ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" серпня 2021 р. Справа № 911/1674/21

Господарський суд Київської області у складі судді Бацуци В. М.

при секретарі судового засідання Щур О. Д

за участю представників учасників справи:

від позивача: Остапенко В. М. (адвокат довіреність № 14-339 від 22.12.2020 р.);

від відповідача: Кашуба Л. Г. (провідний юрисконсульт наказ № 182 від 13.07.2021 р.);

розглянувши матеріали справи

за позовом Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», м. Київ

до Комунального підприємства «Васильківтепломережа», м. Васильків, Київська область

про стягнення 516 145, 05 грн

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

НАК «Нафтогаз України» звернулось в Господарський суд Київської області із позовом до КП «Васильківтепломережа» про стягнення 450 612, 12 грн основної заборгованості, 9 992, 77 грн пені, 40 294, 15 грн інфляційних збитків, 15 246, 01 грн 3 % річних.

Позовні вимоги обґрунтовані позивачем неналежним виконанням відповідачем свого обов`язку щодо оплати у повному обсязі за поставлений позивачем природний газ згідно договору № 5003/1920-КП-17 постачання природного газу від 20.09.2019 р.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 10.06.2021 р. відкрито провадження у справі № 911/1674/21 за позовом НАК «Нафтогаз України» до КП «Васильківтепломережа» про стягнення 516 145, 05 грн, визначено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження і призначено її розгляд у підготовчому засіданні із викликом та за участю представників учасників справи на 28.07.2021 р.

30.06.2021 р. до канцелярії суду від відповідача надійшов відзив № 435 від 22.06.2021 р., у якому відповідач не заперечує факт наявності заборгованості перед позивачем за договором у розмірі 450 612, 12 грн та просить суд зменшити заявлені до стягнення розміри пені, інфляційних збитків та 3 % річних на 90 % з урахуванням скрутного фінансового становища відповідача та незначного періоду прострочення зобов`язання.

01.07.2021 р. на електронну адресу Господарського суду Київської області від позивача надійшла відповідь № 39/5-4617-21 від 01.07.2021 р. на відзив, що долучена судом до матеріалів справи.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 28.07.2021 р. закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті із викликом та за участю представників учасників справи на 11.08.2021 р.

11.08.2021 р. у судовому засіданні представник позивача надав усні пояснення щодо своїх позовних вимог, позовні вимоги підтримав, вважає їх обґрунтованими і правомірними та такими, що підлягають задоволенню з підстав, зазначених в позовній заяві, відповіді на відзив.

Представник відповідача у судовому засіданні надав усні пояснення щодо своїх заперечень проти позову, просив суд відмовити в задоволенні позову частково з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву.

За наслідками судового засідання судом оголошено вступну і резолютивну частини рішення у даній справі.

Заслухавши пояснення представників учасників справи, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд

ВСТАНОВИВ:

20.09.2019 р. між позивачем (надалі Постачальник) та відповідачем (надалі Споживач) було укладено договір № 5003/1920-КП-17 постачання природного газу, згідно умов п. 1.1. якого Постачальник зобов`язується поставити Споживачеві природний газ, а Споживач зобов`язується прийняти його та оплатити на умовах цього Договору. Відповідно до п. 1.2. цього Договору природний газ, що постачається за цим Договором, використовується Споживачем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається підприємствами, організаціями та іншими суб`єктами господарювання, які не є бюджетними установами/організаціями.

Пунктом 2.1. Договору передбачено, що Постачальник передає Споживачу у жовтні 2019 квітні 2020 року замовлений Споживачем обсяг (об`єм) природного газу в кількості 250, 170 тис. куб. метрів (двісті п`ятдесят тисяч сто сімдесят куб. метрів), в тому числі по місяцях (далі розрахункові періоди) (тис. куб. м.):

МісяцьОбсяг
Жовтень 201919,500
Листопад 201928,920
Грудень 201953,790
Січень 202057,210
Лютий 202054,210
Березень 202031,140
Квітень 20205,400
Всього250,170

Згідно з п. 3.1. Договору Постачальник передає Споживачу у загальному потоці природний газ власного видобутку та/або імпортований газ (за кодом УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, ввезений на митну територію України Акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України») у внутрішній точці виходу з газотранспортної системи.

Право власності на природний газ переходить від Постачальника до Споживача після підписання актів приймання-передачі. Після переходу права власності на природний газ Споживач несе всі ризики і бере на себе відповідальність, пов`язану з правом власності на природний газ.

Відповідно до п. 3.8. Договору приймання-передача газу, переданого Постачальником Споживачеві у відповідному розрахунковому періоді, оформлюється актом приймання-передачі газу.

Споживач в акті приймання-передачі природного газу, зазначає виключно той обсяг, який відповідає обсягам газу, які були використані Споживачем в той період (періоди), коли Споживач був включений до Реєстру Постачальника, що підтверджується Споживачем в акті приймання-передачі газу. В акті приймання-передачі природного газу, ціна на природний газ має відповідати ціні, зазначеній в Прейскуранті на відповідний період, також має бути врахований тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи (розділ 4 цього Договору).

Відповідно до п. 3.11. Договору Споживач підтверджує, що підписаний сторонами акт приймання-передачі газу за розрахунковий період свідчить про повне виконання Постачальником своїх зобов`язань за цим Договором в частині постачання природного газу у відповідному розрахунковому періоді.

Пунктом 4.1. Договору визначено, що ціна (без урахування тарифів на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи та розподілу природного газу, а також податків та зборів, що включаються до вартості природного газу, відповідно до Податкового кодексу України) та порядок зміни ціни на природний газ, який постачається за цим Договором, встановлюється відповідно до вимог Положення з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 03.04.2019 р. № 293 (із змінами) та інших нормативно-правових актів і визначається в Прейскуранті на природний газ із ресурсів акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» під час виконання Компанією обов`язків постачати природний газ споживачам, які підпадають під дію спеціальних обов`язків для забезпечення загальнодоступних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу, покладених на Компанію відповідно до статті 11 Закону України «Про ринок природного газу» (далі Прейскурант). Прейскурант розміщується на офіційному веб-сайті Постачальника.

До ціни на природний газ додається тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи (розподіл потужності).

У разі зміни ціни на газ відповідно до умов чинного законодавства та/або тарифу на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи, вони є обов`язковими для Сторін за цим Договором з дати набрання чинності відповідних змін.

Згідно з п. 4.2. Договору ціна за 1000 куб. м. природного газу визначається Сторонами щомісяця шляхом підписання додаткової угоди на підставі Прейскуранту.

Відповідно до п. 4.4. Договору загальна вартість цього Договору дорівнює вартості фактично використаного за цим Договором природного газу з урахуванням вартості послуг його транспортування.

Пунктом 5.1. Договору передбачено, що оплата за природний газ здійснюється Споживачем виключно коштами шляхом 100-відсотковї поточної оплати протягом розрахункового періоду.

Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем постачання газу.

Пунктом 5.3. Договору встановлено, що оплата за природний газ здійснюється таким чином:

1) споживач перераховує на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника кожного банківського дня розрахункового місяця кошти згідно з нормативами перерахування, затвердженими в установленому порядку, які зараховуються як оплата за природний газ, поставлений постачальником споживачеві в порядку, визначеному законодавством, у разі коли на споживача поширюються вимоги підпункту 2) пункту 11 Положення в частині відкриття рахунків із спеціальним режимом використання;

2) в будь-якому випадку, Споживач зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі розрахуватися за поставлений природний газ відповідно до пункту 5.1. цього Договору;

3) з поточного рахунку споживача кошти перераховуються на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника та зараховуються як оплата за природний газ, поставлений постачальником споживачеві у визначеному законодавством порядку, у разі коли на споживача не поширюються вимоги підпункту 2) пункту 11 Положення в частині відкриття рахунків із спеціальним режимом використання;

Кошти, які надійшли від Споживача на рахунок із спеціальним режимом використання, відкритий в установі уповноважених банків, зараховується як передоплата за умови відсутності заборгованості у споживача за цим договором;

4) шляхом зарахування постачальником коштів, що надійшли від споживача як погашення заборгованості за природний газ, поставлений в минулі періоди згідно з цим договором, у порядку календарної черговості виникнення заборгованості за наявності заборгованості у споживача за цим договором;

Кошти, які надійшли від Споживача, зараховуються як передоплата за умови відсутності заборгованості за цим договором;

5) оплата інших платежів (пені, штрафів, судових зборів, інфляційних нарахувань тощо), крім суми основної заборгованості, здійснюється споживачем на поточний рахунок постачальника.

Пунктом 11.1. Договору встановлено, що Договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками Сторін та скріплення підпису Постачальника печаткою і діє в частині постачання природного газу до 30 квітня 2020 року (включно), а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення.

25.10.2019 р. між позивачем та відповідачем було підписано Додаткову угоду № 1 до договору постачання природного газу від 20.09.2019 р. № 5003/1920-КП-17, положеннями якої, зокрема, передбачено доповнити пункт 4.2. Розділу 4. «Ціна природного газу» цього договору підпунктом 4.2.1. у наступній редакції:

« 4.2.1. Ціна за 1000 куб. м природного газу з 01 жовтня 2019 року по 31 жовтня 2019 року (включно) за цим Договором складає 4 272, 7604 гривень, крім того податок на додану вартість (ПДВ) 20 % усього разом з ПДВ 5 127, 3125 грн.

До ціни на природний газ додається тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи (розподіл потужності), встановлений постановою НКРЕКП від 21.12.2018 р № 2001 157, 19 грн за 1000 куб. м на добу без ПДВ 20 %, крім того ПДВ 20 %, всього з ПДВ 188, 63 грн за 1000 куб. м на добу.

Споживач зобов`язується сплатити за використаний у період з 01 жовтня 2019 року по 31 жовтня 2019 року (включно) природний газ з урахуванням тарифу на послуги транспортування 4 429, 9504 грн за 1000 куб. м без ПДВ, крім того ПДВ 20 %, всього з ПДВ 5 315, 9405 грн за 1000 куб м.».

12.11.2019 р. між позивачем та відповідачем було підписано Додаткову угоду № 2 до договору постачання природного газу від 20.09.2019 р. № 5003/1920-КП-17, положеннями якої, зокрема, передбачено доповнити пункт 4.2. Розділу 4. «Ціна природного газу» цього договору підпунктом 4.2.2. у наступній редакції:

« 4.2.2. Ціна за 1000 куб. м природного газу з 01 листопада 2019 року по 30 листопада 2019 року (включно) за цим Договором складає 4 899, 00 гривень, крім того податок на додану вартість (ПДВ) 20 % усього разом з ПДВ 5 878, 80 грн.

До ціни на природний газ додається тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи (розподіл потужності), встановлений постановою НКРЕКП від 21.12.2018 р № 2001 157, 19 грн за 1000 куб. м на добу без ПДВ 20 %, крім того ПДВ 20 %, всього з ПДВ 188, 63 грн за 1000 куб. м на добу.

Споживач зобов`язується сплатити за використаний у період з 01 листопада 2019 року по 30 листопада 2019 року (включно) природний газ з урахуванням тарифу на послуги транспортування 5 056, 19 грн за 1000 куб. м без ПДВ, крім того ПДВ 20 %, всього з ПДВ 6 067, 43 грн за 1000 куб м.».

Дана додаткова угода складена у двох примірниках, по одному для кожної із Сторін, які мають однакову юридичну силу, набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення підпису Постачальника печаткою та поширює дію на відносини Сторін, що фактично склались з 01 листопада 2019 року. (п. 3. Додаткової угоди № 2).

09.12.2019 р. між позивачем та відповідачем було підписано Додаткову угоду № 3 до договору постачання природного газу від 20.09.2019 р. № 5003/1920-КП-17, положеннями якої, зокрема, передбачено доповнити пункт 4.2. Розділу 4. «Ціна природного газу» цього договору підпунктом 4.2.3. у наступній редакції:

« 4.2.3. Ціна за 1000 куб. м природного газу з 01 грудня 2019 року по 31 грудня 2019 року (включно) за цим Договором складає 4 276, 6958 гривень, крім того податок на додану вартість (ПДВ) 20 % усього разом з ПДВ 5 132, 035 грн.

До ціни на природний газ додається тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи (розподіл потужності), встановлений постановою НКРЕКП від 21.12.2018 р № 2001 157, 19 грн за 1000 куб. м на добу без ПДВ 20 %, крім того ПДВ 20 %, всього з ПДВ 188, 63 грн за 1000 куб. м на добу.

Споживач зобов`язується сплатити за використаний у період з 01 грудня 2019 року по 31 грудня 2019 року (включно) природний газ з урахуванням тарифу на послуги транспортування 4 433, 8858 грн за 1000 куб. м без ПДВ, крім того ПДВ 20 %, всього з ПДВ 5 320, 663 грн за 1000 куб м.».

Дана додаткова угода складена у двох примірниках, по одному для кожної із Сторін, які мають однакову юридичну силу, набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення підпису Постачальника печаткою та поширює дію на відносини Сторін, що фактично склались з 01 грудня 2019 року. (п. 3. Додаткової угоди № 3).

24.12.2019 р. між позивачем та відповідачем було підписано Додаткову угоду № 4 до договору постачання природного газу від 20.09.2019 р. № 5003/1920-КП-17, положеннями якої, зокрема, передбачено доповнити пункт 4.2. Розділу 4. «Ціна природного газу» цього договору підпунктом 4.2.4. у наступній редакції:

« 4.2.4. Ціна за 1000 куб. м природного газу з 01 січня 2020 року по 31 січня 2020 року (включно) за цим Договором складає 5 500, 00 гривень, крім того податок на додану вартість (ПДВ) 20 % усього разом з ПДВ 6 600, 00 грн.

До ціни на природний газ додається тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи (розподіл потужності), встановлений постановою НКРЕКП від 21.12.2018 р № 2001 157, 19 грн за 1000 куб. м на добу без ПДВ 20 %, крім того ПДВ 20 %, всього з ПДВ 188, 63 грн за 1000 куб. м на добу.

Споживач зобов`язується сплатити за використаний у період з 01 січня 2020 року по 31 січня 2020 року (включно) природний газ з урахуванням тарифу на послуги транспортування 5 657, 19 грн за 1000 куб. м без ПДВ, крім того ПДВ 20 %, всього з ПДВ 6 788, 63 грн за 1000 куб м.».

28.01.2020 р. між позивачем та відповідачем було підписано Додаткову угоду № 5 до договору постачання природного газу від 20.09.2019 р. № 5003/1920-КП-17, положеннями якої, зокрема, передбачено:

викласти з 01 січня 2020 року пункт 4.2. Розділу 4. «Ціна природного газу» цього договору у наступній редакції:

« 4.2. Ціна за 1000 куб. м природного газу з 01 січня 2020 року по 31 січня 2020 року (включно) за цим Договором складає 4 650, 00 гривень, крім того податок на додану вартість (ПДВ) 20 %, усього разом з ПДВ 5 580, 00 грн.

До ціни на природний газ додається тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи (розподіл потужності), встановлений постановою НКРЕКП від 24.12.2019 р № 3013 124, 16 грн за 1000 куб. м на добу без ПДВ 20 %, крім того ПДВ 20 %, усього разом з ПДВ 148, 99 грн.

Споживач зобов`язується сплатити за використаний у період з 01 січня 2020 року по 31 січня 2020 року (включно) природний газ з урахуванням тарифу на послуги транспортування 4 774, 16 грн за 1000 куб. м без ПДВ, крім того ПДВ 20 %, усього разом з ПДВ 5 728, 99 грн.»;

викласти з 01 січня 2020 року пункт 7.2. Розділу 7. «Відповідальність Сторін» цього Договору наступній ситуації:

« 7.2. У разі прострочення Споживачем оплати згідно пунктів 5.1, 5.6 цього Договору він зобов`язується сплатити Постачальнику пеню в розмірі 14,2 % річних, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховану від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.».

Дана додаткова угода складена у двох примірниках, по одному для кожної із Сторін, які мають однакову юридичну силу, набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення підпису Постачальника печаткою та поширює дію на відносини Сторін, що фактично склались з 01 січня 2020 року. (п. 4. Додаткової угоди № 5).

24.02.2020 р. між позивачем та відповідачем було підписано Додаткову угоду № 6 до договору постачання природного газу від 20.09.2019 р. № 5003/1920-КП-17, положеннями якої передбачено викласти з 01 лютого 2020 року пункт 4.2. Розділу 4. «Ціна природного газу» цього Договору у наступній редакції:

« 4.2. Ціна за 1000 куб. м природного газу з 01 лютого 2020 року по 29 лютого 2020 року (включно) за цим Договором складає 3 948, 00 гривень, крім того податок на додану вартість (ПДВ) 20 %, усього разом з ПДВ 4 737, 60 грн.

До ціни на природний газ додається тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи (розподіл потужності), встановлений постановою НКРЕКП від 24.12.2019 р № 3013 124, 16 грн за 1000 куб. м на добу без ПДВ 20 %, крім того ПДВ 20 %, усього разом з ПДВ 148, 99 грн.

Споживач зобов`язується сплатити за використаний у період з 01 лютого 2020 року по 29 лютого 2020 року (включно) природний газ з урахуванням тарифу на послуги транспортування 4 072, 16 грн за 1000 куб. м без ПДВ, крім того ПДВ 20 %, усього разом з ПДВ 4 886, 59 грн.».

Дана додаткова угода складена у двох примірниках, по одному для кожної із Сторін, які мають однакову юридичну силу, набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення підпису Постачальника печаткою та поширює дію на відносини, що фактично склалися між Сторонами з 01 лютого 2020 року. (п. 3. Додаткової угоди № 6).

23.03.2020 р. між позивачем та відповідачем було підписано Додаткову угоду № 7 до договору постачання природного газу від 20.09.2019 р. № 5003/1920-КП-17, положеннями якої передбачено викласти з 01 березня 2020 року пункт 4.2. Розділу 4. «Ціна природного газу» цього Договору у наступній редакції:

« 4.2. Ціна за 1000 куб. м природного газу з 01 березня 2020 року по 31 березня 2020 року (включно) за цим Договором складає 3 396, 00 гривень, крім того податок на додану вартість (ПДВ) 20 %, усього разом з ПДВ 4 075, 20 грн.

До ціни на природний газ додається тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи (розподіл потужності), встановлений постановою НКРЕКП від 24.12.2019 р № 3013 124, 16 грн за 1000 куб. м на добу без ПДВ 20 %, крім того ПДВ 20 %, усього разом з ПДВ 148, 99 грн.

Споживач зобов`язується сплатити за використаний у період з 01 березня 2020 року по 31 березня 2020 року (включно) природний газ з урахуванням тарифу на послуги транспортування 3 520, 16 грн за 1000 куб. м без ПДВ, крім того ПДВ 20 %, усього разом з ПДВ 4 224, 19 грн.».

Дана додаткова угода складена у двох примірниках, по одному для кожної із Сторін, які мають однакову юридичну силу, набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення підпису Постачальника печаткою та поширює дію на відносини, що фактично склалися між Сторонами з 01 березня 2020 року. (п. 3. Додаткової угоди № 7).

23.04.2020 р. між позивачем та відповідачем було підписано Додаткову угоду № 8 до договору постачання природного газу від 20.09.2019 р. № 5003/1920-КП-17, положеннями якої, зокрема, передбачено викласти з 01 квітня 2020 року пункт 4.2. Розділу 4. «Ціна природного газу» цього договору у наступній редакції:

« 4.2. Ціна за 1000 куб. м природного газу з 01 квітня 2020 року по 30 квітня 2020 року (включно) за цим Договором складає 2 897, 00 гривень, крім того податок на додану вартість (ПДВ) 20 %, усього разом з ПДВ 3 476, 40 грн.

До ціни на природний газ додається тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи (розподіл потужності), встановлений постановою НКРЕКП від 24.12.2019 р № 3013 124, 16 грн за 1000 куб. м на добу без ПДВ 20 %, крім того ПДВ 20 %, усього разом з ПДВ 148, 99 грн.

Споживач зобов`язується сплатити за використаний у період з 01 квітня 2020 року по 30 квітня 2020 року (включно) природний газ з урахуванням тарифу на послуги транспортування 3 021, 16 грн за 1000 куб. м без ПДВ, крім того ПДВ 20 %, усього разом з ПДВ 3 625, 39 грн.».

Дана додаткова угода складена у двох примірниках, по одному для кожної із Сторін, які мають однакову юридичну силу, набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення підпису Постачальника печаткою та в частині пункту 3 поширює дію на відносини, що фактично склалися між Сторонами з 01 квітня 2020 року, а в частині пунктів 1 та 2 на відносини, що фактично склали між Сторонами з 04 квітня 2020 року. (п. 5. Додаткової угоди № 8).

На виконання умов договору позивачем у період з жовтня 2019 р. по квітень 2020 р. було передано у власність (продано) відповідачу природний газ на загальну суму 783 218, 08 грн, що підтверджується актом приймання-передачі природного газу від 31.10.2019 р. на суму 3 682, 36 грн, актом приймання-передачі природного газу від 30.11.2019 р. на суму 103 521, 48 грн, актом приймання-передачі природного газу від 31.12.2019 р. на суму 180 280, 93 грн, актом приймання-передачі природного газу від 31.01.2020 р. на суму 224 282, 88 грн, актом приймання-передачі природного газу від 29.02.2020 р. на суму 166 553, 29 грн, актом приймання-передачі природного газу від 31.03.2020 р. на суму 97 359, 77 грн, актом приймання-передачі природного газу від 30.04.2020 р. на суму 7 537, 37 грн, наявними у матеріалах справи.

За період дії договору та на його виконання відповідачем було частково виконано свій обов`язок по оплаті природного газу та перераховано позивачу грошові кошти у розмірі 332 605, 96 грн, що підтверджується відповідними виписками з банківського рахунку позивача, випискою по операціях з відповідачем, балансовою відомістю, підписаними заступником головного бухгалтера НАК «Нафтогаз України», наявними у матеріалах справи.

Регулювання відносин, що виникають у зв`язку із купівлею-продажем товару здійснюється Господарським кодексом України, Цивільним кодексом України, іншими нормативно-правовими актами і безпосередньо договором.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 ст. 692 цього ж кодексу передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Частиною 1 ст. 530 цього ж кодексу закріплено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 610 цього ж кодексу порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього ж кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У встановлений договором строк і станом на час розгляду справи відповідач обов`язок щодо оплати природного газу у повному обсязі не виконав і його основна заборгованість перед позивачем складає 450 612, 12 грн, що підтверджується договором № 5003/1920-КП-17 постачання природного газу від 20.09.2019 р. та відповідними додатковими угодами до нього, актом приймання-передачі природного газу від 31.10.2019 р. на суму 3 682, 36 грн, актом приймання-передачі природного газу від 30.11.2019 р. на суму 103 521, 48 грн, актом приймання-передачі природного газу від 31.12.2019 р. на суму 180 280, 93 грн, актом приймання-передачі природного газу від 31.01.2020 р. на суму 224 282, 88 грн, актом приймання-передачі природного газу від 29.02.2020 р. на суму 166 553, 29 грн, актом приймання-передачі природного газу від 31.03.2020 р. на суму 97 359, 77 грн, актом приймання-передачі природного газу від 30.04.2020 р. на суму 7 537, 37 грн, відповідними виписками з банківського рахунку позивача, випискою по операціях з відповідачем, балансовою відомістю, підписаними заступником головного бухгалтера НАК «Нафтогаз України», наявними у матеріалах справи.

Відповідно до приписів ч. 3 ст. 13 та ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У процесі розгляду справи, відповідачем не було надано суду жодних належних та допустимих доказів, що б підтверджували належне виконання ним своїх обов`язків щодо своєчасної оплати у повному обсязі природного газу за договором № 5003/1920-КП-17 постачання природного газу від 20.09.2019 р.

Отже, вимоги позивача про стягнення із відповідача основної заборгованості у розмірі 450 612, 12 грн за договором № 5003/1920-КП-17 постачання природного газу від 20.09.2019 р. є законними і обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Крім того, позивач просить стягнути із відповідача пеню, передбачену договором № 5003/1920-КП-17 постачання природного газу від 20.09.2019 р., за періоди прострочення відповідачем виконання обов`язку по оплаті природного газу з 27.12.2019 р. по 17.04.2020 р. всього на загальну суму 9 992, 77 грн у відповідності до виконаного ним розрахунку.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до п. 3) ч. 1 ст. 611 цього ж кодексу у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Частиною 1 ст. 549 цього ж кодексу передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Частиною 3 цієї ж статті встановлено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 цього ж кодексу у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Згідно ч. 6 ст. 232 цього ж кодексу нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Пунктом 7.2. Договору встановлено, що у разі прострочення Споживачем оплати згідно пунктів 5.1, 5.6 цього Договору він зобов`язується сплатити Постачальнику пеню в розмірі 17,8 % річних (14,2 % річних з 01.01.2020 р. відповідно до додаткової угоди № 5 від 28.01.2020 р.), але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховану від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Розрахунок пені від суми основної заборгованості, виконаний позивачем, є обґрунтованим та вірним.

Також, як було зазначено вище, відповідач у своєму відзиві № 435 від 22.06.2021 р. на позовну заяву просить суд зменшити заявлений до стягнення розмір пені на 90 %.

Згідно з ст. 233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Проаналізувавши зазначені норми, слід дійти висновку, що вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити, чи є цей випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання; незначності прострочення виконання; наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам; поведінки винної особи, тощо.

Разом з тим, зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши подані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Наведена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 01.08.2019 р. у справі № 922/2932/18.

Відповідно до приписів ч. 3 ст. 13 та ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У процесі розгляду справи відповідачем у відповідності до ч. 3 ст. 13 та ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України не було надано суду належних, допустимих та достатніх доказів, що б підтверджували наявність обставин, що є підставою у відповідності до положень ст. 233 Господарського кодексу України, ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України для реалізації судом права на зменшення розміру штрафних санкцій.

При цьому, судом враховано, що розмір заявленої до стягнення пені від суми основної заборгованості не є значним чи надмірно великим, виходячи із загальної суми вартості поставленого природного газу за договором 783 218, 08 грн, з якої відповідачем було здійснено оплату лише на суму 332 605, 96 грн.

У зв`язку із тим, що відповідач не зазначив достатніх обставин та доказів їх підтвердження, передбачених положеннями ст. 233 Господарського кодексу України, ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України, то у суду відсутні правові підстави для реалізації його права на зменшення розміру пені, заявленої позивачем, а тому суд дійшов висновку про залишення клопотання відповідача про зменшення розміру заявленої до стягнення суми пені без задоволення.

Отже, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача в частині стягнення із відповідача пені від суми основної заборгованості за договором у вищевказані періоди у розмірі 9 992, 77 грн.

Крім того, позивач просить стягнути із відповідача інфляційні збитки від суми основної заборгованості за періоди прострочення відповідачем виконання обов`язку по оплаті природного газу з 01.01.2020 р. по 31.03.2021 р. на загальну суму 40 294, 15 грн та 3 % річних за періоди прострочення відповідачем виконання обов`язку по оплаті природного газу з 27.12.2019 р. по 31.03.2021 р. на загальну суму 15 246, 01 грн у відповідності до виконаного ним розрахунку.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього ж кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 2 ст. 625 цього ж кодексу передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Розрахунок інфляційних збитків від суми основної заборгованості, виконаний позивачем, є обґрунтованим та вірним, тому суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача в частині стягнення із відповідача інфляційних збитків від суми основної заборгованості за договором у вищевказані періоди у розмірі 40 294, 15 грн.

Розрахунок 3 % річних від суми основної заборгованості, виконаний позивачем, є обґрунтованим та вірним, тому суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача в частині стягнення із відповідача 3 % річних від суми основної заборгованості за договором у вищевказані періоди у розмірі 15 246, 01 грн.

Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 05.07.2019 р. у справі № 905/600/18.

З огляду на викладене, враховуючи те, що нарахування інфляційних збитків та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника та не є штрафними санкціями, приписи ст. 551 Цивільного кодексу України та ст. 233 Господарського кодексу України до спірних правовідносин застосуванню не підлягають, як і виключається можливість зменшення судом заявлених до стягнення позивачем 3 % річних та інфляційних збитків, а тому суд дійшов висновку про залишення клопотання відповідача про зменшення розміру заявлених до стягнення сум інфляційних збитків та 3 % річних без задоволення.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, обставини справи, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 123, 129, 233, 236 - 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Комунального підприємства «Васильківтепломережа» (08600, вул. Декабристів, буд. 60-А, м. Васильків, Київська область; ідентифікаційний код 31916457) на користь Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (01601, вул. Богдана Хмельницького, буд. 6, м. Київ; ідентифікаційний код 20077720) 450 612 (чотириста п`ятдесят тисяч шістсот дванадцять) грн 12 (дванадцять) коп. основної заборгованості, 9 992 (дев`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто дві) грн 77 (сімдесят сім) коп. пені, 40 294 (сорок тисяч двісті дев`яносто чотири) грн 15 (п`ятнадцять) коп. інфляційних збитків, 15 246 (п`ятнадцять тисяч двісті сорок шість) грн 01 (одна) коп. 3 % річних та судові витрати 7 742 (сім тисяч сімсот сорок дві) грн 18 (вісімнадцять) коп. судового збору.

3. Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження, а у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення може бути оскаржено протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд Київської області.

Суддя В.М.Бацуца

Повний текст рішення складено і підписано

22 вересня 2021 р.