договорі - заявці.

Експедитор проводить оплату фактично наданих транспортних послуг в національній валюті України шляхом банківського переказу на розрахунковий рахунок Перевізника з коштів, що надходять від Замовника за вирахуванням своєї комісійної винагороди, яка обкладається ПДВ, залишається на рахунку Експедитора і є різницею між сумою, яка надійшла від Замовника і сумою, яку Експедитор оплачує Перевізнику на його розрахунковий рахунок відповідно до умов, обумовлених у Договорі-заявці (п.6.4 договору).

У разі пред`явлення претензій до Перевізника за неналежне виконання своїх зобов`язань (пошкодження, недостача вантажу та інше) експедитор має право притримати оплату послуг перевізника до моменту визначення вартості збитку (п.6.5 договору).

Претензії Експедитора щодо псування вантажу під час його транспортування приймаються Перевізником в письмовому вигляді, якщо даний факт підтверджується документами (п.7.2 договору).

Сторона, що отримала претензію, зобов`язана розглянути її і дати відповідь протягом строку встановленого законодавством (п.7.3 договору).

Відповідно до п.10.1, даний договір набуває чинності з моменту його підписання і зберігає свою дію до 31.12.2018, а в частині розрахунків - до їх повного здійснення. Якщо одна зі сторін за один місяць до закінчення терміну дії Договору письмово не повідомить іншу Сторону про розірвання договору, дія Договору автоматично пролонгується на наступні 12 місяців без складання додаткової угоди до Договору.

Всі зміни до даного Договору мають юридичну силу лише в тому випадку, якщо вони вчинені в письмовій формі та підписані уповноваженими представниками сторін (п.10.2 договору).

Згідно п.10.4. договір, заявка, зміни і доповнення договору, отримані за допомогою факсимільного зв`язку, мають юридичну силу. Сторони констатують, що скріплення печаткою (штампом) підпису особи, яка підписала заявку від імені Експедитора/Перевізника є належним доказом того, що така особа має право підпису відповідних документів.

Сторони домовилися, що для підписання додаткових угод, договорів-заявок, доповнень до договору, для здійснення угод, пов`язаних з даним Договором, можуть бути використані факсимільні відтворення підписів керівників Сторін. Сторони визнають рівну юридичну силу власної та факсимільного відтвореної підпису за допомогою механічних засобів на додаткових угодах до договору, а також на інших документах, які мають значення для його виконання (п.10.5 договору).

За умовами п.10.7 договору вантаж вважається доставленим за наявності печатки інспектора митниці в CMR-накладній та CARNET-TIRi і печатки отримувача в CMR-накладній.

За умовами п.10.8 договору експедитор має право вимагати від Перевізника компенсації за пошкодження вантажу на правах власника вантажу або в порядку регресу.

03.11.2020 між тими ж сторонами укладено договір-заявку на перевезення вантажу (крохмаль кукурудзяний сухий) за маршрутом Україна-Німеччина (далі договір-заявка), дата завантаження: 04.11.2020 0:00:00, дата вивантаження 13-16.11.2020 0:00:00, адреса вивантаження: Martin Oelrich GmbH & Co. KG Saerbeckerstrasse 42 DE-49549 Ladbergen. Вартість перевезення і умови оплати: 1850 євро по курсу НБУ на день розвантаження, 20 банківських днів по оригіналам документів, оплата буде виконуватись тільки після виконання п.16 даного Договору і вимог до оформлення пакету документів по наданим послугам. Відлік строків оплати буде відліковуватись від дати отримання ТОВ "Спарк Бізнес Груп» всіх правильно оформлених документів (а.с.11).

За умовами п.2 договору-заявки у період дії даного Договору-заявки та на його умовах Експедитор доручає, а Перевізник приймає і організовує за винагороду міжнародні й міжміські перевезення вантажів. Перевезення вантажів здійснюється автомобільним транспортом в відповідності з умовами Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів [далі КДПВ] (з змінами, внесеними Протоколом від 05.07.1978 року), Європейської угоди стосовно роботи екіпажів транспортних засобів, що здійснюють міжнародні перевезення, Законодавчими нормами України, законодавчими нормами країн вантажовідправника і вантажоодержувача, Законодавчими нормами країн, по території яких здійснюється перевезення вантажів і положенням цього Договору-заявки

Перевізник зобов`язаний забезпечити страхування його відповідальності (CMR страхування), повної відповідальності за вантаж і гарантує, що на момент надання даний страховий поліс є дійсним, чинним і повністю покриває вартість вантажу У разі відсутності або недійсності поліса страхування відповідальності на умовах КДПВ-перевізники несе відповідальність перед Експедитором усіма наявними засобами і майном в повному обсязі за завдані збитки Експедитор має право на компенсацію Перевізником витрат, пов`язаних з послугами сюрвейєра, шляхом їх вирахування із сум, що підлягають до оплати (п.3 договору-заявки).

Пунктом 5 договору-заявки визначено, що приймаючи вантаж Перевізник перевіряє: зовнішній стан вантажу і його упаковки, вірність записів, зроблених у вантажній накладній щодо числа вантажних місць, а також їх маркування та нумерації місць. У випадках виявлення пошкоджень вантажу (деформованих, підмочених, розірваних, битих, одиниць завантаження та інше) до початку перевезення Перевізник зобов`язаний зробити у всіх екземплярах міжнародної товарно-транспортної накладеної (CMR) запис у 18 графі і письмово (засобами електронного зв`язку) довести ці обставини до відома Експедитора, а також вимагати від відправника вантажу письмового підтвердження (підпису уповноваженої особи з розшифровкою ПІБ, посади та відтиску печатки) у всіх екземплярах міжнародної товарно-транспортної накладеної (CMR) у 18 графі наявності вищезазначених пошкоджень чи порушень В іншому випадку (без письмового підтвердження відправника вантажу у 18 графі CMR) вважається, що вантаж і його упаковка були в належному стані в момент прийняття вантажу перевізником, і що кількість вантажних місць, а також їх маркування та нумерація відповідали заявам, які містилися у вантажній накладній.

Перевізник, в особі його представника (водія) зобов`язаний контролювати наявність в CMR-накладній та митних документах відміток (печаток/штампів) митних органів, через пункти перепуску, якими він пересувається при здійсненні перевезення, а також наявності в CMR-накладній оригінальних відтисків штампів (печаток) відправника та отримувача. Контроль і відповідальність за оформлення транзитної декларації на прикордонному переході (її відкриття/закриття) беззаперечно покладається на перевізника (п.11 договору-заявки).

У разі пред`явлення претензій до Перевізника за неналежне виконання своїх зобов`язань (пошкодження, недостача вантажу та інше) експедитор має право притримати оплату послуг перевізника до моменту визначення вартості збитку, а його сума утримується експедитором з сум, що підлягають до оплати в тому числі і з попередніх сум фрахтів (п.13 договору-заявки).

За умовами пункту 16 договору-заявки перевізник зобов`язується в термін не більше 10 календарних днів після вивантаження і відповідно вимог до оформлення та надання пакету документів по наданим послугам, надати Експедитору рахунок, акт виконаних робіт, податкову накладну, міжнародну товаро-транспортну накладну (CMR)/TTH з оригінальною печаткою Вантажоодержувача в 2 -ох примірниках і з оригінальною печаткою Перевізника з обов`язковим зазначенням реєстраційного номера автомобіля. Документи направляються службою кур`єрської доставки на поштову адресу Експедитора. У випадку, якщо Експедитор в зазначений строк не отримав від Перевізника вказані документи, строк оплати за перевезення збільшується на кількість днів прострочення у надані документів. Розрахунковим днем є четвер, що наступає після дня завершення терміну оплати.

Договір, Договір-заявка (підписані і скріплені печаткою з обох сторін), скановані документи (завірені печаткою), надані Перевізником по електронній пошті, для здійснення даного перевезення, мають повну юридичну силу нарівні з оригіналом. По факту здійснення перевезення Перевізник надсилає належним чином оформлену та затверджену мокрою печаткою Заявку разом із іншими документами, які стосуються конкретного перевезення (п.18 договору-заявки).

Пунктом 19 договору-заявки визначено, що сторони несуть взаємну відповідальність за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань за цим Договором - заявкою відповідно до його умов, а у випадках, не врегульованих цим Договором - чинним законодавством України, умовами Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів (далі КДПВ] (з змінами, внесеними Протоколом від 05.07.1978 року), Європейської угоди стосовно роботи екіпажів транспортних засобів, що здійснюють міжнародні перевезення та іншими міжнародними актами.

Вимоги до оформлення та надання пакету документів по наданим послугам перевізниками (експедиторами) для оплати відповідно до умов договору та договору-заявки.

* Оригінал договору-заявки з підписом директора та печаткою перевізника (експедитора), роздрукований в форматі PDF відправлений ТОВ "Спарк Бізнес Груп",

* Рахунок-фактура повинен бути виставлений за курсом НБУ в гривнях без округлення сум на дату вивантаження автомобіля. У разі надання довідки про транспортні виграти, рахунок виставляється за курсом НБУ на дату надання довідки.

* Оригінал довідки про транспортні витрати,

* Акт виконаних робіт оформляється на дату вивантаження автомобіля на суму згідно рахунком-фактури,

В акті виконаних робіт потрібно вказувати: назви, адреси, ЄДРПОУ, ІПН, телефон сторін, відповідальних за вчинення і оформлення господарської операції (посада, прізвище), маршрут перевезення по CMR, номер автомобіля, вартість послуги, одиниця виміру послуги (1 послуга або 1 грн), ставка ПДВ, по якій обкладається послуга (0%, 20%, без ПДВ), Т0В "Спарк Бізнес Груп" вказувати як "Експедитор".

* Оригінал карти простою, акт простою автомобіля, оформлений за зразком наданим ТОВ "Спарк Бізнес Груп".

* CMR - 2 примірника, в яких вказано маршрут і номер авто, підпис і печатку одержувача, мокра печатка перевізника (експедитора) (1 екземляр - оригінал, 2 - точну копію, завірену печаткою перевізника (експедитора)),

* Електронна податкова накладна, оформлена і зареєстрована в терміни, визначені Податковим кодексом України.

Оплата буде проводитися тільки після отримання всіх необхідних документів з виконанням зазначених вимог.

ТОВ "Спарк Бізнес Груп" відповідно до п.3.1 договору, направив ТОВ "Транспеле" договір-заявку на перевезення вантажу, згідно якої позивачу за первісним позовом доручалось здійснити перевезення вантажу (крохмаль кукурудзяний) у кількості 21 вантажного місця за маршрутом м. Дніпро (Україна) - Ladbergen (DE).

Судом встановлено, що в період 04.11.2020 по 17.11.2020 ТОВ "Транспеле" виконав перевезення вантажу відповідно до CMR № 601005 від 04.11.2020 складом власних транспортних засобів реєстраційні номери д. н. з. НОМЕР_1 / НОМЕР_2 .

12.03.2021 позивач направив на адресу ТОВ "Спарк Бізнес Груп" пакет документів для оплати: оригінал CMR 601005 від 04 листопада 2020 року, оригінал рахунку - фактури № 2415 від 17 листопада 2020 року, оригінал акту № 2727 від 17 листопада 2020 року; копію договору - заявки па перевезення вантажу від 03 листопада 2020 року, який отриманий відповідачем 23.03.2021.

Позивач за первісним позовом, посилаючись на порушення ТОВ "Спарк Бізнес Груп" строків оплати послуг з перевезення вантажу, звернувся до суду із вимогою про стягнення з відповідача 61495,85грн заборгованості.

Позивач за зустрічним позовом зазначає, що вантаж, який перевозився за договором про надання транспортно-експедиційних послуг №167ТП від 15.11.2018, виявився частково пошкодженим, тому ТОВ "Спарк Бізнес Груп" звернулося до суду з вимогою про стягнення з відповідача за зустрічним позовом збитків у відповідності до умов п.5.4 Договору у розмірі 36524,84 грн.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Зобов`язанням, відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч.1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Із змісту заявки вбачається, що ТОВ "Спарк Бізнес Груп" є замовником перевезення, який уклав договір від свого імені, а ТОВ "Транспеле" (позивач за первісним позовом) є виконавцем договору - перевізником. За своєю правовою природою заявка є договором перевезення, за яким згідно ч.1, 2 ст. 307 ГК України та ст.909 ЦК України - одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно підписаної заявки від 03.11.2020, між сторонами виникли договірні відносини перевезення вантажу у міжнародному сполученні, які регулюються нормами ЦК України, ГК України, міжнародними договорами України, транспортними кодексами.

Статтею 50 Закону України "Про автомобільний транспорт встановлено", що договір про перевезення вантажу автомобільним транспортом укладається відповідно до цивільного законодавства між замовником та виконавцем у письмовій формі. Істотними умовами договору є: найменування та місцезнаходження сторін; найменування та кількість вантажу, його пакування; умови та термін перевезення; місце та час навантаження і розвантаження; вартість перевезення; інші умови, узгоджені сторонами.

За приписами статей 9 Конституції України та 19 Закону України "Про міжнародні договори України", чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства. Якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Так, відповідно до Закону України "Про приєднання України до Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів" - Україна приєдналася до Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів, вчиненої 19 травня 1956р. в м.Женеві (надалі в тексті - Конвенція).

Частиною 1 статті 1 Конвенції встановлено, що вона застосовується до будь- якого договору дорожнього перевезення вантажів за винагороду за допомогою автомобілів у випадку, коли місце прийняття до перевезення вантажу та місце, передбачене для його здачі, знаходяться на території двох різних держав, одна з яких є учасником Конвенції.

За ст.ст. 4 та 9 Конвенції, договір перевезення підтверджується складанням вантажної накладної, яка є первинним доказом укладання договору перевезення, умов цього договору і прийняття вантажу перевізником. Із зазначеною нормою кореспондується частина 2 ст. 307 ГК України.

Пунктом 16 договору-заявки від 03.11.2020 на перевезення вантажу передбачено, що перевізник зобов`язується в термін не більше 10 календарних днів після вивантаження і відповідно вимог до оформлення та надання пакету документів по наданим послугам, надати Експедитору рахунок, акт виконаних робіт, податкову накладну, міжнародну товаро-транспортну накладну (CMR)/TTH з оригінальною печаткою Вантажоодержувача в 2-ох примірниках і з оригінальною печаткою Перевізника з обов`язковим зазначенням реєстраційного номера автомобіля. Документи направляються службою кур`єрської доставки на поштову адресу Експедитора. У випадку, якщо Експедитор в зазначений строк не отримав від Перевізника вказані документи, строк оплати за перевезення збільшується на кількість днів прострочення у надані документів. Розрахунковим днем є четвер, що наступає після дня завершення терміну оплати.

Вимоги до оформлення та надання пакету документів по наданим послугам перевізниками (експедиторами) для оплати відповідно до умов договору та договору-заявки, що містяться після п. 19 договору-заявки від 03.11.2020 на перевезення вантажу передбачають надання CMR - 2 примірника, в яких вказано маршрут і номер авто, підпис і печатку одержувача, мокра печатка перевізника (експедитора) (1 екземляр - оригінал, 2 - точну копію, завірену печаткою перевізника (експедитора)).

Необхідність виконання п. 16 договору-заявки та Вимог до оформлення пакету документів погоджено сторонами також і в розділі Вартість перевезення і умови оплати договору-заявки.

Статтями 610, 612 ЦК України визначено, що невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), є порушенням цього зобов`язання; боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Позивач за первісним позовом, наполягаючи на задоволенні позовних вимог, посилається на те, що ним виконано зобов`язання з перевезення вантажу, відповідачеві направлено 12.03.2021 поштовим відправленням № 873 для належного виконання зобов`язання останнього з оплати, комплект документів, проте які на протязі 15 банківських днів не оплачені у повному обсязі ТОВ "Спарк Бізнес Груп".

Положеннями статей 13-14 ГПК України унормовано, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статей 73, 74, 81 ГПК України, доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи

Разом з тим, позивачем за первісним позовом не доведено, а відповідачем за первісним позовом заперечується факт передачі документів на підтвердження наданих послуг з перевезення, що підлягають надісланню службою кур`єрської доставки на поштову адресу експедитора відповідно до п.16 Договору-заявки від 03.11.2020 та Вимог до оформлення та надання пакету документів по наданим послугам перевізниками (експедиторами) для оплати відповідно до умов договору та договору-заявки.

З матеріалів справи не вбачається, що позивач за первісним позовом у строк та у порядку встановленому Договором - заявкою передавав чи надсилав відповідачеві за зустрічним позовом документи, що були визначені сторонами необхідними для оплати у договорі-заявці на перевезення вантажу від 03.11.2020.

З огляду на викладене та виходячи з умов договору-заявки, одержанню відповідачем визначених сторонами документів кореспондується його обов`язок за договором сплатити вартість отриманих послуг на протязі 20 банківських днів з дня одержання документів.

Станом на час пред`явлення позову 22.04.2021 позивачем за первісним позовом не доведено належними доказами виконання ним обов`язку щодо передачі документів на підтвердження перевезення вантажу відповідно до Договору-заявки від 03.11.2020, а отже і наявність заборгованості ТОВ "Спарк Бізнес Груп" за отримані послуги.

За таких обставин вимоги позивача про стягнення заборгованості у розмірі 61495,85грн не підлягають задоволенню за їх безпідставністю.

Щодо зустрічних позовних вимог суд враховує наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Спарк Бізнес Груп" просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Траспеле" 36524,84грн збитків за пошкоджений товар при перевезенні.

Згідно зі ст. 908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Відповідно до ст. 909 Цивільного кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі.

Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами). Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору перевезення вантажу.

У відповідності до ст. 920 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

У пункті 8 статті 16 ЦК України зазначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Відповідно до частини першої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

За змістом статті 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором. Застосування господарських санкцій повинно гарантувати захист прав і законних інтересів громадян, організацій та держави, в тому числі відшкодування збитків учасникам господарських відносин, завданих внаслідок правопорушення, та забезпечувати правопорядок у сфері господарювання.

Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності (частина 2 статті 218 Господарського кодексу України).

Статтею 22 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

За загальним правилом особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування (частина 1 статті 22, стаття 611, частина 1 статті 623 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Згідно зі статтею 225 Господарського кодексу України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Таким чином, збитки є наслідками неправомірної поведінки, дії чи бездіяльності особи, яка порушила права або законні інтереси іншої особи, зокрема невиконання або неналежне виконання установлених вимог щодо здійснення господарської діяльності, господарське правопорушення, порушення майнових прав або законних інтересів інших суб`єктів тощо.

Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, потрібна наявність повного складу цивільного правопорушення: протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи; наявність збитків; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та збитками; вина правопорушника.

Відсутність хоча б одного з перелічених елементів, утворюючих склад цивільного правопорушення, звільняє боржника від відповідальності за порушення у сфері господарської діяльності, оскільки його поведінка не може бути кваліфікована як правопорушення.

Ураховуючи положення статті 74 Господарського процесуального кодексу України, саме на позивача покладається обов`язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками. При цьому важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення безпосереднього причинно-наслідкового зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками потерпілої сторони. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які завдано особі, - наслідком такої протиправної поведінки. Натомість відповідачу потрібно довести відсутність його вини у завданні збитків позивачу.

Протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи. Під шкодою (збитками) розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров`я тощо). Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди (аналогічну правову позицію викладено у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21.04.2020 у справі №904/3189/19, від 10.12.2018 у справі №902/320/17).

Відтак, cуд зазначає, що вирішуючи спори про стягнення заподіяних збитків, господарський суд повинен з`ясувати правові підстави покладення на винну особу зазначеної майнової відповідальності. Позивач повинен довести факт заподіяння йому збитків та їх розмір. При визначенні розміру збитків, заподіяних порушенням господарських договорів, береться до уваги вид (склад) збитків та наслідки порушення зобов`язань.

При цьому, важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками потерпілої сторони. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які завдані особі, - наслідком такої протиправної поведінки. Протиправна поведінка особи тільки тоді є причиною збитків, коли вона прямо (безпосередньо) пов`язана зі збитками. Непрямий (опосередкований) зв`язок між протиправною поведінкою і збитками означає лише, що поведінка оцінюється по за межами конкретного випадку, і, відповідно, поза межами юридично значимого зв`язку.

Позивач за зустрічним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги з покладення на ТОВ "Транспеле" збитків, спричинених пошкодженням товару, зокрема, посилається на те, що у графі 24 міжнародної товарно-транспортної накладної CMR №601005, отриманої 02.12.2020, не містив жодної відмітки, як про отримання товару так і про його пошкодження. Також, графа 18 (зауваження та застереження перевізника) без відміток, а отже вважається, що вантаж і його упаковка були в належному стані в момент прийняття вантажу перевізником. Зазначив, що 14.12.2020 ТОВ "Спарк Бізнес Груп" отримано претензію датовану 11.12.2020 (на англійській мові) від замовника даного перевезення - Rugo Logistics BV з визначеним збитком у розмірі 1 092,09 євро. Цього ж дня 14.12.2020 позивачем за зустрічним позовом підготовлено та направлено вимогу за вихідним № 506 ТОВ "Компанія "Транспеле" про оплату вартості пошкодженого вантажу.

Також позивач за зустрічним позовом зазначає, що листом від 21.12.2020 року за вихідним № 514, відповідача повідомлено, що частина пошкодженого вантажу знаходиться у місці вивантаження і в разі необхідності, його можливо оглянути та забрати до 28.12.2020 року, в подальшому товар буде знищено. Проте докази надіслання листа від 21.12.2020 суду не надано, а представник ТОВ "Компанія "Транснеле" в судовому засіданні заперечив його отримання.

12.02.2021 на адресу відповідача за зустрічним позовом направлено повторну вимогу за вихідним № 101, яку отримано останнім 18.02.2021. А 22.03.2021 від відповідача надійшов пакет документів для оплати, який є неповним.

Відповідно до листа Замовника даного перевезення - Rugo Logistics BV від 08.02.2021 року, відмітка про отримання вантажу та його ушкодження робилася в пакувальному листі № 11 від 04.11.2020, оскільки перевізник не надав CMR в місці розвантаження. Додатково позивач за зустрічним позовом зазначив, що 09.02.2021 року між ТОВ "Спарк Бізнес Груп" та Rugo Logistics BV - замовником перевезення, у відповідності до п. 4.9. Договору на транспортно-експедиційне обслуговування № 9 від 19.10.2018, укладено мирову угоду стосовно зарахування взаємних зобов`язань, якою зменшено суму фрахту по вказаному перевезенню на суму пошкодженого вантажу, а саме: ціна за перевезення згідно транспортного замовлення від 03.11.2020 р. складала 1 950.00 євро. Таким чином 1950,00 євро - 1 092,09 євро (вартість пошкодженого вантажу) 857,91 євро, які отримані нами за мінусом комісії банку 10,00 євро, що підтверджується випискою по особовим рахункам за 12.02.2021. За даними позивача за зустрічним позовом заборгованість ТОВ "Компанія "Транснеле" перед ТОВ "Спарк Бізнес Груп" складає 1092,09 євро (36524,84грн).

Суд звертає увагу, що відповідно до CMR №601005 ТОВ "Транспеле" є не єдиним перевізником товару за Договором №617 ТП від 15.07.2018.

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що єдиним документом, який підтверджує наявність факту пошкодження товару у справі, є Пакувальний лист №11 від 04.11.2020, в якому представником складу-одержувача Martin Oelrich GmbH&Co.KG проставлено запис про виявлення пошкодження товару, а саме: пошкоджено 2 біг-беги.

При цьому частина 1 ст. 30 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів встановлює, що якщо одержувач приймає вантаж без належної перевірки його стану разом з перевізником або не робить заяви перевізнику, яка вказує на загальний характер втрат або пошкоджень, щонайпізніше в момент прийняття вантажу у випадку, коли втрата або пошкодження є очевидними, і не пізніше семи днів від дня отримання вантажу, виключаючи недільні та святкові дні, у випадку, коли втрата або пошкодження не є очевидними, то факт отримання ним вантажу є первинним доказом того, що він отримав вантаж у такому стані, який описано у вантажній накладній. У випадку втрати або пошкодження, які не є очевидними, відповідна заява повинна бути зроблена у письмовій формі.

Суд зазначає, що за відсутності у CMR №601005 будь-яких відміток вантажоодержувача про одержання пошкодженого вантажу, одержувач вважається таким, що отримав вантаж у такому стані, який описано у вантажній накладній (а.с. 12).

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що позивачем за зустрічним позовом не надано належних доказів виконання вимог ч. 1 ст. 30 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів щодо здійснення заяви перевізнику, яка вказує на загальний характер пошкоджень, в момент прийняття вантажу за очевидного характеру пошкоджень товару, оскільки вищевказаний пакувальний лист не складений перевізником, не адресований перевізнику та не містить будь-яких записів з боку представників перевізника.

Додана ТОВ "Спарк Бізнес Груп" до відповіді на відзив роздруківка електронної переписки без ЕЦП не може бути використана як доказ у справі, оскільки не відповідає вимогам Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг", оскільки не містить електронного підпису, який є обов`язковим реквізитом електронного документа, що унеможливлює ідентифікацію відправника повідомлення та зміст такого документу не захищений від внесення правок та викривлення.

В свою чергу суд акцентує увагу тому, що рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки мають бути вичерпними, відповідати дійсності і підтверджуватися достовірними доказами.

Відповідно до ст. ст. 73, 74, 77 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Загальними вимогами процесуального права визначено обов`язковість встановлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, з яких суд виходив при вирішенні позову. Без виконання цих процесуальних дій ухвалити законне та обґрунтоване рішення у справі неможливо.

Згідно з положеннями ст. 236 ГПК України законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права; обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Від повноти встановлення відповідних обставин справи та правильної оцінки доказів залежить обґрунтованість висновків суду при ухваленні судом рішення по суті спору. При цьому, суд в кожному випадку повинен навести мотиви через які він приймає одні докази та відхиляє інші.

Відтак, суд досліджуючи докази у даній справі приходить до висновків, що позивачем не доведено наявності у відповідача протиправної поведінки, а саме, факту того, що саме ТОВ "Транспеле" під час перевезення товару пошкодило його, що призвело до понесення позивачем збитків. Таким чином позивачем не доведено прямої причетності відповідача до пошкодження товару, а відтак і причинно-наслідкового зв`язку між діями відповідача та збитками позивача.

Отже, у зв`язку з відсутністю (недоведеністю) протиправної поведінки відповідача, в суду наявні підстави стверджувати, що у останнього в контексті викладених вище положень матеріального права, відсутня наявність складу цивільного правопорушення, а відтак і відсутні підстави для стягнення з останнього збитків заявлених позивачем.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно з ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Зважаючи на вищевикладене, суд відмовляє у задоволенні зустрічних позовних вимог про стягнення 36524,84грн збитків, оскільки матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження пошкодження частини вантажу відповідачем за зустрічним позовом при міжнародному перевезенні вантажу.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції враховує висновки Європейського суду з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006), в якому зазначено, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Відтак, сторони, звертаючись до суду повинні враховувати те, що визначення та наповнення доказової бази переданого на розгляд суду спору покладаються саме на сторони, а не на суд. Суд вирішує спір на підставі поданих та витребуваних в порядку ст. 81 Господарського процесуального кодексу України сторонами доказів.

Щодо розподілу судових витрат

Судовий збір, сплачений за позовом, у задоволенні якого відмовлено судом, відповідно до ст.129 ГПК України, покладається на позивача.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні первісного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Транспеле" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Спарк Бізнес Груп" про стягнення 61495,85грн відмовити.

2. У задоволенні зустрічного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Спарк Бізнес Груп" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Транспеле" про стягнення 36524,84 грн збитків відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 27.09.21

Суддя Прядко О.В.

Віддрукувати:

1 - в справу

2,3 - сторонам - рек.