ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.09.2021 Справа № 904/3357/21

м.Дніпро, просп. Д. Яворницького, 65

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Подобєд І.М. (доповідач),

суддів: Чус О.В., Орєшкіна Е.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 24.05.2021 у справі №904/3357/21 (суддя Фещенко Ю.В.; рішення ухвалене у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) представників сторін, повне рішення складено 24.05.2021)

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" (м.Київ) в особі Регіональної філії "Одеська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (м.Одеса)

до Акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" (м.Кривий Ріг, Дніпропетровська область)

про стягнення суми штрафу за неправильне зазначення відомостей про масу вантажу в залізничній накладній у розмірі 32970 грн. 00 коп.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції

Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Одеська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" про стягнення суми штрафу за неправильне зазначення відомостей про масу вантажу в залізничній накладній у розмірі 32970 грн. 00 коп.

Позивач обґрунтував свої позовні вимоги неналежним виконанням відповідачем, як вантажовідправником, свого обов`язку з оформлення перевізних документів, а саме: в результаті контрольного зважування вантажу було встановлено, що у вагоні №56813728 фактична вага вантажу не відповідає даним, зазначеним у накладній. Так, у залізничній накладній №46804381 маса нетто вантажу зазначена 70000 кг, а за даними контрольного зважування виявилось 73490 кг, що на 3490 кг більше, ніж зазначено у перевізному документі, про що було складено комерційний акт №414115/1/2 від 09.01.2021.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 24.05.2021 у справі №904/3357/21 позовні вимоги задоволено у повному обсязі.

Стягнуто з Акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Одеська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" 32970 грн. 00 коп. - штрафу за неправильне зазначення відомостей про масу вантажу та 2270 грн. 00 коп. - витрат по сплаті судового збору.

Ухвалюючи рішення, господарський суд виходив з того, що відправник був зобов`язаний зазначити в накладній вірну масу вантажу, який знаходився у даному вагоні, і провізна оплата в даному випадку в накладній визначалася, виходячи із маси всього вантажу, який знаходився у даному вагоні, однак відповідач свого обов`язку щодо зазначення у накладній № 46804381 правильної маси вантажу не виконав.

Також, господарський суд зазначив, що при заповненні накладної на перевезення вантажу відповідальність за точність та повноту відомостей, зазначених у відповідній накладній, покладається на вантажовідправника, однак відповідачем при заповненні залізничної накладної №46804381 було допущено помилку у масі вантажу у вагоні №56813728, що підтверджується комерційним актом №414115/1/2 від 09.01.2021, відповідно мав місце факт невідповідності маси вантажу, зазначеної в накладній та встановленої при контрольному зважуванні.

При цьому судом першої інстанції зазначено, що саме на відправника покладається обов`язок заповнення комплекту перевізних документів, а також надається можливість до укладання договору перевезення перевірити внесені до перевізного документу відомості і при необхідності скласти новий документ, відповідальність за неправильне оформлення залізничної накладної несе вантажовідправник, а підставою для покладення на відправника відповідальності за неправильне зазначення ним відповідних відомостей є акт загальної форми або комерційний акт, складений у випадках, передбачених статтею 129 Статуту.

Дослідивши розрахунок заявленого позивачем до стягнення з відповідача штрафу за неправильно зазначену у залізничній накладній масу вантажу, суд першої інстанції дійшов висновку, що він є такими, що виконаний у відповідності до норм чинного законодавства та обставин справи, є обґрунтованим та арифметично вірними.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду, відповідач (АТ "Південний ГЗК") звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 24.05.2021 у справі №904/3357/21; прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Узагальнені доводи апеляційної скарги

Відповідач вважає, що оскаржуване рішення прийняте з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Апелянт посилається на те, що позивач мав довести факт неправильного зазначення відповідачем в накладній маси вантажу, оскільки відповідно до протоколу зважування, складеного АТ "Південний ГЗК" вбачається, що АТ "Південний ГЗК" зважування вагонів, в тому числі вагону №56813728, які відправлялися по залізничній накладній №46804381 здійснювало у відповідності до вимог чинного законодавства, а саме на справній ваговимірювальній техніці, дані про масу вантажу у залізничну накладну № 46804381 внесені із протоколу зважування партії завантажених вагонів, тобто останній не міг зазначити іншу вагу в залізничній накладній, ніж та, що вказана у даному протоколі зважування.

Також, за доводами відповідача, відправлення спірного вагону відбувалося зимою, тобто в момент слідування вагону могли бути атмосферні опади у вигляді снігу, та/або дощу, а концентрат гематит своїми властивостями відноситься до гігроскопічного матеріалу, тобто поглинає вологу, за рахунок чого збільшується маса вантажу, а враховуючи той факт, що перевезення товару відбувалося у відкритих напіввагонах, відповідно, маса вантажу могла бути збільшена по незалежним від АТ "Південний ГЗК" причинам. Враховуючи те, що збільшення маси вантажу, на думку апелянта, відбулося по незалежним від нього причинам, відповідно вина АТ "Південний ГЗК" не доведена і є необхідність з`ясування обставин справи щодо наявності вини останнього.

Апелянт посилається на те, що господарським судом не були прийняті до уваги доводи та докази відповідача, внаслідок чого суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо застосування до спірних правовідносин норм закону, які регулюють нарахування штрафу за невірно вказану масу вантажу в залізничних накладних.

Узагальнені доводи та заперечення на апеляційну скаргу

Позивач вважає апеляційну скаргу необґрунтованою та такою що не підлягає задоволенню, просить залишити рішення господарського суду без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

Позивач зазначає, що згідно з даними накладної № 45804381, вантаж завантажений у вагон засобами відправника (графа 28), маса вантажу визначена на вагах відправником (графа 24, 26), в графі 55 - "правильність внесених у накладну відомостей підтверджую" - міститься підпис представника відправника.

За доводами позивача, в комерційному акті №414115/1/2 від 09.01.2021, складеному під час перевезення вагону №56813728 на станції Тимкове Одеської залізниці, при перевірці правильності маси вантажу в вагоні, виявлено різницю ваги в бік зменшення на 6100 кг при справному перевезенні, в комерційному акті детально описано стан вантажу та люків, тощо, вказаний акт підписано трьома особами, в розділі "Є" комерційного акта відмітка станції призначення про стан вантажу, який прибув з актом попутної станції", станцією Чорноморська зроблено відмітку про те, що під час перевірки вантажу різниці проти комерційного акту не виявлено. Отже, як зазначає, відповідач, комерційний акт складений у точній відповідності з вимогами Правил складання актів. При цьому, апелянт зазначає, що вказаний комерційний акт ні вантажовідправником, ні вантажоодержувачем у передбаченому порядку не піддано сумніву.

Рух справи у суді апеляційної інстанції

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 17.06.2021 колегією суддів у складі: головуючий суддя - Подобєд І.М. (доповідач), судді - Широбокова Л.П., ОрєшкінаЕ.В. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 24.05.2021 у справі №904/3357/21; ухвалено розглянути апеляційну скаргу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.

За розпорядженнями керівника апарату суду від 27.09.2021, у зв`язку із звільненням у відставку судді Широбокової Л.П., проведено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями, за результатами якого для розгляду справи №904/3357/21 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Подобєд І.М. (доповідач), судді - Чус О.В., Орєшкіна Е.В.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 27.09.2021 колегією суддів у визначеному складі прийнято апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 24.05.2021 у справі №904/3357/21 до свого провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень проти неї, перевіривши повноту встановлених місцевим господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів виходить з наступного.

Судом першої інстанції і судом апеляційної інстанції встановлені наступні обставини і визначені відповідно до них правовідносини

У січні 2021 року Акціонерне товариство "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" (вантажовідправник) на підставі залізничної накладної №46804381 відправило, зокрема, вагон №56813728 з вантажем зі станції Кривий Ріг Придніпровської залізниці на станцію Черноморська Одеської залізниці (а.с.9-10).

Вантажоодержувачем за зазначеною залізничною накладною (графа №4) є ТОВ "Тис" (вантажоодержувач) за адресою: 60000, Україна, Одеська область, Комінтерновський район, с. Визирка, вулиця Чапаєва, 50.

Під час оформлення перевізних документів АТ "Південний ГЗК" у накладній зазначив номер вагону - 56813728, залученого до перевезення вантажу, його вантажопідйомність - 70000 кг та масу вантажу у вагоні - 70000 кг.

У графі 28 вказаної накладної зазначено, що вантаж завантажено у вагони АТ "Південний ГЗК" як вантажовідправником, і ним же визначено масу вантажу на вагонних вагах, про що зазначено у графі 26 накладної.

В процесі перевезення вантажу 09.01.2021 на станції Тимкове Одеської залізниці виявлено, що зазначена в накладній №46804381 маса вантажу у вагоні №56813728 фактично складає 73490 кг, у зв`язку з чим вагон був відчеплений, здійснено його огляд та контрольне зважування на вагонних вагах, про що складені акти загальної форми ГУ 23.

09.01.2021 за результатами контрольного зважування складено комерційний акт №414115/1/2 (а.с.17), в якому зазначено, що під час комісійного зважування вагону №56813728 на справних 150 т. зал. тензометричних статичних вагах ст. Тимкове ВТВ-1СТ (державна повірка 09.12.2020) було встановлено розбіжності фактичної маси вантажу з зазначеною в закладній масою, а саме:

- в документі зазначено: "Навалом. Гематит (концентрат залізорудний); тара 23150 кг; маса вантажу 70 000 кг; вантажопідйомність вагона 70 т;

- фактично виявилось: брутто 96640 кг, тара з ПД 23150 кг, нетто 73490 кг, що більше документу та перевантаження понад вантажопідйомність вагона на 3490 кг;

- вантаж завантажений навалом, в чотири пагорби;

- вагон глуходверний, люка зачинені щільно, просипання вантажу немає;

- зважування вагону №56813728 проводилось двічі, вага більше документу та перевантаження понад вантажопідйомність вагону на 3490 кг підтвердилось, що є порушенням вимоги пункту 4.1. глави 1 додатку 3 до СМГО.

Посилаючись на те, що у відповідності до статті 24 Статуту залізниць України вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності відомостей, зазначених ними у накладних, Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Одеська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" звернулося з позовом до Господарського суду Дніпропетровської області про стягнення з АТ "Південний ГЗК" як вантажовідправника штрафу у розмірі п`ятикратної провізної плати у сумі 32970 грн. 00 коп. за неправильно зазначену у накладній №46804381 масу вантажу у вагоні №56813728.

За наслідками розгляду позову Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Одеська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" господарським судом прийнято оскаржуване рішення.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Частина перша статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Спірні правовідносини стосуються перевезення вантажів залізницею, а відтак, підпадають під правове регулювання Глави 64 Цивільного кодексу України, Глави 32 Господарського кодексу України, Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №457 від 06.04.1998, та інших нормативних актів, прийнятих у відповідності до них та які регулюють спірні правовідносини.

Згідно з частинами першою, другою статті 3 Закону України "Про залізничний транспорт" законодавство про залізничний транспорт загального користування складається з Закону України "Про транспорт", "Про особливості утворення акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування", цього закону, Статуту залізниць України, який затверджується Кабінетом Міністрів України, та інших актів законодавства України. Нормативні документи, що визначають порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту загального користування, безпеки руху, охорони праці, забезпечення громадського порядку, перетину залізничних колій іншими видами транспорту і комунікаціями, пожежної безпеки, санітарні норми та правила на залізничному транспорті України є обов`язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.

Відповідно до статті 307 Господарського кодексу України, положення якої кореспондуються із положеннями статті 909 Цивільного кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Частиною п`ятою статті 307 Господарського кодексу України, яка кореспондується з положеннями частини другої статті 908 та статтею 920 Цивільного кодексу України, встановлено, що умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов`язань.

Згідно з частиною третьою статті 909 Цивільного кодексу України укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної.

Відповідно до підпункту 8 пункту 6 розділу 1 Статуту залізниць України, накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

При цьому, Статут залізниць України визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, які користуються залізничним транспортом (стаття 2 Статуту).

На підставі цього Статуту затверджені Міністерством транспорту Правила перевезень вантажів, які є обов`язковими для всіх юридичних осіб (стаття 5 Статуту).

Пунктом 1 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000 та статтею 23 Статуту передбачено, що відправник повинен надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів).

Накладна згідно з вказаними Правилами може оформлятися і надаватися в електронному вигляді (із накладенням електронного цифрового підпису). Порядок здійснення електронного документообігу під час перевезення вантажів залізничним транспортом у внутрішньому сполученні регламентується додатком до договору про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги.

У відповідності до пункту 1.1 Правил оформлення перевізних документів на кожне відправлення вантажу, порожніх власних, орендованих вагонів та контейнерів, відправник надає станції відправлення перевізний документ (накладну) за формою, наведеною у додатку 1 до цих правил.

Згідно з пунктом 1.2 Правил оформлення перевізних документів, накладна заповнюється відправником із застосуванням автоматизованих систем залізничного транспорту України або програмних засобів, здатних забезпечити роботу з електронними перевізними документами згідно з установленим форматом, та у разі її оформлення в паперовому вигляді роздруковується на бланку, виготовленому на білому папері формату А4 у трьох примірниках, один із яких після оформлення приймання вантажу до перевезення станцією відправлення видається відправникові вантажу та є квитанцією для приймання вантажу до перевезення, другий і третій передаються з вантажем на станцію призначення.

Відповідно до пункту 1.3 Правил оформлення перевізних документів, всі відомості, передбачені формою бланка перевізного документа, повинні бути внесені відправником у відповідні графи. Виправлення не допускаються; у разі необхідності зміни відомостей, унесених до перевізного документа, відправник зобов`язаний заповнити новий перевізний документ.

Пунктом 2.3 Правил оформлення перевізних документів передбачено, що у графі 55 "Правильність внесених відомостей підтверджую" представник відправника вказує свою посаду, розписується, засвідчуючи правильність відомостей, указаних ним у перевізному документі.

Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції

Предметом доказування у даній справі є: обставини укладання договору перевезення вантажу залізничним транспортом; факт надання послуг; наявність перевізних документів - залізничних накладних; наявність порушення в оформленні накладної в частині неправильного зазначення в ній маси вантажу; обставини складання актів загальної форми ГУ-23, комерційних актів; правомірність здійснення розрахунку заявленого до стягнення штрафу за неправильне зазначення відомостей про масу вантажу у залізничній накладній.

Як встановлено господарським судом та вбачається з матеріалів справи, накладна №46804381 містить, зокрема, дані про вантаж, відстань перевезення, дати відправлення, прибуття, видачі вантажу, тарифу тощо.

Відповідно до статті 6 Статуту залізниці України вантаж - матеріальні цінності, які перевозяться залізничним транспортом у спеціально призначеному для цього вантажному рухомому складі.

Згідно з пунктом 28 Правил вантажі, завантажені відправником у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т.ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу.

Відповідно до статті 24 Статуту залізниць України вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній. Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей.

Отже, перевіряти дані, зазначені у накладних, фактичним даним при прийнятті вантажу до перевезення, є правом залізниці, а не її обов`язком.

Пунктом 22 Правил видачі вантажів передбачено, що перевірка маси вантажу на станції призначення провадиться, як правило, таким самим способом, яким цю масу було визначено на станції відправлення.

Відповідно до статті 921 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язань, що виникають з договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Положеннями статті 24 Статуту залізниць України передбачено, що вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ними у накладній.

З огляду на наведене, при заповненні накладної на перевезення вантажу відповідальність за точність та повноту відомостей, зазначених у відповідній накладній, покладається на вантажовідправника.

Між тим, відповідачем при заповненні залізничної накладної №46804381 було допущено помилку у масі вантажу у вагоні №56813728, що підтверджується комерційним актом №414115/1/2 від 09.01.2021, в якому, зокрема зазначено, що вантаж завантажений навалом, в чотири пагорби; вагон глуходверний, люка зачинені щільно, просипання вантажу немає.

Отже, як правильно зазначено господарським судом, має місце факт невідповідності маси вантажу, зазначеної в накладній та встановленої при контрольному зважуванні.

Згідно з нормами статті 122 Статуту підставою для покладання на відправника відповідальності за неправильне зазначення ним відомостей про масу вантажу є комерційний акт, складений у випадках, передбачених статтею 129 Статуту.

За змістом статті 129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Відповідно до статті 122 Статуту залізниць України, за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 цього Статуту. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Статтею 118 Статуту залізниць України встановлено, що за пред`явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п`ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Тобто статтями 118 та 122 Статуту залізниць України визначено, що штраф підлягає стягненню за самий факт допущення вантажовідправником зазначених порушень, незалежно від того, чи завдано залізниці у зв`язку з цим збитки. Збитки (додаткові витрати), завдані залізниці через допущені відправником порушення, зазначені у статтях 118 та 122 Статуту залізниць України, підлягають відшкодуванню відправником незалежно від сплати ним штрафу, оскільки згідно із статтею 24 цього Статуту вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ними у накладній.

У відповідності до графи 31 накладної №46804381 розмір провізної плати за вагон №56813728 становить 6594 грн. 00 коп. (а.с.9-10).

Пунктом 5.5 Правил оформлення перевізних документів передбачено, що за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача з відправника стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту залізниць України. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли. Цей факт засвідчується актом загальної форми, якщо за цим фактом не складався комерційний акт.

Відповідно, саме на відправника покладається обов`язок заповнення комплекту перевізних документів, а також надається можливість до укладання договору перевезення перевірити внесені до перевізного документу відомості і при необхідності скласти новий документ. Відповідальність за неправильне оформлення залізничної накладної несе вантажовідправник.

При цьому, підставою для покладення на відправника відповідальності за неправильне зазначення ним відповідних відомостей є акт загальної форми або комерційний акт, складений у випадках, передбачених статтею 129 Статуту залізниць України.

Позивачем на підтвердження обґрунтування заявлених позовних вимог надано, зокрема, накладну №46804381, акти загальної форми №№ 18А, 162, 167, 60002, 60003, комерційний акт №414115/1/2 від 09.01.2021, технічний паспорт засобу ваговимірювальної техніки - тип ВТВ-1СТ №87.

Судом першої інстанції здійснено перевірку розрахунок позивача щодо заявленого до стягнення з відповідача штрафу за неправильно зазначену у залізничній накладній масу вантажу.

За результатами перевірки розрахунку позовних вимог, господарський суд дійшов висновку, що він є такими, що виконаний у відповідності до норм чинного законодавства та обставин справи, є обґрунтованим та арифметично правильним.

Згідно з частиною першою статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Між тим, апеляційна скарга, не містить доводів, заперечень скаржника щодо неправильності здійсненого позивачем розрахунку суми заявлених позовних вимог, у зв`язку з чим суд апеляційної інстанції не здійснює перегляд оскаржуваного рішення в цій частині.

Щодо доводів скаржника про те, що відправлення вагону відбулося взимку та в момент слідування вагону могли бути атмосферні опади у вигляді дощу чи снігу, у зв`язку з чим могла збільшитися маса вантажу, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до параграфу 1 статті 15 СМГС в накладній повинні міститися відомості, зокрема, щодо найменування вантажовідправника, найменування вантажу, його код та вид упаковки.

За приписами параграфу 2 цієї статті в накладній, крім відомостей, перерахованих в параграфі 1, у разі необхідності повинні міститися наступні відомості: заяви відправника, що стосуються вантажу та інші відомості, передбачені Правилами перевезень вантажу.

Частиною другою статті 32 Статуту встановлено, що відправник зобов`язаний підготувати вантаж з урахуванням його схоронності під час транспортування і здійснювати навантаження з виконанням технічних умов.

Відповідно до пункту 4 Правил приймання вантажів до перевезення відправник зобов`язаний підготувати вантаж до навантаження відповідно до вимог, які забезпечували б його збереження на всьому шляху перевезення та екологічну безпеку і захист навколишнього середовища згідно з законодавством.

Згідно з частиною 3 пункту 27 Правил видачі вантажів надлишок вантажу порівняно з вагою, вказаною в накладній, вважається таким, що не перевищив норму, якщо він не виходить за межу граничного розходження визначення ваги нетто, яке становить 0,2%.

Водночас, тип вантажу, що перевозився у спірному вагоні - гематит (концентрат залізорудний) знаходиться у переліку вантажів, які дозволено перевозити у вагонах відкритого типу згідно з Правил перевезення вантажів.

Посилання відповідача на опади під час перевезення, судом не приймаються, оскільки вони є лише припущенням та відповідачем не надано жодного доказу, який би підтверджував наявність опадів в період перевезення та докази спричинених ними наслідків зміни маси вантажу, наявності надлишку вантажу у вагоні №56813728 у зв`язку з цим.

Отже, відправник був зобов`язаний зазначити в накладній вірну масу вантажу, який знаходився у даному вагоні, і провізна оплата в даному випадку в накладній визначалася, виходячи із маси всього вантажу, який знаходився у даному вагоні, однак відповідач свого обов`язку щодо зазначення у накладній №46804381 правильної маси вантажу не виконав.

У зв`язку з вищевикладеним, недотримання вимог, визначених Статутом залізниць України, який є спеціальним нормативним актом, що визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом, покладає на порушника відповідальність, яка в даному випадку передбачена пунктами 118, 122 Статуту залізниць України.

При цьому, зазначений штраф, відповідно до пунктів 118, 122 Статуту залізниць України, стягується з вантажовідправника незалежно від наявності збитків та наслідків, можливості його зменшення Статутом не передбачено.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 05.02.2019 у справі №914/2339/17, від 27.03.2020 у справі №917/500/19.

Тому колегія суддів вважає, що господарський суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення вимог позивача про стягнення з відповідача штрафу за неправильно зазначену у залізничній накладній масу вантажу у сумі 32970 грн. 00 коп.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

За приписами частини першої статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до вимог статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 275 та статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За викладених обставин, колегія суддів суду апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції всебічно, повно й об`єктивно розглянув всі обставини справи в їх сукупності і керуючись законом, який регулює спірні правовідносини, дійшов обґрунтованого та правомірного висновку про задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги не впливають на юридичну оцінку обставин справи, здійснену господарським судом у відповідності до норм чинного законодавства та не спростовують викладених вище висновків суду.

Тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування або зміни оскаржуваного у даній справі судового рішення відсутні.

Розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції

Зважаючи на відмову у задоволенні апеляційної скарги, судові витрати в сумі 3405,00грн на оплату судового збору, понесені апелянтом у зв`язку із апеляційним оскарженням, згідно зі статтею 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на заявника (апелянта) у скарзі і відшкодуванню не підлягають.

Керуючись статтями 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 24.05.2021 у справі №904/3357/21 - залишити без змін.

Судові витрати у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції покласти на Акціонерне товариство "Південний гірничо-збагачувальний комбінат".

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту з підстав, встановлених пунктом 2 частини третьої статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Повна постанова складена 27.09.2021.

Головуючий суддя І.М. Подобєд

Суддя О.В. Чус

Суддя Е.В. Орєшкіна