ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

22.09.2021 м.Дніпро Справа № 904/393/20

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Мороза В.Ф. - доповідач,

суддів: Чередко А.Є., Коваль Л.А.

секретар судового засідання Кандиба Н.В.

розглянувши заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Центрального апеляційного господарського суду від 14.01.2021

у справі №904/393/20

за позовом ОСОБА_1 , м. Дніпро

до відповідача-1: Приватного підприємства "Алмира Групп", м. Дніпро

відповідача-2: ОСОБА_2 , м. Дніпро

третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: ОСОБА_3 , м. Київ

про визнання недійсними рішення власника Приватного підприємства "Алмира Групп" №9/2018 від 12.09.2018 року, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до відповідача-1: Приватного підприємства "Алмира Групп" та до відповідача-2: ОСОБА_2 про визнання недійсним рішення власників ПП "Алмира Групп", яке оформлено протоколом №9/2018 від 12.09.2018 р., а саме в частині: "В зв`язку з продажем частки в статутному капіталі Підприємства від 12.09.2018, згідно якого ОСОБА_1 передає у власність ОСОБА_2 100% статутного капіталу Підприємства, а також всі права власника Підприємства, вважати новим власником підприємства ОСОБА_2 .. Затвердити та підписати нову редакцію статуту Підприємства", визнання недійсними реєстраційні записи в єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців №9027842 від 13.09.2018р. щодо реєстрації власника (засновника) ПП "Алмира Групп", та Статуту підприємства в редакції від 12.09.2018р та вжиття заходів забезпечення позову.

Позовні вимоги мотивовані тим, що спірне рішення власників Приватного підприємства «Алмира Групп» в частині виключення ОСОБА_1 зі складу учасників Підприємства та передачі 100% статутного фонду Підприємства ОСОБА_2 прийняте безпідставно, оскільки договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі Підприємства між позивачем та відповідачем-2 не укладався, відповідач-2 не розрахувався з позивачем за придбання частки у статутному капіталі Підприємства, що порушує права позивача.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 25.08.2020 позов задоволено повністю, визнано недійсним рішення власника ПП "Алмира Групп" №9/2018 від 12.09.2018, визнано недійсними реєстраційний запис в єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців №9027842 від 13.09.2018 р. щодо реєстрації власника (засновника) ПП "Алмира Групп", та Статуту підприємства в редакції від 12.09.2018.

Центральний апеляційний господарський суд постановою від 14 січня 2021 року скасував рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 25 серпня 2020 року у справі № 904/393/20, ухвалив нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог. Витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви у розмірі 4 204,00 грн поклав на позивача. Стягнув з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 6 306,00 грн.

ОСОБА_1 подано заяву про перегляд постанови Центрального апеляційного господарського суду від 14.01.2021 у справі №904/393/20 за нововиявленими обставинами.

В обґрунтування поданої заяви зазначає, що 10.12.2020 відповідачем-2 - ОСОБА_2 до Центрального апеляційного господарського суду було подано підроблені документи, а також відповідачем-1 і відповідачем-2 у всіх судових засіданнях надані неправдиві свідчення і відомості, а саме: що директором ПП «Алмира Групп» ОСОБА_4 було передано 19.07.2020 року слідчому слідчого управління ГУНП в Дніпропетровській області Андрію Гавриленко оригінал Договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі ПП «Алмира Групп» від 12.09.2018 року (на 1 арк.) та оригінал розписки від 12.09.2018 року, укладену між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на виконання умов п. 2.2. Договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі ПП «Алмира Групп» від 12.09.2018 року, що підтверджує факт знаходження раніше у відповідача-1 - ПП «Алмира Групп» цих документів.

ОСОБА_1 наголошує, що вищевказані спірні документи він не підписував і про їх існування дізнався у грудні 2020 року.

За твердженням заявника, про надання неправдивих відомостей відповідачем-2 та відповідачем-1 Центральному апеляційному господарському суду він дізнався 28.01.2021 року після отримання копії технічного запису судового засідання від 10.12.2020 року та від 14.01.2021 року.

При цьому зауважує, що дізнався про цю нововиявлену обставину 17.02.2021 року після отримання на поштовому відділенні № 101 у м. Дніпро поштового конверту із документами, а саме заперечення з додатками від адвоката Бродської А.В., яка є представником відповідача-2 у даній справі, до яких було долучено копії матеріалів кримінального провадження № 0000369, в тому числі лист за вих. № 1 від 19.07.2020 року директора ПП «Алмира Групп» ОСОБА_2

Крім того зазначає, що відповідно до тексту наданої відповідачем-2 розписки від 12.09.2018 року зазначено двох свідків: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які нібито підтверджують факт передання ОСОБА_1 коштів, однак вказані особи не могли бути присутніми, так як не було такої події, а цей документ є також підробленим.

Вважає, що відповідачі приховали докази та завідомо повідомили суду неправдиві дані і обставини справи, внаслідок чого судом апеляційної інстанції було постановлено незаконне рішення.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 01.03.2021 заяву ОСОБА_1 про перегляд постанови Центрального апеляційного господарського суду від 14.01.2021 у справі №904/393/20 за нововиявленими обставинами залишено без руху та надано заявнику строк 10 днів з дня вручення ухвали усунути недоліки апеляційної скарги та подати до апеляційного суду докази сплати судового збору у сумі 3 153,00 грн.

02.03.2021 заявником усунуто недоліки заяви про перегляд постанови за нововиявленими обставинами та надано докази сплати судового збору у розмірі 3 153,00 грн.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 09.03.2021 прийнято до розгляду заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Центрального апеляційного господарського суду від 14.01.2021 у справі №904/393/20 та відкрито провадження за нововиявленими обставинами, розгляд заяви призначено у судове засідання з викликом сторін на 01.04.2021р. на 16 год. 00 хв.

11.03.2021 року до Центрального апеляційного господарського суду від відповідача-2 - ОСОБА_2 надійшов відзив на заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, в якому останній просить відмовити у задоволенні заяви від 22.02.2021 року про перегляд постанови Центрального апеляційного господарського суду від 14.01.2021 року у справі №904/393/20 за нововиявленими обставинами, а саме постанову залишити без змін.

У зв`язку з перебуванням на лікарняному головуючого судді Мороза В.Ф., судове засідання, призначене на 01.04.2021 не відбулося.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 14.04.2021 розгляд справи №904/393/20 призначено в судове засідання на 28.04.2021.

26.04.2021 до Центрального апеляційного господарського суду надійшла ухвала Верховного Суду від 21.04.2021 про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 14.01.2021 та витребування з Центрального апеляційного господарського суду матеріалів справи № 904/393/20.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 27.04.2021 зупинено провадження за нововиявленими обставинами у справі № 904/393/20 до розгляду Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду касаційної скарги ОСОБА_1 на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 14.01.2021 у справі №904/393/20 та повернення справи №904/393/20 до Центрального апеляційного господарського суду. Справу №904/393/20 направлено до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 20.05.2021 касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а постанову Центрального апеляційного господарського суду від 14 січня 2021 року у справі № 904/393/20 залишено без змін.

02.07.2021 до Центрального апеляційного господарського суду від ОСОБА_1 надійшло клопотання про поновлення провадження у справі №904/393/20.

14.07.2021 справа №904/393/20 надійшла на адресу Центрального апеляційного господарського суду.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 16.07.2021 поновлено провадження з розгляду заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Центрального апеляційного господарського суду від 14.01.2021 у справі №904/393/20; розгляд заяви призначено в судове засідання на 02.09.2021 о 16:30 год.

25.08.2021 року до Центрального апеляційного господарського суду від ОСОБА_1 надійшло клопотання про залучення доказів до матеріалів справи № 904/393/20.

Відповідач-1 - ПП «Алмира Групп» правом на подання відзиву на заяву ОСОБА_7 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Центрального апеляційного господарського суду від 14.01.2021 у справі №904/393/20 не скористався.

Представником позивача у судовому засіданні 02.09.2021 року заявлено клопотання про відкладення розгляду заяви на іншу дату, яке було задоволено судом із занесенням ухвали до протоколу судового засідання.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 03.09.2021 повідомлено учасників справи про судове засідання у справі, яке відбудеться 22.09.2021р. о 10:00 год.

20.09.2021 року до Центрального апеляційного господарського суду від ОСОБА_1 надійшли письмові пояснення у справі № 904/393/20, в яких останній підтримав доводи поданої ним заяви про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення.

22.09.2021 року до Центрального апеляційного господарського суду від третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ОСОБА_3 надійшли пояснення щодо поданої ОСОБА_1 заяви, в яких остання просить відмовити у її задоволенні. Крім того, просить долучити до матеріалів справи копію висновку експертів № 3132-21 за результатами проведення комісійної судової почеркознавчої експертизи у кримінальному провадженні № 0000369 від 27.07.2021р..

22.09.2021 року до Центрального апеляційного господарського суду від ОСОБА_1 надійшла заява про залучення приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Суслова Максима Євгенійовича ( АДРЕСА_1 ) до участі у розгляді справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача. Крім того, у поданій заяві позивач просить витребувати у Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради (49000, м. Дніпро, вул. Старокозацька, 58) копії матеріалів реєстраційної справи Приватного підприємства «АЛМИРА ГРУПП» (), яка була створена при вчиненні реєстраційних дій зі змінами учасника ПП «АЛМИРА ГРУПП», номер запису № 9027842 від 13 вересня 2018 року.

В судове засідання 22.09.2021 року з`явилися представники заявника (позивача) та відповідача-2 (апелянта) та третьої особи. Відповідач-1, будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання уповноваженого представника не направив.

Частиною 12 ст. 270 ГПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Пунктом 2 ч. 3 ст. 202 ГПК України визначено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Враховуючи те, що суд не визнавав обов`язковою явку учасників справи, а в матеріалах справи мають місце докази належного повідомлення всіх учасників судового процесу про час та місце проведення судового засідання по розгляду заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, зважаючи на необхідність дотримання розумних строків розгляду справи, констатуючи достатність матеріалів для розгляду справи, колегія суддів вважає можливим здійснити розгляд заяви ОСОБА_1 за наявними матеріалами та без участі представника відповідача-1.

Представник позивача у судовому засіданні 22.09.2021 підтримав доводи, викладені в заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, просив суд постанову Центрального апеляційного господарського суду від 14.01.2021 у справі №904/393/20 скасувати та прийняти нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача-2 та третьої особи, в свою чергу, проти задоволення заяви заперечували з підстав, викладених у відзиві та письмових поясненнях, просили суд постанову залишити в силі.

Апеляційний господарський суд, заслухавши пояснення присутніх представників сторін, розглянувши наведені в заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами доводи, оцінивши повноту та об`єктивність встановлених обставин, перевіривши правильність застосування норм матеріального та процесуального права, дослідивши наявні у справі докази, вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судами у даній справі та підтверджено матеріалами справи, ОСОБА_1 відповідно до статуту (в редакції, на час прийняття оскаржуваного рішення) був власником Приватного підприємства «Алмира Групп» із часткою 100% статутного капіталу (т. 1 а.с. 32-42), дана обставина також підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань № (т. 1 а.с. 49-55).

12 вересня 2018 року ОСОБА_1 було прийнято рішення №9/2018 про продаж частки у статутному капіталі ПП "Алмира Групп" у власність ОСОБА_2 у розмірі 100% статутного капіталу, а також всі права власника підприємства (т. 1 а.с. 31).

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань № від 14.09.2018 року, 13.09.2018 була проведена державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи, відповідно до якої засновником підприємства зазначено ОСОБА_2 , а керівником ОСОБА_1 (т. 1 а.с. 56-62).

Позивач, звертаючись із позовною заявою просив суд визнати недійсним рішення власників ПП "Алмира Групп", яке оформлене протоколом №9/2018 від 12.09.2018, а саме в частині: "В зв`язку з продажем частки в статутному капіталі Підприємства від 12.09.2018 року, згідно якого ОСОБА_1 передає у власність ОСОБА_2 100% статутного капіталу Підприємства, а також всі права власника підприємства, вважати новим власником підприємства ОСОБА_2 " та визнати недійсними реєстраційні записи в єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців №9027842 від 13.09.2018 р щодо реєстрації власника (засновника) ПП "Алмира Групп", та Статуту підприємства в редакції від 12.09.2018 р..

Заявлені позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що відповідач з ним не розрахувався за продаж частки у статутному капіталі Приватного підприємства «Алмира Групп».

Як вбачається із змісту оскаржуваного рішення власників ПП «Алмира Групп» №9/2018 від 18.09.2018, підставою для його прийняття був продаж частки в статутному капіталі підприємства відповідачу.

Господарський суд Дніпропетровської області рішенням від 25 серпня 2020 року позов задовольнив повністю: визнав недійсними рішення власника Приватного підприємства «Алмира Групп» № 9/2018 від 12 вересня 2018 року та реєстраційний запис в єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців № 9027842 від 13 вересня 2018 року щодо реєстрації власника (засновника) Приватного підприємства «Алмира Групп» та статуту Підприємства в редакції від 12 вересня 2018 року.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 14.01.2021 рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 25.08.2020 у справі №904/393/20 було скасовано та ухвалено нове рішення, про відмову в задоволенні позовних вимог.

Рішення, постанови та ухвали господарського суду, Вищого суду з питань інтелектуальної власності, якими закінчено розгляд справи, а також ухвали у справах про банкрутство (неплатоспроможність), які підлягають оскарженню у випадках, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами (ч. 1 ст. 320 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. 2 ст. 320 Господарського процесуального кодексу України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Колегія суддів наголошує, що в пункті 33 рішення у справі «Христов проти України» (заява № 24465/04) Європейський Суд з прав людини зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (див. рішення у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania), заява N 28342/95, пункт 61, ECHR 1999-VII, у справі «Желтяков проти України», заява № 4994/04, пункт 42).

Європейський суд з прав людини у рішеннях від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» (п. 40) та від 29 жовтня 2015 року у справі «Устименко проти України» (п. 46) неодноразово акцентував увагу на тому, що одним із основних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу «res judicata» - принципу остаточності рішення суду, згідно з яким жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного й обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими й непереборними обставинами.

Верховним Судом під час розгляду справи № 51-517ск18 від 12.05.2020 р. було зроблено висновок про те, що нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду при прийнятті судового рішення, а також спростовують обставини, встановлені судом на час розгляду справи, та мають важливе значення для її розгляду. Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 21 жовтня 2020 року у справі № 726/938/18 (провадження № 61-14879св19).

Необхідними ознаками нововиявлених обставин є, по-перше, їх наявність на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомими особі - слід розглядати як сукупність цих двох необхідних умов, тобто, для визнання обставини нововиявленою недостатньо, щоб особа просто не знала про наявність певної істотної обставини, а потрібно, щоб вона і не могла знати про неї заявникові на час розгляду справи.

Відповідні правові позиції щодо визначення нововиявлених обставин наведено у постановах Верховного Суду від 02 травня 2018 року у справі 2а-7523/10/1270, від 10 квітня 2019 року у справі № 813/8070/14 (454/2641/14-а), від 19 червня 2019 року у справі № 815/1918/15).

Крім того, у Постанові від 12.05.2020 р. у справі № 51-517ск18 Верховний суд зазначив, що нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається. Роль суду при перегляді судового рішення за нововиявленими обставинами зводиться лише до встановлення наявності таких обставин, оцінки їх з точки зору істотності для даної конкретної справи, їх дослідження та прийняття відповідного рішення.

У Постанові від 17.04.2018 у справі № 1510/2-1411/11 Верховним Судом наведена правова позиція, згідно якої процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним. Ця процедура є характерною для правових систем багатьох держав-учасниць. Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя (рішення ЄСПЛ від 18.11.2004 у справі «Pravednaya v. Russia», пп. 27, 28 та рішення у справі «Попов проти Молдови» № 2 (Popov v. Moldova № 2, заява № 19960/04), п. 46).

Верховний Суд України у справі № 815/6834/15 наголосив на важливості дотримання принципу правової визначеності під час розгляду судами заяв про перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами, зазначивши, що до нововиявлених обставин належать факти об`єктивної дійсності, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного розв`язання спору.

Тобто за своєю юридичною природою нововиявлені обставини є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які покладено в основу судового рішення, яке переглядається (аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постановах від 06 лютого 2018 року № 816/4947/14 та від 13 лютого 2018 року № 815/756/14).

За приписами ч. 5, 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Відповідно до ч. 4 ст. 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Виходячи з системного аналізу п. 1 ч. 2 ст. 320 ГПК України, апеляційний суд наголошує, що перший критерій для віднесення обставин до категорій нововиявлених для суду становить істотність цих обставин для вирішення справи.

Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим (правова позиція Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 21 жовтня 2020 року у справі № 726/938/18).

Другий критерій для віднесення обставин до категорії нововиявлених для суду становить доведеність того, що такі обставини не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою.

Апеляційний суд зауважує, що правовою підставою для перегляду ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 02.03.2020 за нововиявленими обставинами заявник визначив п. 1 ч. 2 ст. 320 ГПК України.

В обгрунтування поданої заяви, ОСОБА_1 зазначає, що до Центрального апеляційного господарського суду у межах апеляційного перегляду справи №904/393/20 від ОСОБА_2 надійшло клопотання про долучення доказів, до якого було долучено копію Договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі ПП «АЛМИРА ГРУПП» від 12.09.2018р., копію розписки від 12.09.2018 року, укладеної між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на виконання умов п. 2.2. Договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі ПП «АЛМИРА ГРУПП» від 12.09.2018р. (т. 2 а.с. 132-134).

Позивач наголошує, що вищевказані спірні документи він не підписував і про їх існування дізнався у грудні 2020 року (абз. 1 арк. 4 т. 4).

З вищенаведеного слідує висновок, що про існування таких обставин, які на думку заявника є нововиявленими, останньому стало відомо ще у грудні 2020 року, тобто на той момент, коли справа №904/393/20 ще розглядалася в суді апеляційної інстанції.

В свою чергу, на сторінці 3 заяви ОСОБА_1 стверджує, що про надання неправдивих відомостей Відповідачем-2 - ОСОБА_2 , та відповідачем-1 - ПП «АЛМИРА ГРУПП», він дізнався 28.01.2021 року, після отримання копії технічного запису судового засідання по цій справі, що підтверджується відміткою у матеріалах справи про отримання технічного запису судового засідання від 10.12.2020 року та від 14.01.2021 року.

Водночас, подання до Центрального апеляційного господарського суду документів, що підтверджують вказані обставини, мало місце 10.12.2020 року, що також засвідчує їх існування та обізнаність ОСОБА_1 про них до винесення судом постанови від 14.01.2021 року.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, в судових засіданнях від 10.12.2021 та 14.01.2021 від позивача приймав участь адвокат Водоп`ян О.М., свідоцтво №2640 від 17.09.2012 р., якому було відомо про вказані обставини і він мав повідомити про них ОСОБА_1 .

Також, позивач та його представник могли скористатися своїми процесуальними правами, визначеними ст. 42 ГПК України, на ознайомлення з матеріалами справи №904/393/20, що додатково підтверджує можливість ОСОБА_1 бути обізнаним про обставини, які є підставою для подання ним заяви про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Центрального апеляційного господарського суду від 14.01.2021.

За таких умов, апеляційний суд вбачає відсутність необхідних ознак за другим критерієм, визначеним п. 1 ч. 2 ст. 320 ГПК України, для віднесення вказаних обставин до категорії нововиявлених, оскільки такі обставини були відомі особі, яка звертається із заявою.

При цьому аргументи позивача стосовно того, що про ці обставини йому стало відомо 17.02.2021 року, після отримання ним на поштовому відділенні № 101 у м. Дніпро поштового конверту із документами, а саме: заперечення з додатками від адвоката Бродської А.В., яка є представником Відповідача-2 - ОСОБА_2 , є неспроможними, так як суперечать його ж твердженням про обізнаність щодо їх існування ще у грудні 2020 року.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16 зазначено, що в праві України доктрина venire contra factum proprium (заборона суперечливої поведінки) проявляється, зокрема, у кваліфікації певних поведінкових актів (так званих конклюдентних дій) особи, та базується ще на римській максимі - «non concedit venire contra factum proprium» (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці), в основі якої - принцип добросовісності.

Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони.

Стосовно інших доводів заявника, апеляційний суд звертає увагу на тому, що принцип юридичної визначеності передбачає повагу до остаточності судових рішень та полягає у тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Желтяков проти України»).

Перегляд судового рішення не повинен бути замаскованою апеляційною процедурою, а саме лише існування двох позицій щодо вирішення спору не є підставою для повторного судового розгляду. Відхилення від цього принципу допускається лише за наявності виняткових обставин (п.п. 51-52 рішення ЄСПЛ у справі «Рябих проти Росії» від 24.06.2003, ухвала Суду щодо прийнятності заяви № 62608/00 «Агротехсервіс проти України», п.п. 42-44 рішення Суду у справі «Желтяков проти України» від 09.06.2011).

Процедура перегляду остаточного судового рішення за нововиявленими обставинами не є тотожною новому розгляду справи та не передбачає повторної оцінки всіх доводів сторін. Суд має переглянути раніше ухвалене рішення лише в межах нововиявлених обставин. Підставою такого перегляду є не недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення, постанови чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки її учасники не знали про цю обставину та, відповідно, не могли підтвердити її у суді. Тобто перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами спрямований не на усунення судових помилок, а на перегляд судового рішення у вже розглянутій справі з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення такого рішення (правовий висновок Великої Палати Верховного Суду у постанові від 30.06.2020 року у справі № 19/028-10/13 (пункти 7.4-7.5)).

Так, відповідно до п. п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами корпоративних спорів» № 13 від 24.10.2008 р. (далі - Постанова № 13) вирішуючи питання про те, чи є корпоративним спір, пов`язаний із визнанням недійсними рішень загальних зборів товариства, судам необхідно враховувати суб`єктний склад учасників спору та підстави, якими обґрунтовується відповідна вимога. Судам необхідно враховувати, що рішення загальних зборів учасників (акціонерів) та інших органів господарського товариства є актами, оскільки ці рішення зумовлюють настання правових наслідків, спрямованих на регулювання господарських відносин, і мають обов`язковий характер для суб`єктів цих відносин.

У зв`язку з цим підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів акціонерів (учасників) господарського товариства можуть бути:

- порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів товариства;

- позбавлення акціонера (учасника) товариства можливості взяти участь у загальних зборах;

- порушення прав чи законних інтересів акціонера (учасника) товариства рішенням загальних зборів.

Згідно п. 2.12 Постанови Пленуму ВГСУ від 25.02.2016 № 4 «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин» рішення загальних зборів учасників (акціонерів, членів) та інших органів юридичної особи не є правочинами у розумінні статті 202 ЦК України. До цих рішень не можуть застосовуватися положення статей 203 та 215 ЦК України, які визначають підстави недійсності правочину, і, відповідно, правові наслідки недійсності правочину за статтею 216 ЦК України.

Зазначені рішення є актами ненормативного характеру (індивідуальними актами), тобто офіційними письмовими документами, що породжують певні правові наслідки, які спрямовані на регулювання господарських відносин і мають обов`язковий характер для суб`єктів цих відносин.

У зв`язку з цим підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів учасників (акціонерів, членів) юридичної особи можуть бути:

- невідповідність рішень загальних зборів нормам законодавства;

- порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів;

- позбавлення учасника (акціонера, члена) юридичної особи можливості взяти участь у загальних зборах.

Як зазначив Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 20.05.2021 у справі № 904/393/20, залишаючи без змін постанову Центрального апеляційного господарського суду від 14 січня 2021 року, враховуючи положення статті 15 Цивільного кодексу України, відповідно до якої кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, особа, яка є учасником (власником, акціонером, членом) юридичної особи та звертається до суду з позовом про визнання недійсним рішення вищого органу управління цієї юридичної особи, має обґрунтувати, в чому полягає порушення її прав чи законних інтересів цим рішенням вищого органу управління, а суд має встановити факт порушення цим рішенням прав та законних інтересів позивача (учасника, власника, акціонера, члена юридичної особи). Якщо за результатами розгляду справи факт такого порушення не встановлено, господарський суд не має підстав для задоволення позову.

В свою чергу, з матеріалів справи вбачається, що порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання і проведення 12 вересня 2018 року зборів власників Приватного підприємства «Алмира-Групп» та позбавлення позивача можливості взяти участь у цих зборах не були визначені позивачем підставами недійсності спірного рішення.

З огляду на викладене, враховуючи те, що предметом позову у цій справі є визнання недійсним рішення власника Приватного підприємства «Алмира-Групп», оформленого протоколом № 9/2018 від 12 вересня 2018 року, до предмета доказування у цій справі входить обставина щодо встановлення наявності чи відсутності порушення спірним рішенням прав та законних інтересів позивача як колишнього власника Підприємства.

ОСОБА_1 не заперечував обставини своєї присутності 12 вересня 2018 року на зборах власників Приватного підприємства «Алмира-Групп» та прийняття ним як власником Підприємства спірного рішення.

Як встановлено Центральним апеляційним господарським судом в постанові від 14 січня 2021 року у справі № 904/393/20, спірне рішення власника Приватного підприємства «Алмира Групп», оформлене протоколом № 9/2018 від 12 вересня 2018 року, було прийняте безпосередньо самим позивачем як власником Приватного підприємства «Алмира Групп».

Колегія суддів відхиляє доводи заявника про те, що суд апеляційної інстанції встановив обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, на підставі недопустимих доказів: договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі Приватного підприємства «Алмира Групп» від 12 вересня 2018 року та розписки до цього договору від 12 вересня 2018 року, які є підробленими документами, з огляду на те, що встановлені судом обставини у справі базуються не лише на підставі зазначених доказів, а виходячи з комплексної оцінки усіх наявних у матеріалах справи доказів, керуючись правилом вірогідності доказів, закріпленим у статті 79 Господарського процесуального кодексу України.

Апеляційним судом враховано той факт, що позивач особисто прийняв спірне рішення, тим самим підтвердив своє волевиявлення на відчуження частки у статутному капіталі Приватного підприємства «Алмира Групп» у розмірі 100 % ОСОБА_2 .

Крім того, наведені позивачем в якості підстав позову обставини (неукладення між ним та відповідачем-2 договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі Підприємства та непроведення відповідачем-2 з ним розрахунку за придбання частки у статутному капіталі Підприємства) є взаємосуперечливими та взаємовиключними, з чим погодився Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 20.05.2021 у справі № 904/393/20, переглядаючи в касаційному порядку постанову Центрального апеляційного господарського суду від 14 січня 2021 року.

При цьому наведена позивачем в якості підстави позову обставина щодо неоплати відповідачем-2 вартості придбаної частки у статутному капіталі Підприємства направлена на захист майнового права позивача, що виникло з договору купівлі-продажу частки, розірвання чи визнання недійсним якого не є предметом спору у цій справі. Спірне рішення власника Приватного підприємства «Алмира Групп» не є підставою виникнення такого права та не може його порушувати.

Колегія суддів зауважує, що приймаючи 14 січня 2021 року постанову, Центральним апеляційним господарським судом, виходячи з аналізу підстав та предмету позову та оцінки обставин справи, було зроблено висновок, підтриманий судом касаційної інстанції, про те, що питання правомірності (дійсності) укладення договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі Приватного підприємства «Алмира Групп» від 12 вересня 2018 року не є предметом спору у цій справі, а отже, виходячи з меж розгляду справи та її перегляду в апеляційному порядку, судом не досліджуються обставини, які не входять до предмету доказування у справі та не стосуються заявлених позовних вимог.

Натомість, як вбачається з матеріалів справи (т. 3 а.с. 169), в господарському суді Дніпропетровської області знаходиться справа № 904/2226/21, провадження в якій порушено 05.04.2021 року за позовом ОСОБА_1 до ПП «Алмира Групп» та ОСОБА_2 про визнання недійсними Договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі ПП «Алмира Групп», що укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 12 вересня 2018 року та розписки від 12 вересня 2018 року до вказаного договору; зобов`язання провести державну реєстрацію змін власника.

З огляду на вищевикладене, саме у межах справи № 904/2226/21, виходячи зі змісту позовних вимог, і мають досліджуватися обставини укладення та дійсності Договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі ПП «Алмира Групп» від 12 вересня 2018 року та розписки від 12 вересня 2018 року до вказаного договору, оскільки безпосередньо стосуються предмету спору у тій справі.

В той же час, у даній справі № 904/393/20 ОСОБА_1 оскаржується рішення власника ПП "Алмира Групп", яке оформлено протоколом №9/2018 від 12.09.2018 р., при цьому підстави для визнання його недійсним чітко визначені нормами законодавства.

Як пояснив представник позивача, рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 06.09.2021 року у справі № 904/2226/21 позовні вимоги задоволено частково: визнано недійсним Договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі ПП «Алмира Групп», встановивши, що ОСОБА_1 його не підписував. Представник третьої особи заперечив вказані обставини, та зазначив, що у висновку експертів № 3132-21 за результатами проведення комісійної судової почеркознавчої експертизи у кримінальному провадженні № 0000369 від 27.07.2021р. експерти дійшли категоричних висновків про належність підпису на Договорі купівлі-продажу частки у статутному капіталі ПП «Алмира Групп» від 12 вересня 2018 року та розписці від 12 вересня 2018 року до вказаного договору ОСОБА_1 , тобто підтвердили її автентичність.

Таким чином, надані сторонами пояснення з посиланням на відповідні докази свідчать про спірність означених обставин.

При цьому апеляційний суд наголошує, що вказані обставини стосовно судового оскарження Договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі ПП «Алмира Групп» від 12 вересня 2018 року та його результатів не були зазначені ОСОБА_1 в поданій до суду заяві про перегляд постанови Центрального апеляційного господарського суду від 14.01.2021 у справі №904/393/20 як нововиявлені.

Більше того, нововиявлені обставини відрізняються від нових обставин, обставин, що змінилися, та нових доказів за часовими ознаками, предметом доказування та істотністю впливу на судове рішення. Нова обставина, що з`явилася або змінилася після розгляду справи, не є підставою для перегляду справ.

Не вважаються нововиявленими нові обставини, які виявлені після ухвалення судом рішення, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах.

Не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі.

Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, касаційній скарзі або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими (аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 27.05.2020 у справі № 802/2196/17-а; Верховним Судом у постановах від 06 березня 2018 року у справі № 2а-23903/09/1270 та від 03 квітня 2018 року у справі № 477/1012/14-а, від 14 травня 2019 року у справі № 8263/14797/15).

Верховний Суд України також врахував, що необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини. Нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами. Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи) не вважаються нововиявленими обставинами, проте, можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, що викладена, зокрема, у постанові від 29 серпня 2018 року у справі № 552/137/15-ц.

Не належать до нововиявлених нові обставини, які виникли або змінилися після ухвалення судом рішення, новий доказ або нове обґрунтування позовних вимог чи заперечень проти позову. Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювали суди під час розгляду справи (правовий висновок Великої Палати Верховного Суду у постанові у справі № 127/10129/17 від 22 січня 2019 року (пункт 27)) та постанові у справі № 9901/819/18 від 14 квітня 2021 року (пункт 6.38)).

Згідно із ч. 1 ст. 36 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

За приписами ч.ч. 5, 6 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Відповідно до ч. 4 ст. 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Апеляційний суд також наголошує, що згідно ч. 1 ст. 50 ГПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї із сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи.

Відповідно до ст. 81 ГПК України учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

А як передбачено ч.ч. 2, 3 ст. 80 ГПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Таким чином, на стадії розгляду заяви про перегляд постанови суду апеляційної інстанції за нововиявленими обставинами, судом не здійснюються заходи щодо залучення до участі у справі третіх осіб та витребування доказів, що відповідає приписам процесуального законодавства, а відтак апеляційний суд відмовляє у задоволенні заяви про залучення приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Суслова Максима Євгенійовича ( АДРЕСА_1 ) до участі у розгляді справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача та клопотання про витребування у Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради (49000, м. Дніпро, вул. Старокозацька, 58) копії матеріалів реєстраційної справи Приватного підприємства «АЛМИРА ГРУПП» (), яка була створена при вчиненні реєстраційних дій зі змінами учасника ПП «АЛМИРА ГРУПП», номер запису № 9027842 від 13 вересня 2018 року, як таких, що подані через неналежну підготовку учасників справи щодо судового розгляду справи без поважних причин.

З аналогічних міркувань колегія суддів відхиляє подані ОСОБА_1 та третьою особою клопотання про залучення доказів до матеріалів справи № 904/393/20.

До того ж, необхідно зазначити, що за приписами ч. 4 ст. 320 ГПК України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 325 ГПК України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі;

А за приписами ч. 4 ст. 325 ГПК України у разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали, постанови за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу.

У зв`язку з усім вищенаведеним, враховуючи доводи заявника та межі перегляду рішення апеляційного суду за нововиявленими обставинами, суд апеляційної інстанції доходить обґрунтованого висновку, що обставини, на які посилається ОСОБА_1 , не є нововиявленими у розумінні статті 320 ГПК України, а відтак відмовляє у задоволенні відповідної заяви.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати зі сплати судового збору за подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами покладаються на заявника.

Керуючись ст.ст.129, 233-236, 269, 275-279, 320-325 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Центрального апеляційного господарського суду від 14.01.2021 у справі №904/393/20 відмовити.

Постанову Центрального апеляційного господарського суду від 14.01.2021 у справі №904/393/20 залишити в силі.

Судові витрати по сплаті судового збору за подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами покласти на ОСОБА_1 .

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, порядок і строки оскарження визначені ст.ст. 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали підписано 27.09.2021

Головуючий суддя В.Ф. Мороз

Суддя А.Є. Чередко

Суддя Л.А. Коваль