ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"24" вересня 2021 р. Справа № 361/5524/19

Господарський суд Київської області у складі судді Яреми В.А. перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1

до Садівничого товариства «Заліське»

про визнання рішень недійсними та зобов`язання підключити будинок до мережі електропостачання

встановив:

У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Броварського міськрайонного суду Київської області з позовом до Садівничого товариства «Заліське» про:

- визнання недійсними рішень загальних зборів Садівничого товариства «Заліське» від 20.08.2016 відповідно до протоколу №2;

- відновлення становища з споживання електричної енергії ОСОБА_1 за місцем проживання по АДРЕСА_1 в адміністративних межах Богданівської сільської ради Броварського району Київської області - зобов`язання СТ «Заліське» підключити будинок по АДРЕСА_1 в адміністративних межах Богданівської сільської ради Броварського району Київської області до мережі електропостачання, що належить СТ «Заліське».

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 17.03.2021 у справі №361/5524/19 в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 31.08.2021 у справі №361/5524/19 рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 17.03.2021 скасовано, провадження у справі закрито.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 06.09.2021 передано справу №361/5524/19 за позовом ОСОБА_1 до Садівничого товариства «Заліське» про визнання недійсними рішень загальних зборів та відновлення становища за встановленою юрисдикцією до Господарського суду Київської області.

09.09.2021 згідно автоматизованого розподілу судової справи між суддями, оформленого протоколом б/н від 09.09.2021, справу №361/5524/19 передано до розгляду судді Господарського суду Київської області Яремі В.А.

Дослідивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення її без руху, зважаючи на таке.

Відповідно до абзацу другого частини 1 ст. 174 ГПК України у разі надходження до суду справи, що підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства, після закриття провадження Верховним Судом чи судом апеляційної інстанції в порядку цивільного чи адміністративного судочинства, суд перевіряє наявність підстав для залишення позовної заяви без руху відповідно до вимог господарського процесуального закону, чинного на дату подання позовної заяви.

Приписами ст. 2 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що господарське судочинство в Україні здійснюється, зокрема, на засадах верховенства права, змагальності сторін, диспозитивності, пропорційності, неприпустимості зловживання процесуальними правами, обов`язковості судового рішення. Суворе та неухильне дотримання зазначених принципів є запорукою досягнення завдань цивільного судочинства, що превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відкриття провадження у справі позовного провадження є визначальною стадією судового процесу і може здійснюватись судом лише у випадку відповідності поданої позовної заяви вимогам, визначеним процесуальним законом.

Згідно пп. 5, 6, 7, 8, 9 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити, зокрема:

- виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову;

- відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;

- відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

- зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

- попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи

Однак, всупереч наведеним процесуальним приписам, позовна заява ОСОБА_1 не містить: відомостей про вжиття/невжиття заходів досудового врегулювання спору та забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, а також попереднього (орієнтованого) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

В розрізі вказаного вище суд звертає увагу позивача на правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 28.11.2019 у справі №910/8357/18, згідно якої:

- позовом у процесуальному сенсі є вимога позивача до відповідача, спрямована через суд, про захист порушенного або оспорюваного суб`єктивного права та охоронюваного законом інтересу, яке здійснюється у визначеній законом процесуальній формі;

- правова підстава позову - це посилання в позовній заяві на закони та інші нормативно-правові акти, на яких ґрунтується позовна вимога позивача;

- позивач, звертаючись до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке його право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права.

Однак позовна заява ОСОБА_1 не містить обставин стосовно того, яке саме право чи охоронюваний законом інтерес позивача та/або інших осіб порушено відповідачем в розрізі вимоги про зобов`язання відповідача підключити будинок до мережі електропостачання, як і не вказано про право позивача звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Також всупереч наведеним вимогам закону позовна заява ОСОБА_1 не містить правових підстав позову в розрізі вимоги про зобов`язання відповідача підключити будинок до мережі електропостачання.

Крім того відповідно до ч. 2 ст. 164, ст. 91 Господарського процесуального кодексу України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Однак додані до позовної заяви ОСОБА_1 копії усіх документів не засвідчено належним чином, оскільки кожна із сторінки з доданих до позову копій документів не містять відмітки про відповідність її оригіналу із зазначенням особи, яка засвідчила такі документи, та скріпленням такої відмітки підписом вказаної особи.

Водночас позовна заява не містить відомостей щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви.

Вказане вище свідчить про невідповідність позовної заяви ОСОБА_1 вимогам Господарського процесуального кодексу України стосовно необхідності додання до позовної заяви документи, які підтверджують обставини, на яких грунтуються позовні вимоги.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, суд дійшов висновку про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без руху та надання строку для усунення відповідних недоліків - десять днів з дня вручення зазначеної ухвали.

Керуючись ст. ст. 91, 162, 164, 174, 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

постановив:

1. Залишити позовну заяву ОСОБА_1 без руху.

2. Виявлені недоліки усунути протягом десяти днів з дня вручення зазначеної ухвали шляхом подання до суду:

- письмових пояснень із зазначенням:

1) обставин стосовно того, яке саме право чи охоронюваний законом інтерес позивача та/або інших осіб порушено відповідачем в розрізі вимоги про зобов`язання відповідача підключити будинок до мережі електропостачання, тобто на захист яких прав позивача та/або інших осіб спрямовано подання позову, із зазначенням права позивача звертатись в інтересах вказаних осіб до суду;

2) правових підстав позову в частині вимоги про зобов`язання відповідача підключити будинок до мережі електропостачання;

3) відомостей про вжиття/невжиття заходів досудового врегулювання спору та забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви;

4) наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви;

5) попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи;

- належним чином засвідчених копій усіх доданих до позовної заяви документів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею відповідно до ч. 2 ст. 235 ГПК України та оскарженню окремо від рішення суду не підлягає відповідно до ч. 2 ст. 254, ст. 255 ГПК України.

Суддя В.А. Ярема