ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" вересня 2021 р. Справа№ 910/1052/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Алданової С.О.

суддів: Мартюк А.І.

Зубець Л.П.

при секретарі судового засідання Позюбан А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Спектр-Агро" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.07.2021 про часткове задоволення заяви про розстрочку виконання рішення

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Консалдінг-Інвест" про розстрочку виконання рішення

у справі № 910/1052/21 (суддя: Літвінова М.Є.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Спектр-Агро"

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Консалдінг-Інвест",

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Зелена Гільдія Переробка"

про солідарне стягнення 3 728 545,65 грн

за участю представників учасників справи згідно протоколу судового засідання

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Спектр-Агро" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Спектр-Агро" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Консалдінг-Інвест" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Зелена Гільдія Переробка" про солідарне стягнення 3 728 545,65 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 09.06.2021 у справі № 910/1052/21 позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто солідарно з ТОВ "Компанія Консалдінг-Інвест" та ТОВ "Зелена Гільдія Переробка" на користь ТОВ "Спектр-Агро" борг у розмірі 2 662 575,43 грн, 36% річних у розмірі 115 780,59 грн, пеню у розмірі 51 451,11 грн, штраф у розмірі 293 257,55 грн, курсову різницю ціни товару у розмірі 356 622,47 грн та судовий збір у розмірі 59 102,65 грн. В іншій частині позову відмовлено.

До Господарського суду міста Києва від ТОВ "Компанія Консалдінг-Інвест" надійшла заява про відстрочку виконання рішення у якій заявник просив суд розстрочити виконання рішення від 09.06.2021 у даній справі відповідно до викладеного у заяві графіку погашення заборгованості.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.07.2021 заяву ТОВ "Компанія Консалдінг-Інвест" про розстрочку виконання рішення у справі №910/1052/21 задоволено частково; розстрочено виконання рішення Господарського суду міста Києва від 09.06.2021 у справі №910/1052/21 в частині солідарного стягнення з ТОВ "Компанія Консалдінг-Інвест" на користь ТОВ "Спектр-Агро" боргу у розмірі 2662575,43 грн, 36% річних у розмірі 115780,59 грн, пеню у розмірі 51451,11 грн, штраф у розмірі 293257,55 грн, курсову різницю ціни товару у розмірі 356622,47 грн та судовий збір у розмірі 59102,65 грн згідно графіку наведеного в п. 2 резолютивної частини вказаної ухвали.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, ТОВ "Спектр-Агро" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.07.2021 у справі № 910/1052/21 та прийняти нове рішення, яким відмовити у повному обсязі в задоволенні заяви ТОВ "Компанія Консалдінг-Інвест" про розстрочку виконання рішення Господарського суду міста Києва від 09.06.2021 у даній справі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що оскаржувана ухвала є незаконною, не обґрунтованою та такою, що прийнята місцевим господарським судом з порушенням норм процесуального права та з відступом від судової практики у вирішенні аналогічних процесуальних питань. Апелянт стверджує, що при постановленні оскаржуваної ухвали судом першої інстанції залишено без належного правового дослідження та оцінки поданих заявником доказів на предмет наявності підстав для розстрочення судового рішення. Позивач наполягає на тому, що суд не зазначив жодного належного обґрунтування та правового твердження (відсутні будь-які посилання на нормативно-правову норму), що надавали б можливість задоволення заяви про розстрочення виконання судового рішення. За доводами апелянта суд власними діями вдався до такого явища як «правовий пуризм». Крім того позивач вважає, що відповідач-1 свідомо приховує від суду та не доводив до його відома реальний фінансовий та майновий стан як сторони у даному спорі, зокрема, відсутні повні, об`єктивні та достовірні відомості щодо такого стану боржника. Апелянт вважає, що заявником не доведено наявності винятковості обставин та випадків в розумінні ст. 331 ГПК України, що свідчили б про наявність обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Також позивач вважає, що встановлення в оскаржуваній ухвалі суду періоду погашення чергового платежу без зазначення календарної дати призводить до виникнення незрозумілостей щодо кінцевої дати настання строку виконання обов`язку з оплати такого платежу.

Згідно витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному головуючому судді від 12.08.2021, дана апеляційна скарга у справі № 910/1052/21 передана на розгляд колегії суддів у складі: Алданова С.О. (головуючий), Мартюк А.І., Зубець Л.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.08.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Спектр-Агро" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.07.2021 у справі № 910/1052/21; розгляд справи призначено на 22.09.2021; задоволено клопотання представника ТОВ "Спектр-Агро" про його участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду; запропоновано учасникам справи подати відзив, заперечення на апеляційну скаргу та інші заяви/клопотання протягом 10 днів з дня отримання даної ухвали.

В межах встановлених судом процесуальних строків від ТОВ "Компанія Консалдінг-Інвест" надійшов письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач-1 просить ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.07.2021 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Заперечуючи проти доводів апелянта, відповідач-1 зазначає, що оскаржувана ухвала прийнята з дотриманням норм процесуального права. Так відповідач-1 вказує на те, що при зверненні до суду першої інстанції з відповідною заявою про розстрочення виконання судового рішення ТОВ "Компанія Консалдінг-Інвест", зокрема, вказувало на наявність заборгованості контрагентів відповідача-1, які з посиланням на карантинні заходи та обмеження, пов`язані із COVID-19, не виконують свої зобов`язання. Також заявник з посиланням на відповідні докази вказував на відсутність обігових коштів на рахунку, необхідних для виконання судового рішення. Крім того відповідач-1 вказує на дефіцит облікових коштів для закупівлі ТМЦ, необхідних підприємству для підтримання господарської діяльності та уникнення процедури банкрутства. Відповідач-1, серед іншого, зазначає, що позивач, незважаючи на прийняту місцевим господарським судом ухвалу про розстрочку виконання судового рішення, пред`явив до примусового виконання наказ суду і приватний виконавець в примусовому порядку здійснює списання коштів з рахунків боржника. Відповідач-1 виконав судове рішення майже на третину.

Відповідач-2 не скористався своїм правом, у встановлений судом процесуальний строк письмового відзиву на апеляційну скаргу не подав, що у відповідності до ч. 3 ст. 263 ГПК України не перешкоджає перегляду оскаржуваної ухвали місцевого господарського суду в апеляційному порядку.

Представник позивача, який приймав участь в судовому засіданні 22.09.2021 в режимі відеоконференцзв`язку, підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити, оскаржувану ухвалу скасувати, в задоволенні заяви про розстрочення виконання судового рішення відмовити.

Представник відповідачів в судовому засіданні 22.09.2021 заперечив проти доводів апелянта та просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін.

Згідно п. 24) ч. 1 ст. 255 ГПК України окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо відстрочки або розстрочки виконання рішення, ухвали, постанови, зміну способу та порядку їх виконання.

За змістом ч. 1 ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Відповідно до ст. 269, ч. 1 ст. 270 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених при перегляді справ в порядку апеляційного провадження.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги в межах викладених скаржником доводів та вимог, виходячи з наступного.

Статтею 129 Конституції України унормовано, що обов`язковість судового рішення є однією з основних засад судочинства.

У відповідності до ст. 129-1 Конституції України держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку, а контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Конституційним Судом України у п. 2 мотивувальної частини рішення від 13.12.2012р. №18-рп/2012 зазначено, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

За змістом ст. ст. 18 ГПК України, яка кореспондується зі ст. 326 ГПК України, унормовано, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Водночас, у відповідності до норми спеціального закону, зокрема, ч. 1 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02.06.2016, за наявності обставин, які ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення.

Згідно ч. 1 ст. 331 ГПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Частиною 3 статті 331 ГПК України передбачено, що підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови. Про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена (ч. ч. 4, 5 та 7 ст. 331 ГПК України).

В контексті вищенаведених норм судова колегія вважає за необхідне зауважити, що відстрочка або розстрочка виконання рішення допускається у виняткових випадках і залежно від обставин справи, при чому, такі обставини мають свідчити про неможливість або реальне ускладнення виконання рішення.

Тобто законодавець у будь-якому випадку пов`язує розстрочення виконання судового рішення у судовому порядку з об`єктивними, непереборними, винятковими обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення.

Винятковість обставин, які мають бути встановлені судом щодо надання розстрочки виконання судового рішення, повинні бути підтверджені відповідними засобами доказування.

При цьому, положення Господарського процесуального кодексу України не містять визначеного переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання, з огляду на що, суд повинен оцінити докази, які підтверджують зазначені обставини, за правилами статті 86 цього Кодексу, відповідно до якої суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Підставою для розстрочки виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. Проте, вирішуючи питання про розстрочку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Необхідною умовою задоволення заяви про надання розстрочки виконання рішення суду є з`ясування факту дотримання балансу інтересів сторін, оцінки доводів боржника та заперечень кредитора, зокрема, й щодо його фінансового стану. При цьому, суд повинен врахувати можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк, але, перш за все, повинен врахувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення.

Подібна за своїм змістом правова позиція викладена в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21.01.2020 у справі №910/1180/19 та від 03.09.2020 у справі №905/30/16.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідач-1 як на підставу для розстрочення виконання судового рішення вказував на наявність фінансових труднощів щодо фактичної наявності обігових коштів достатніх для негайного погашення усієї суми за судовим рішенням в розмірі 3 728 545,65 грн, а примусове виконання судового рішення у повному обсязі заблокує господарську діяльність товариства та може спричинити банкрутство останнього. Крім того, заявник посилався на те, що наявність значної заборгованості перед позивачем була зумовлена непередбачуваними та винятковими обставинами, що пов`язані з невиконанням контрагентами відповідача-1 своїх грошових зобов`язань у період дії обмежувальних заходів пов`язаних із карантинними обмеженнями, впровадженими у зв`язку з інфекційним захворюванням на COVID-19.

На обґрунтування вищенаведених доводів заявником надано договори поставки з контрагентами, претензії до контрагентів про сплату коштів за поставлений товар, довідку про фінансові витрати.

З наведеного в заяві обґрунтування підстав для розстрочення виконання судового рішення вбачається, що відповідач-1 має намір виконати рішення суду в добровільному порядку, але неспроможний відразу його виконати в повному обсязі, що пов`язано з тим, що він займається переважно сільськогосподарською діяльністю, яка має сезонний період, дефіцит обігових коштів для закупівлі ТМЦ, що необхідні підприємству для підтримання своєї господарської діяльності та уникнення процедури банкрутства, не дає можливості відразу оплатити повністю значний борг перед позивачем.

Крім того, відповідач-1 має і іншу кредиторську заборгованість перед своїми контрагентами в розмірі 5 928 311,45 грн, а також на нього покладені зобов`язання зі сплати податків та оплати праці співробітникам.

Заявник також звертає увагу на те, що у зв`язку із епідемією на інфекційне захворювання COVID-19 Кабінетом Міністрів України по всій території України запроваджені карантинні обмеження, що також значно вплинуло на фінансове становище відповідача-1 та, відповідно, зумовило виникнення боргових зобов`язань перед контрагентами.

На підтвердження викладених пояснень заявником до заяви було додано довідки з банківських установ про відсутність коштів на рахунках відповідача-1, довідки про наявність заборгованості перед іншими контрагентами, витяг ДПС щодо стану розрахунків платника з бюджетом та цільовими фондами, листи-вимоги та претензії до підприємств, які мають заборгованість перед відповідачем-1.

Поряд з цим, заперечуючи проти достовірності наданих відповідачем-1 відомостей щодо скрутного фінансового стану останнього апелянтом ані в суді першої інстанції, ані під час перегляду справи за відповідною скаргою на ухвалу суду від 19.07.2021 не надано доказів в спростування вказаних обставин. Відтак бездоказові доводи апеляційної скарги в цій частині відхиляються за їх необґрунтованості.

Отже, прийнявши до уваги вищенаведені обставини, що ускладнюють негайне виконання судового рішення на значну суму та, відповідно, у зв`язку з цим настання загрози банкрутства боржника, який переважно займається сільськогосподарською діяльністю та, яка має сезонний характер, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що розстрочення виконання судового рішення надасть можливість відповідачу-1 як здійснювати господарську діяльність, зі своєчасною виплатою зарплат та обов`язкових податків і зборів, так і регулярно погашати борг перед позивачем.

При цьому, як підставно зауважено місцевим господарським судом, у випадку одночасного примусового виконання рішення суду на всю непогашену суму та з накладенням арешту державним виконавцем на рахунки і майно, відповідач-1 буде позбавлений можливості здійснювати свою діяльність, що призведе до припинення надходження коштів та до неможливості виконання рішення суду, і тому будуть порушені й інтереси позивача, який не зможе отримати кошти за рішенням суду.

Таким чином, розстрочка у даній справі може бути ефективним засобом недопущення погіршення економічної ситуації боржника та приведення його до банкрутства, що, відповідно, може бути загрозою неотримання позивачем протягом тривалого часу присудженої до стягнення суми коштів за рішенням суду.

Тобто порушення принципів "справедливої рівноваги" та "справедливого балансу" у розумінні статті 6 Конвенції при частковому задоволенні заяви про розстрочення виконання рішення суду в даному випадку не встановлено, а тому посилання апелянта в цій частині визнаються неприйнятними.

Поряд з цим, судова колегія зазначає, що апелянтом жодними доводами з документальним обґрунтуванням не підтверджено наявності несприятливих наслідків для стягувача при затримці виконання судового рішення.

Одночасно суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що передбачена процесуальним законом можливість розстрочення виконання судового рішення жодним чином не звільняє сторону боржника від виконання взятих на себе зобов`язань та виконання безспірних вимог стягувача, проте, надає сторонам можливість врегулювати фінансові питання зі зменшенням ризику негативних наслідків для обох сторін.

До того ж, погашення заборгованості частинами під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції сторонами не заперечується, що свідчить про добросовісність дій боржника з виконання рішення суду.

Відносно посилань на неможливість встановлення кінцевої дати строку виконання обов`язку з оплати наступного платежу з розстрочки виконання судового рішення судова колегія в порядку роз`яснення зазначає, що строк, який обчислюється місяцями, закінчується у відповідну календарну дату такого місяця. Отже визначений судом строк, наприклад, липень 2021 - 50 000, 00 грн закінчується в останній день місяця.

Беручи до уваги те, що вирішення питання щодо розстрочення виконання рішення перебуває в межах дискреційних повноважень господарського суду, який в своєму судовому рішенні (ухвалі від 19.07.2021) навів належні та достатні підстави в обґрунтування свого висновку про розстрочення виконання рішення у цій справі, і в цьому випадку не вбачається, що суд здійснив свої дискреційні повноваження з порушенням вимог чинного законодавства або з недотриманням "справедливого балансу" між сторонами, колегія суддів вважає, що підстави для скасування чи зміни ухвали Господарського суду міста Києва від 19.07.2021 відсутні.

Твердження апелянта про відступ місцевого господарського суду від правових позицій судової практики відхиляються, оскільки позивачем у своїй скарзі не було наведено відповідних висновків касаційної інстанції з посиланням на постанови Верховного Суду. Тоді як, посилання на загальні обставини, що підлягають з`ясуванню в рамках вирішення питання розстрочення судового рішення, що були належним чином досліджені Господарським судом міста Києва під час постановлення оскаржуваної ухвали, не можуть свідчити про невірне застосування судом норм чинного процесуального закону.

При цьому судом апеляційної інстанції враховано, що у відповідності до п. 58 рішення ЄСПЛ Справа «Серявін та інші проти України» (Заява № 4909/04) від 10.02.2010 у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п. 29).

Європейський суд з прав людини також зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

З урахуванням усіх фактичних обставин справи, встановлених місцевим господарським судом, інші доводи позивача, викладені в апеляційній скарзі апеляційною інстанцією оцінюються критично, оскільки не впливають на правильність прийняття судом оскаржуваної ухвали у даній справі.

Таким чином, доводи апелянта про те, що оскаржувана ухвала є незаконною, не обґрунтованою та такою, що прийнята місцевим господарським судом з порушенням норм процесуального права та з відступом від судової практики у вирішенні аналогічних процесуальних питань, - не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи в апеляційному порядку.

Враховуючи вищевикладене, ухвала Господарського суду міста Києва від 19.07.2021, відповідає загальним вимогам, встановленим статтями 234, 235, 331 ГПК України, а тому правових підстав для її скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Спектр-Агро" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.07.2021 підлягає залишенню без задоволення.

Судовий збір, сплачений стороною у зв`язку з переглядом справи за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Спектр-Агро" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.07.2021, в порядку ст. 129 ГПК України, покладається на апелянта (позивача у даній справі).

Керуючись ст. ст. 129, 255, 271, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. ст. 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Спектр-Агро" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.07.2021 про часткове задоволення заяви про розстрочку виконання рішення у справі № 910/1052/21 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.07.2021 про часткове задоволення заяви про розстрочку виконання рішення у справі № 910/1052/21 залишити без змін.

3. Судовий збір, сплачений стороною у зв`язку з переглядом справи за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Спектр-Агро" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.07.2021, покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Спектр-Агро".

4. Справу № 910/1052/21 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя С.О. Алданова

Судді А.І. Мартюк

Л.П. Зубець

Повний текст постанови складено 29.09.2021