ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

28 вересня 2021 року м. ХарківСправа № 922/3734/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Рильової В.В.

при секретарі судового засідання Сіліній М.Г.

розглянувши в судовому засіданні

клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Краєвид Агро" про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Господарського суду Харківської області від 23.09.2021 у справі № 922/3734/21

за позовом Фермерського господарства "Подолівське" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Колос"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Краєвид Агро"
про визнання права власності на врожай
за участю представників:

ФГ "Подолівське" (позивача) - Смілянський Я.Г. ордер АІ № 1092423 від 22.07.2021;

ТОВ "Колос" (позивача) - Смілянський Я.Г. ордер АІ № 1092416 від 21.07.2021;

ТОВ "Краєвид Агро" (відповідача) - Обора З.Б. (директор);

ТОВ "Краєвид Агро" (відповідача) - Яковець К.І. договір від 16.09.2021;

ВСТАНОВИВ:

Фермерське господарство "Подолівське" та Товариство з обмеженою відповідальністю "Колос" звернулись до суду з позовом, в якому просять суд визнати право власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Колос" () на врожай з земельних ділянок, розташованих на території Богодарівської сільської ради Барвінківського (нині - Ізюмського) району Харківської області.

Разом із позовом представник позивачів - ФГ "Подолівське" та ТОВ "Колос", звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, в якій просив суд заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю "Краєвид Агро" та будь-яким іншим особам, окрім Товариства з обмеженою відповідальністю "Колос" здійснювати збір врожаю зі спірних земельних ділянок та зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Колос" передати врожай, зібраний з земельних ділянок, розташованих на території Богодарівської сільської ради Барвінківського (нині - Ізюмського) району Харківської області на зберігання до Товариства з обмеженою відповідальністю "Барвінкове-Агро" до вирішення справи по суті.

23 вересня 2021 року судом постановлено ухвалу, якою заяву Фермерського господарства "Подолівське" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Колос" про вжиття заходів забезпечення позову задоволено.

Разом з тим, 24 вересня 2021 року на електронну адресу суду надійшло клопотання боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю "Краєвид Агро" про скасування заходів забезпечення позову (вх. № 6161).

Ухвалою суду від 27.09.2021 клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Краєвид Агро" про скасування заходів забезпечення позову призначено до розгляду в судовому засіданні на 28 вересня 2021 року. Про дату, час та місце розгляду клопотання учасників справи було додатково повідомлено телефонограмами, у відповідності до частини шостої статті 120 Господарського процесуального кодексу України.

Представники ТОВ "Краєвид Агро", які брали участь в судовому засіданні 28.09.2021 клопотання про скасування заходів забезпечення позову підтримували, просили суд його задовольнити з огляду на те, що Суд не оцінив обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів, не з`ясував співмірності виду забезпечення позову, який просив застосувати позивач, позовним вимогам, не оцінив рівноцінності заходів забезпечення позову змісту заявлених позовних вимог, жодним чином не обґрунтував необхідності вжиття таких заходів, пославшись лише на загальні норми процесуального права та доводи заявника.

В поданому до суду клопотанні представник ТОВ "Краєвид Агро" звертає увагу на те, що судом не враховано та не надано оцінки тому факту, що строк дії Договору суборенди № 03/01/17-ПО від 03.01.2017, укладеного між ФГ "Подолівське" та ТОВ "Краєвид Агро", на який посилаються позивачі, закінчився. Крім того, ФГ "Подолівське" не мало права розпоряджатися суборендованими земельними ділянками. Також судом не враховано, що позивачами не було надано жодного достовірного доказу на підтвердження здійснення ними господарської діяльності на вказаних земельних ділянках, оскільки на переконання ТОВ "Краєвид Агро" складені позивачами довідки є фіктивними. Жодним належним та допустимим доказом, таким, як статистичними та податковими звітами, не підтверджено факт здійснення посівів на вказаних земельних ділянках ні ФГ "Подолівське" ні ТОВ "Колос".

Разом з тим, заявник вказує на те, що на сьогоднішній день на полях на території Богодарівської сільської ради Ізюмського (колишнього Барвінківського) району Харківської області знаходиться врожай соняшнику 2021 року, засіяного, обробленого та вирощеного ТОВ "Краєвид Агро" в тому числі на спірних земельних ділянках.

Представник позивачів - ФГ "Подолівське" і ТОВ "Колос" в судовому засіданні 28.09.2021, а також в письмових запереченнях на заяву про скасування заходів забезпечення позову, поданих через канцелярію суду 28.09.2021 (за вх. № 22711) в задоволенні заяви ТОВ "Краєвид Агро" просив відмовити.

28 вересня 2021 року, у відповідності до норм статті 233 Господарського процесуального кодексу України, судом було проголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

Згідно частини першої статті 145 Господарського процесуального кодексу України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

При цьому, суд звертає увагу на те, що при розгляді клопотання про скасування заходів забезпечення позову суд не встановлює правомірність підстав винесення ухвали про забезпечення позову від 23 вересня 2021 року. Розгляд питання скасування вже вжитих заходів забезпечення позову не є переглядом або переоцінкою обставин та доказів, що досліджувалися судом при розгляді поданої разом з позовом заяви про забезпечення позову. Протилежні дії суду першої інстанції призводили б до порушення принципу правової певності, оскільки оцінка правомірності вжиття заходів забезпечення позову здійснюється судами вищих інстанцій при апеляційному/касаційному оскарженні відповідної ухвали.

Натомість в процесі розгляду заяви про скасування заходів забезпечення позову суд досліджує обґрунтованість поданої заяви, виходячи з доведення нових обставин або зміни підстав, які були покладені в основу прийнятого раніше рішення про забезпечення позову, оскільки вжиті судом заходи забезпечення позову підлягають скасуванню, коли змінились певні обставини, що спричинили застосування заходів забезпечення позову, або потреба у забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала. Заходи забезпечення позову також скасовуються в разі, якщо забезпечення позову перешкоджає належному виконанню судового рішення.

Також суд вважає за необхідне зауважити, що розгляд заяви про скасування вжитих заходів забезпечення позову не є переглядом або переоцінкою судом доказів та доводів, що досліджувалися при розгляді заяви про забезпечення позову, що може здійснюватися лише в порядку апеляційного або касаційного оскарження ухвали про забезпечення позову. Обґрунтованість клопотання про скасування заходів забезпечення позову, що заявлене в процесі розгляду справи, досліджується судом лише з огляду на наявність нових обставин або з огляду на зміну підстав, які були покладені в основу прийнятого раніше рішення про забезпечення позову.

Тобто до набрання рішенням суду законної сили, заходи забезпечення позову можуть бути скасовані тим самим судом, який їх вжив, лише в тому випадку, якщо після їх вжиття виникли нові обставини або після їх вжиття змінилися підстави, які були покладені в основу забезпечення позову.

В якості підстав скасування вжитих судом заходів забезпечення позову, вжитих судом, визначено норми частини першої статті 145 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої заходи забезпечення позову скасовуються за вмотивованим клопотанням учасника справи, на обґрунтування чого останній перелічує обставини які змінились, а також наводить перелік обставин, які є новими по відношенню до обставин, які були покладені в основу винесення ухвали про застосування заходів забезпечення позову.

Відповідно, саме з вказаних підстав суд розглядає наявність/відсутність підстав для скасування заходів забезпечення позову, що узгоджується із встановленим у нормах процесуального закону принципу диспозитивності, який нерозривно пов`язаний із захистом суб`єктивних прав, що зумовлює право на розпорядження процесуальними правами, а також засобами їх захисту, які активно впливають на виникнення, рух та закінчення господарського процесу.

Постановляючи 23 вересня 2021 року ухвалу про забезпечення позову суд керувався тією обставиною, що ТОВ "Краєвид Агро" не визнає права власності ТОВ "Колос" на врожай та задовольнив заяву від 22.09.2021 на підставі того, що предметом позову є визнання права власності на врожай, який на час розгляду заяви від 22.09.2021 ще знаходився в природному середовищі на полях. В разі його не контрольованого збирання будь-якими особами, визнання на нього права власності за ТОВ "Колос" унеможливить виконання рішення щодо розпорядження, володіння та користування вказаним врожаєм в силу його фактичного перетворення на майнову масу, без можливості фактичного вимірювання. Крім того, ймовірно виникне необхідність встановлення конкретної особи, яка зібрала врожай із подальшою необхідністю його витребування. Відповідно, вжиття означених заходів сприятиме захисту та поновленню порушених прав позивачів та виконанню рішення у даній справі, у разі задоволення позовних вимог.

Також враховуючи необхідність збереження врожаю, обов`язок його зібрати було покладено судом на конкретну особу - ТОВ "Колос", а також зобов`язано ТОВ "Колос" передати спірний врожай на зберігання до елеваторної установи до винесення рішення по суті, в умовах, що забезпечать його зберігання. Невжиття ж заявлених заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду у даній справі, що в свою чергу призведе до нівелювання функції судового рішення, як механізму дійсного поновлення порушених прав та інтересів позивачів.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції Україна повністю визнає на своїй території дію приписів Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо визнання обов`язковою і без укладення спеціальної угоди юрисдикцію Суду в усіх питаннях, що стосуються її тлумачення і застосування.

Водночас статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У відповідності до приписів статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Відповідно до статті 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту у національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Держава Україна несе обов`язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. При цьому, обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

З наведеного у сукупності полягає, що вжиття судом заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою від 23 вересня 2021 року, було спрямоване на забезпечення ефективного судового захисту та реального відновлення прав та законних інтересів позивачів, у випадку задоволення позову, а також забезпечення прав відповідача із можливістю отримати зібраний та збережений врожай з елеваторної установи, у випадку відмови в задоволенні позову що забезпечує баланс інтересів сторін.

Оцінку співмірності заходів забезпечення позову було надано судом, в той час як подане ТОВ "Краєвид Агро" клопотання не змінило обставин, які стали підставою для вжиття заходів забезпечення позову та не свідчить про відсутність об`єктивної потреби у забезпеченні позову як підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Фактично, доводи відповідача щодо необхідності скасування заходів забезпечення позову ґрунтуються на твердженнях про відсутність права власності на спірний врожай у ТОВ "Колос" та наявність відповідного права власності у ТОВ "Краєвид Агро", а також на тому, що позивачі своїми діями порушують належне йому право. Крім того, як позивачі, так і відповідач надали до суду докази звернення до правоохоронних органів із повідомленням про вчинення незаконних дій щодо спірного врожаю.

На переконання суду зазначені обставини підтверджують наявність спору між сторонами щодо врожаю.

Разом з тим, суд зазначає, що встановлення наявності або відсутності обставин (фактів) належності права власності на спірний врожай ТОВ "Колос" або ТОВ "Краєвид Агро" буде мати місце під час розгляду справи по суті, що і є предметом спору. Решта ж доводів відповідача зводиться до переоцінки тих обставин та доказів, які вже оцінювалися судом під час вжиття заходів забезпечення позову.

При винесенні ухвали Господарського суду Харківської області від 23.09.2021, судом було встановлено, що застосування заходу забезпечення позову безпосередньо пов`язано із предметом позову і необхідність застосування такого заходу підтверджено належними і допустимими доказами, наявними у матеріалах справи. Варто наголосити, що судом при вирішенні питання про забезпечення позову, тобто при постановленні ухвали про забезпечення позову, було здійснено оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо доцільності вжиття відповідного заходу з урахуванням, зокрема, наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, адекватності заходу до забезпечення позову, тобто його відповідність вимогам, на забезпечення яких він вживається, а також справедливого балансу інтересів сторін у справі. Відтак, встановлений захід забезпечення позову шляхом заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю "Краєвид Агро" та будь-яким іншим особам, окрім Товариства з обмеженою відповідальністю "Колос" здійснювати збір врожаю зі спірних земельних ділянок та зобов`язання Товариство з обмеженою відповідальністю "Колос" передати врожай, зібраний з земельних ділянок, розташованих на території Богодарівської сільської ради Барвінківського (нині - Ізюмського) району Харківської області на зберігання до Товариства з обмеженою відповідальністю "Барвінкове-Агро" до вирішення справи по суті , є розумним, обґрунтованим і адекватним вимогам позивача, які заявлені у позовній заяві.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (ч. 1 ст. 129 Конституції України).

Одним з основних елементів верховенства права є принцип правової визначеності, який серед іншого передбачає, що рішення суду з будь-якої справи, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів.

Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі. Повноваження судів вищого рівня з перегляду мають здійснюватися для виправлення судових помилок і недоліків, а не задля нового розгляду справи. Таку контрольну функцію не слід розглядати як замасковане оскарження, і сама лише ймовірність існування двох думок стосовно предмета спору не може бути підставою для нового розгляду справи. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини (рішення Європейського суду з прав людини у справах «Христов проти України» від 19.02.2009, «Пономарьов проти України» від 03.04.2008).

Нормами чинного законодавства визначено засади та окремі механізми реалізації прав всіх учасників судового процесу, в тому числі, забезпечення права на апеляційне та касаційне оскарження судових рішень, що може бути реалізовано у передбаченому чинним господарським процесуальним законодавством порядку у разі непогодження з процесуальними рішеннями судді.

Отже, посилання заявника на безпідставність та необґрунтованість вжитого ухвалою суду від 23.09.2021 заходу забезпечення позову може бути предметом розгляду та оцінки під час апеляційного чи касаційного оскарження судового рішення, проте, ніяким чином не під час вирішення питання про скасування заходів забезпечення позову у порядку ст. 145 Господарського процесуального кодексу України.

Таким чином, оскільки Товариством з обмеженою відповідальністю "Краєвид Агро" не наведено, а також належними та допустимими доказами не доведено існування обставин, які в розумінні статті 145 Господарського процесуального кодексу України можуть бути підставами для скасування вжитих судом заходів забезпечення позову, суд відмовляє у задоволенні відповідного клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Господарського суду Харківської області від 23.09.2021 у справі № 922/3734/21.

Керуючись статтями 145, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Краєвид Агро" про скасування заходів забезпечення позову - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена в порядку статей 255 - 257 ГПК України до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення (з урахуванням пункту 17.5Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, а також пункту 4 розділу X Господарського процесуального кодексу України).

Ухвалу підписано 30.09.2021.

Суддя В.В. Рильова

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі - http://reyestr.court.gov.ua.