ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" вересня 2021 р. Справа№ 910/16734/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Копитової О.С.

суддів: Сотнікова С.В.

Грека Б.М.

за участю секретаря судового засідання: Гуньки О.В.

у присутності представників сторін згідно протоколу судового засідання

від 29.09.2021 року

розглянувши апеляційну скаргу Компанії "Торрент Фармасьютікалз Лімітед" (Torrent Pharmaceuticals Limited)

на ухвалу господарського суду міста Києва від 13.07.2021 року

у справі №910/16734/20 (суддя Картавцева Ю.В.)

за позовом Баєр Інтеллекчуел Проперті ГмбХ (Bayer Intellectual Property GmbH)

до 1)Державного підприємства "Державний експертний центр Міністерства охорони здоров`я України";

2)Міністерства охорони здоров`я України ;

3)Компанії "Торрент Фармасьютікалз Лімітед" (Torrent Pharmaceuticals Limited);

про захист порушених прав інтелектуальної власності

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду міста Києва від 13.07.2021 року по справі №910/16734/20 заяву Баєр Інтеллекчуел Проперті ГмбХ (Bayer Intellectual Property GmbH) про забезпечення позову задоволено частково та вжито заходи до забезпечення позову. Заборонено Державному підприємству "Державний експертний центр Міністерства охорони здоров`я України" до набрання рішенням у справі № 910/16734/20 законної сили видавати висновок про рекомендацію до реєстрації лікарського засобу під торговими назвами "Ріроксатор 10", "Ріроксатор 15", "Ріроксатор 20", поданого на реєстрацію Компанією "Торрент Фармасьютікалз Лімітед" (Torrent Pharmaceuticals Limited) 08 вересня 2020 року. Заборонено Державному підприємству "Державний експертний центр Міністерства охорони здоров`я України" до набрання рішенням у справі № 910/16734/20 законної сили на підставі заяви Компанії "Торрент Фармасьютікалз Лімітед" (Torrent Pharmaceuticals Limited) чи інших уповноважених осіб, вносити будь-які зміни до реєстраційних матеріалів лікарського засобу під торговими назвами "Ріроксатор 10", "Ріроксатор 15", "Ріроксатор 20", поданого на реєстрацію Компанією "Торрент Фармасьютікалз Лімітед" (Torrent Pharmaceuticals Limited) 08 вересня 2020 року, у тому числі і такі, що мають наслідком зміну назви лікарського засобу, зміну заявника або виробника, їх найменування тощо. В іншій частині заяви відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції Компанія "Торрент Фармасьютікалз Лімітед" (Torrent Pharmaceuticals Limited) подала апеляційну скаргу на ухвалу господарського суду міста Києва від 13.07.2021 року по справі №910/16734/20, в якій просить суд скасувати оскаржувану ухвалу суду першої інстанції в повному обсязі та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні заяви Баєр Інтеллекчуел Проперті ГмбХ (Bayer Intellectual Property GmbH) про забезпечення позову.

Обґрунтовуючи подану апеляційну скаргу скаржник зазначає, що позивач у своєму клопотанні про вжиття заходів до забезпечення позову та доданих до неї доказів, не надав переконливих аргументів (доказів), що Державне підприємство "Державний експертний центр Міністерства охорони здоров`я України" без сумнівів прийме вмотивований висновок про безпечність, ефективність та якість лікарського засобу, що буде підставою для Міністерства охорони здоров`я України здійснити реєстрацію лікарського засобу.

Крім того, скаржник зазначає, що в матеріалах справи відсутні підтвердження протиправних дій Міністерства охорони здоров`я України, докази, якими б підтверджувалися факти порушення прав позивача або можливість їх порушення в майбутньому. Позовні вимоги та вимоги заяви щодо забезпечення позову є суб`єктивною позицією позивача про порушення його прав Міністерством охорони здоров`я України.

Таким чином, на думку скаржника, обґрунтованим є висновок, що Компанія "Торрент Фармасьютікалз Лімітед" (Torrent Pharmaceuticals Limited) так само як і Міністерство охорони здоров`я України жодним чином не порушує право інтелектуальної власності позивача. Кожен з відповідачів діє виключно в межах наданим їм чинними законодавчими нормами України прав та обов`язків.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями та протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.08.2021 року апеляційну скаргу Компанії "Торрент Фармасьютікалз Лімітед" (Torrent Pharmaceuticals Limited) передано для розгляду колегії суддів у складі головуючого судді: Копитової О.С., суддів: Грека Б.М., Полякова Б.М.

11.08.2021 року через відділ документального забезпечення суду від Баєр Інтеллекчуел Проперті ГмбХ (Bayer Intellectual Property GmbH) надійшло клопотання про залишення без руху апеляційної скарги Компанії "Торрент Фармасьютікалз Лімітед" (Torrent Pharmaceuticals Limited).

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.08.2021 року апеляційну скаргу Компанії "Торрент Фармасьютікалз Лімітед" (Torrent Pharmaceuticals Limited) на ухвалу господарського суду міста Києва від 13.07.2021 року по справі №910/16734/20 залишено без руху та надано скаржнику строк не більше десяти днів з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги, зазначених у мотивувальній частині ухвали.

19.08.2021 року на виконання ухвали Північного апеляційного господарського суду від 12.08.2021 року від скаржника надійшла заява про усунення недоліків.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 31.08.2021 року, у зв`язку з перебуванням судді Полякова Б.М. у відпустці, який не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), призначено повторний автоматизований розподіл справи.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.08.2021 року, для розгляду справи сформовано колегію у складі головуючого судді: Копитової О.С. суддів: Сотнікова С.В., Грека Б.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.09.2021 року поновлено Компанії "Торрент Фармасьютікалз Лімітед" (Torrent Pharmaceuticals Limited) пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження ухвали господарського суду міста Києва від 13.07.2021 року у справі №910/16734/20. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Компанії "Торрент Фармасьютікалз Лімітед" (Torrent Pharmaceuticals Limited) на ухвалу господарського суду міста Києва від 13.07.2021 року по справі №910/16734/20. Розгляд апеляційної скарги Компанії "Торрент Фармасьютікалз Лімітед" (Torrent Pharmaceuticals Limited) призначено на 29.09.2021 року.

17.09.2021 року через відділ документообігу суду від Баєр Інтеллекчуел Проперті ГмбХ (Bayer Intellectual Property GmbH) надійшов відзив на апеляційну скаргу Компанії "Торрент Фармасьютікалз Лімітед" (Torrent Pharmaceuticals Limited), в якому представник просить суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Щодо посилань скаржника на обмеження оскаржуваною ухвалою дискреційних повноважень Державного підприємства "Державний експертний центр Міністерства охорони здоров`я України" на неправомірності заходів забезпечення позову заявленим вимогам, позивач зазначає, що встановлення тимчасової заборони видавати висновки та рекомендації не може вважатися обмеженням господарської діяльності Державного підприємства "Державний експертний центр Міністерства охорони здоров`я України" або втручанням в його нібито дискреційні повноваження, оскільки дискреційний характер повноважень означає виключно право вибору між кількома можливими та визначеними законом варіантами поведінки. При цьому, дискреційний характер повноважень в жодному випадку не може ототожнюватися із забороною втручатися у них у визначених законом випадках, зокрема, шляхом прийняття відповідних судових рішень.

Позивач зазначає, що Державне підприємство "Державний експертний центр Міністерства охорони здоров`я України" не є суб`єктом владних повноважень, а тому не може бути наділений дискреційними повноваженнями, оскільки не відповідає всім сутнісним ознакам уповноваженого носія публічної влади.

Щодо тверджень скаржника про недоведеність факту прийняття Державним підприємством "Державний експертний центр Міністерства охорони здоров`я України" саме позитивного висновку про рекомендації Міністерства охорони здоров`я України зареєструвати лікарський засіб позивач зазначає, що для вжиття заходів забезпечення не вимагається надання суду доказів беззаперечного прийняття Державним підприємством "Державний експертний центр Міністерства охорони здоров`я України" висновку про безпечність, ефективність та якість лікарського засобу, що в подальшому стане підставою для його реєстрації Міністерством охорони здоров`я України.

Щодо тверджень скаржника стосовно того, що реєстрація Лікарського засобу не є використанням винаходу за патентом України №7339, оскільки підпадає під виняток, передбачений ч. 5 ст. 31 Закону України "Про охорону прав на винаходи і корисні моделі", позивач зазначає, що сам факт подачі Компанією "Торрент Фармасьютікалз Лімітед" (Torrent Pharmaceuticals Limited) заяви про реєстрацію Лікарського засобу є підготовкою до неправомірного використання прав інтелектуальної власності позивача за патентом України №7339. При цьому, подальша реєстрація Лікарського засобу, за умови невжиття затверджених ухвалою суду від 13.07.2021 року заходів забезпечення позову, призведе до нових порушень позивача.

Отже, підтверджений факт подачі Компанією "Торрент Фармасьютікалз Лімітед" (Torrent Pharmaceuticals Limited) заяви про реєстрацією Лікарського засобу свідчить про посягання на права інтелектуальної власності Баєр Інтеллекчуел Проперті ГмбХ (Bayer Intellectual Property GmbH) як власника патенту України №7339 на винахід.

Крім того, позивач у відзиві зазначає, що вважає безпідставними посилання скаржника на текст пояснювальної записки проекту Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо ліквідації штучних бюрократичних бар`єрів та корупціогенних чинників у сфері охорони здоров`я", оскільки пояснювальна записка не є нормативно-правовим актом, не встановлює, не змінює та не припиняє (скасовує) загальні правила відносин.

Таким чином, позивач вважає оскаржувану ухвалу суду законною та обґрунтованою.

В судове засідання 29.09.2021 року з`явились представники скаржника, позивача та Державного підприємства "Державний експертний центр Міністерства охорони здоров`я України" та надали усні пояснення по справі.

Представники Міністерства охорони здоров`я України в судове засідання не з`явились, причини неявки суду не повідомили. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. В зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе прийняти постанову без участі їх представників.

29.09.2021 року оголошено вступну та резолютивну частини постанови у даній справі.

Згідно зі статтею 270 ГПК України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Як убачається з матеріалів справи Баєр Інтеллекчуел Проперті ГмбХ (Bayer Intellectual Property GmbH) звернулась до господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства "Державний експертний центр Міністерства охорони здоров`я України", Міністерства охорони здоров`я України, Компанії "Торрент Фармасьютікалз Лімітед" (Torrent Pharmaceuticals Limited) про захист порушених прав інтелектуальної власності.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що внаслідок державної реєстрації лікарського засобу під торговими назвами "Ріроксатор 10", "Ріроксатор 15", "Ріроксатор 20" компанією "Торрент Фармасьютікалз Лімітед" (Torrent Pharmaceuticals Limited) будуть порушені права інтелектуальної власності позивача на винахід, з огляду на що позивач просить суд:

- зобов`язати Компанію "Торрент Фармасьютікалз Лімітед" припинити порушення прав Команії "Баєр Інтеллекчуел Проперті Гмбх" на винахід "ЗАМІЩЕНІ ОКСАЗОЛІДИНОНИ І ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ ДЛЯ ЗАПОБІГАННЯ ЗГОРТАННЮ КРОВІ" за патентом України № 73339;

- заборонити компанії "Торрент Фармасьютікалз Лімітед" незаконно здійснювати підготовку до використання винаходу "ЗАМІЩЕНІ ОКСАЗОЛІДИНОНИ І ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ ДЛЯ ЗАПОБІГАННЯ ЗГОРТАННЮ КРОВІ" за патентом України № 73339, права на який належать Компанії Баєр Інтеллекчуел Проперті Гмбх;

- зобов`язати Державне підприємство "Державний експертний центр Міністерства охорони здоров`я України" рекомендувати Міністерству охорони здоров`я України відмовити Компанії "Торрент Фармасьютікалз Лімітед" в реєстрації лікарського засобу під торговими назвами "Ріроксатор 10", "Ріроксатор 15", "Ріроксатор 20", поданого на реєстрацію 08 вересня 2020 року;

- зобов`язати Міністерство охорони здоров`я України видати наказ про відмову Компанії Торрент Фармасьютікалз Лімітед в реєстрації лікарського засобу під торговими назвами "Ріроксатор 10", "Ріроксатор 15", "Ріроксатор 20", поданого на реєстрацію 08 вересня 2020 року.

09.07.2021 року позивачем подано заяву про забезпечення позову, в якій останній просить суд вжити наступні заходи забезпечення позову:

- заборонити до набрання рішенням у справі законної сили Державному підприємству "Державний експертний центр Міністерства охорони здоров`я України" видавати висновки про рекомендацію до державної реєстрації лікарського засобу під торговими назвами "Ріроксатор 10", "Ріроксатор 15", "Ріроксатор 20", поданого на реєстрацію Компанією "Торрент Фармасьютікалз Лімітед" (Torrent Pharmaceuticals Limited) 08 вересня 2020 року;

- заборонити до набрання рішенням у справі законної сили, Державному підприємству "Державний експертний центр Міністерства охорони здоров`я України", на підставі заяви Компанії "Торрент Фармасьютікалз Лімітед" (Torrent Pharmaceuticals Limited) чи інших уповноважених осіб, вносити будь-які зміни до реєстраційних матеріалів лікарського засобу під торговими назвами "Ріроксатор 10", "Ріроксатор 15", "Ріроксатор 20", поданого на реєстрацію Компанією "Торрент Фармасьютікалз Лімітед" (Torrent Pharmaceuticals Limited) 08 вересня 2020 року, в тому числі і такі, що мають наслідком зміну назви лікарського засобу, зміну заявника або виробника, їх найменування тощо;

- заборонити, до набрання рішенням у справі законної сили Міністерству охорони здоров`я України враховувати висновки та рекомендації Державного підприємства "Державний експертний центр Міністерства охорони здоров`я України" про можливість державної реєстрації лікарського засобу під торговими назвами "Ріроксатор 10", "Ріроксатор 15", "Ріроксатор 20", поданого на реєстрацію Компанією "Торрент Фармасьютікалз Лімітед" (Torrent Pharmaceuticals Limited) 08 вересня 2020 року.

Обґрунтовуючи подану заяву про необхідність вжиття заявлених заходів до забезпечення позову позивач, зокрема, зазначає те, що після видання Державним підприємством "Державний експертний центр Міністерства охорони здоров`я України" висновку про рекомендацію до реєстрації лікарського засобу під торговими назвами "Ріроксатор 10", "Ріроксатор 15", "Ріроксатор 20", Міністерство охорони здоров`я України буде зобов`язане законом здійснити державну реєстрацію спірного лікарського засобу та видати відповідний наказ, унаслідок чого виконання рішення суду буде фактично не можливим, оскільки, до дати набрання рішенням законної сили Міністерство охорони здоров`я України вже вчинить дії, які позивач в позовній заяві фактично просить зобов`язати не вчиняти. Разом з тим, після проведення державної реєстрації лікарського засобу під торговими назвами "Ріроксатор 10", "Ріроксатор 15", "Ріроксатор 20" Компанія "Торрент Фармасьютікалз Лімітед" (Torrent Pharmaceuticals Limited) набуде право на безперешкодну реалізацію на території України лікарського засобу, в якому використовується сполука, яка тотожна з композицією, що захищена патентом №73339, власником якого є позивач. Поряд з цим, незастосування такого заходу забезпечення позову як заборона Державному підприємству "Державний експертний центр Міністерства охорони здоров`я України" вносити будь-які зміни до реєстраційних матеріалів лікарського засобу під торговими назвами "Ріроксатор 10", "Ріроксатор 15", "Ріроксатор 20", в тому числі і такі, що мають наслідком зміну назви лікарського засобу, зміну заявника або виробника, їх найменування тощо, призведе до того, що розгляд справи по суті буде затримано, а позивач буде позбавлений оперативного та вчасного захисту належних йому прав інтелектуальної власності.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 13.07.2021 року по справі №910/16734/20 заяву Баєр Інтеллекчуел Проперті ГмбХ (Bayer Intellectual Property GmbH) про забезпечення позову задоволено частково та вжито заходи до забезпечення позову. Заборонено Державному підприємству "Державний експертний центр Міністерства охорони здоров`я України" до набрання рішенням у справі № 910/16734/20 законної сили видавати висновок про рекомендацію до реєстрації лікарського засобу під торговими назвами "Ріроксатор 10", "Ріроксатор 15", "Ріроксатор 20", поданого на реєстрацію Компанією "Торрент Фармасьютікалз Лімітед" (Torrent Pharmaceuticals Limited) 08 вересня 2020 року. Заборонено Державному підприємству "Державний експертний центр Міністерства охорони здоров`я України" до набрання рішенням у справі № 910/16734/20 законної сили на підставі заяви Компанії "Торрент Фармасьютікалз Лімітед" (Torrent Pharmaceuticals Limited) чи інших уповноважених осіб, вносити будь-які зміни до реєстраційних матеріалів лікарського засобу під торговими назвами "Ріроксатор 10", "Ріроксатор 15", "Ріроксатор 20", поданого на реєстрацію Компанією "Торрент Фармасьютікалз Лімітед" (Torrent Pharmaceuticals Limited) 08 вересня 2020 року, у тому числі і такі, що мають наслідком зміну назви лікарського засобу, зміну заявника або виробника, їх найменування тощо. В іншій частині заяви відмовлено.

Заслухавши пояснення учасників судового засідання, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи, проаналізувавши застосування судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Процесуальні підстави для застосування заходів забезпечення позову визначає ст. 136 Господарського процесуального кодексу України, згідно з приписами якої господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується забороною іншим особам, зокрема, вчиняти дії, щодо предмета спору.

Інститут вжиття заходів забезпечення позову є одним із механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту.

Тобто забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, метою якого є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Близькі за змістом висновки щодо застосування ст.ст. 136, 137 Господарського процесуального кодексу України викладені у постановах Верховного Суду від 10.04.2018 у справі № 910/19256/16, від 14.05.2018 у справі № 910/20479/17, від 14.06.2018 у справі № 916/10/18, від 23.06.2018 у справі № 916/2026/17, від 16.08.2018 у справі № 910/5916/18, від 11.09.2018 у справі № 922/1605/18, від 14.01.2019 у справі № 909/526/18, від 21.01.2019 у справі № 916/1278/18, від 25.01.2019 у справі № 925/288/17, від 26.09.2019 у справі № 904/1417/19.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд оцінює обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду та наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Обранням належного заходу забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу забезпечення позову із вимогами позивача, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи.

Під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову слід враховувати, що такими заходами не повинні порушуватися права осіб, що не є учасниками справи, застосовуватися обмеження, не пов`язані з предметом спору. Отже заходи щодо забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав інших осіб, не залучених до участі у справі.

Місцевий господарський суд, частково задовольняючи заяву про забезпечення позову, з посиланням на приписи ст.ст. 136, 137 Господарського процесуального кодексу України мотивував своє рішення тим, що позивач належними доказами обґрунтував підстави звернення із заявою про забезпечення позову в частині вимог щодо заборони Державному підприємству "Державний експертний центр Міністерства охорони здоров`я України" до набрання рішенням у справі законної сили видавати висновки про рекомендацію до державної реєстрації спірного лікарського засобу та внесення будь-яких змін до реєстраційних матеріалів зазначеного лікарського засобу. Таким чином, заява позивача підлягає задоволенню у вказаній частині.

При цьому судом враховано співвідношення права (інтересу), про захист яких просить позивач, та наслідків заборони Державному підприємству "Державний експертний центр Міністерства охорони здоров`я України" вчиняти певні дії.

Так, передбачена процесуальним законом заборона особі вчиняти певні дії не є втручанням у повноваження Державного підприємства "Державний експертний центр Міністерства охорони здоров`я України", а виступає як обґрунтоване обмеження його дій виключно з метою забезпечення виконання судового рішення (в разі задоволення позовних вимог).

Вжиті заходи до забезпечення позову співвідносяться із заявленими позивачем вимогами, і, отже, існує конкретний зв`язок між цими заходами і предметом позову; наявні обставини свідчать про те, що ці заходи до забезпечення позову спрямовані саме на зупинення ймовірного порушення прав позивача на відповідний об`єкт інтелектуальної власності, за захистом яких (прав) він і звернувся до суду.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 14.08.2018 року у справі № 910/1915/18.

Крім того, необхідність у застосуванні певних способів захисту у сфері інтелектуальної власності, як і вжиття заходів забезпечення позову, пов`язується, насамперед, з недопущенням розповсюдження товарів, виготовлення або введення у цивільний оборот, імпорт чи експорт яких здійснюється з ймовірним порушенням права інтелектуальної власності.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 19.02.2021 року у справі № 910/14116/20.

За наведених обставин, суд дійшов висновку, що реальне та ефективне виконання судового рішення в контексті превенції потенційних труднощів стосовно предмету спору у майбутньому слід розуміти так, що сторона, на користь якої ухвалено судове рішення, повинна бути в тому числі захищена від необхідності подання наступних позовів, пов`язаних із предметом спору, підстави пред`явлення яких можуть виникнути через те, що в процесі розгляду спору мала місце зміна відповідних обставин.

Таким чином, заходи забезпечення позову спрямовані на забезпечення виконання судового рішення як такого правового стану, за якого позивачу гарантується отримання повного та ефективного відновлення порушених прав та відсутність необхідності повторного звернення до суду з метою захисту прав, порушення яких потенційно може мати місце протягом судового розгляду та до моменту виконання рішення суду та тим чи іншим чином спричиняти неможливість забезпечення судом повноти реалізації судового захисту як кінцевої мети звернення до суду.

За змістом ст. 464 Цивільного кодексу України майновими правами інтелектуальної власності на винахід, корисну модель, промисловий зразок є: право на використання винаходу, корисної моделі, промислового зразка; виключне право дозволяти використання винаходу, корисної моделі, промислового зразка (видавати ліцензії); виключне право перешкоджати неправомірному використанню винаходу, корисної моделі, промислового зразка, в тому числі забороняти таке використання; інші майнові права інтелектуальної власності, встановлені законом. Майнові права інтелектуальної власності на винахід, корисну модель, промисловий зразок належать володільцю відповідного патенту (свідоцтва), якщо інше не встановлено договором чи законом.

Так, у разі державної реєстрації лікарського засобу під торговими назвами "Ріроксатор 10", "Ріроксатор 15", "Ріроксатор 20" можуть бути порушені права інтелектуальної власності позивача на винахід за патентом № 73339, а невжиття заходів забезпечення позову щодо заборони видавати висновок про рекомендацію до реєстрації лікарського засобу під торговими назвами "Ріроксатор 10", "Ріроксатор 15", "Ріроксатор 20", про які просить позивач у заяві позбавить практичного ефекту захисту таких прав, навіть у випадку задоволення позову у даній справі.

Разом з тим, не вжиття заходів щодо заборонити вносити будь-які зміни до реєстраційних матеріалів лікарського засобу під торговими назвами "Ріроксатор 10", "Ріроксатор 15", "Ріроксатор 20", у тому числі і такі, що мають наслідком зміну назви лікарського засобу, зміну заявника або виробника, їх найменування тощо, призведе до затягування розгляду справи № 910/16734/20, а відтак, позбавлення позивача можливості оперативно та вчасно захистити належні йому права інтелектуальної власності.

Щодо заяви позивача про забезпечення позову в частині заборони до набрання рішенням у справі законної сили Міністерству охорони здоров`я України враховувати висновки та рекомендації Державного підприємства "Державний експертний центр Міністерства охорони здоров`я України" про можливість державної реєстрації лікарського засобу під торговими назвами "Ріроксатор 10", "Ріроксатор 15", "Ріроксатор 20", поданого на реєстрацію Компанією "Торрент Фармасьютікалз Лімітед" (Torrent Pharmaceuticals Limited) 08 вересня 2020 року, судом зазначено наступне.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 9 Закону України "Про лікарські засоби" лікарські засоби допускаються до застосування в Україні після їх державної реєстрації, крім випадків, передбачених цим Законом. Державна реєстрація лікарських засобів проводиться на підставі заяви, поданої до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я.

Порядок проведення експертизи матеріалів на лікарські засоби, що подаються на державну реєстрацію (перереєстрацію), а також експертизи матеріалів про внесення змін до реєстраційних матеріалів протягом дії реєстраційного посвідчення регулюється однойменним Порядком, затвердженим наказом Міністерства охорони здоров`я України № 426 від 26.08.2005 року (далі - Порядок № 426) та Постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації) лікарських засобів і розмірів збору за їх державну реєстрацію (перереєстрацію)" від 26.05.2005 року № 376 (далі - Порядок № 376).

Відповідно до п. 16 ч. 1 розділу II Порядку № 426 державна реєстрація готового лікарського засобу - процедура, яка проводиться відповідно до вимог чинного законодавства з метою допуску лікарського засобу до медичного застосування в Україні та внесення його до Державного реєстру лікарських засобів України.

Пунктом 2 Порядку № 376 передбачено, що державна реєстрація лікарського засобу здійснюється Міністерством охорони здоров`я України на підставі заяви та результатів експертизи реєстраційних матеріалів на такий засіб, проведеної Державним експертним центром Міністерства охорони здоров`я України у визначеному Міністерством охорони здоров`я України порядку.

Так, висновок Державного експертного центру Міністерства охорони здоров`я України щодо ефективності, безпеки та якості лікарського засобу - це узагальнений результат експертизи (попередньої та/або спеціалізованої) матеріалів реєстраційного досьє на лікарський засіб з наданням рекомендацій щодо його державної реєстрації, внесення змін до матеріалів реєстраційного досьє на лікарський засіб протягом дії реєстраційного посвідчення чи його нової реєстрації або щодо відмови в реєстрації, внесенні змін до матеріалів реєстраційного досьє на лікарський засіб протягом дії реєстраційного посвідчення. Експертиза реєстраційних матеріалів на лікарський засіб - це попередня та спеціалізована експертиза реєстраційних матеріалів на лікарський засіб з метою підготовки вмотивованих висновків та рекомендацій щодо прийняття рішення про можливість його державної реєстрації, перереєстрації, внесення змін до реєстраційних матеріалів або щодо відмови у державній реєстрації, у перереєстрації, внесенні змін до реєстраційних матеріалів на лікарський засіб; (пп. 8, 21 п. 1 розділу ІІ Порядку № 426).

Проведення експертизи лікарського засобу, що подається на державну реєстрацію, включає такі етапи: попередня експертиза комплектності матеріалів реєстраційного досьє лікарського засобу відповідно до типу лікарського засобу та вимог, визначених у пункті 4 цього розділу; спеціалізована експертиза матеріалів реєстраційного досьє лікарського засобу, що проводиться з метою складання вмотивованого висновку щодо ефективності, безпеки та якості лікарського засобу (п. 2 розділу ІV Порядку № 426).

Попередня експертиза полягає в тому, щоб впевнитись у повноті наданих матеріалів реєстраційного досьє, які дадуть можливість зробити висновок (позитивний чи негативний).

Спеціалізована експертиза полягає вже в перевірці, чи дійсно надані матеріали реєстраційного досьє підтверджують якість, безпечність та ефективність лікарського засобу чи навпаки, вказують, що лікарський засіб небезпечний для застосування людиною, відсутність його ефективності та не відповідає сукупності властивостей, які надають лікарському засобу здатність задовольняти споживачів відповідно до свого призначення і не відповідають вимогам, встановленим законодавством (неякісний лікарський засіб).

Метою спеціалізованої експертизи є складання вмотивованого висновку щодо ефективності, безпеки та якості лікарського засобу і надання рекомендацій до затвердження інструкції для медичного застосування, тексту маркування упаковки готового лікарського засобу і методів контролю якості лікарського засобу (п. 5 розділу ІV Порядку № 426).

Згідно з п. 6 розділу ІV Порядку № 426 лікарський засіб не може бути рекомендований до державної реєстрації, якщо за результатами спеціалізованої експертизи не підтвердились висновки щодо його ефективності, безпеки та якості, а саме:

- лікарський засіб шкідливий для здоров`я людини (переважання ризику від застосування лікарського засобу над очікуваною користю);

- склад лікарського засобу не відповідає зазначеному в реєстраційних матеріалах;

- реєстраційні матеріали не відповідають вимогам Порядку та додатків до нього;

- якщо під час проведення спеціалізованої експертизи матеріалів реєстраційного досьє на лікарський засіб, що містить ту саму діючу речовину, що й референтний/оригінальний лікарський засіб, було виявлено, що використано або посилались на інформацію щодо ефективності та безпеки цього референтного/оригінального лікарського засобу, зареєстрованого в Україні вперше на підставі поданої в повному обсязі (повної) реєстраційної інформації, у період раніше ніж через 5 років з дня першої реєстрації референтного/оригінального лікарського засобу в Україні. Зазначена вимога не поширюється на випадки, коли заявник відповідно до закону одержав право посилатися та/або використовувати реєстраційну інформацію референтного/оригінального лікарського засобу або подав власну повну реєстраційну інформацію, що відповідає вимогам до реєстраційної інформації референтного/оригінального лікарського засобу, або в інших випадках, передбачених статтею 9 Закону України "Про лікарські засоби";

- якщо набрало законної сили рішення суду, що внаслідок такої реєстрації будуть порушені захищені патентом України майнові права інтелектуальної власності, у тому числі при виробництві, використанні, продажу лікарських засобів.

Відповідно до ст. 9 Закону України "Про лікарський засіб", за результатами розгляду зазначених матеріалів центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я, у строк, що не перевищує десяти робочих днів, приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації лікарського засобу.

З огляду на викладене, суд зазначає, що такий захід забезпечення позову, як заборона Міністерству охорони здоров`я України враховувати висновки та рекомендації Державного підприємства "Державний експертний центр Міністерства охорони здоров`я України" напряму суперечить чинному законодавству та не відповідає критеріям адекватності та співмірності із заявленими позивачем вимогами, а, відтак, заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню у зазначеній частині.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, які відповідають позиції Верховного Суду, викладеній в постановах в аналогічних справах (№910/6825/20 від 09.07.2021 року, №910/14116/20 від 19.02.2021 року)

Доводи наведені скаржником в апеляційній скарзі, не спростовують вказаних обставин, в зв`язку з чим підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Згідно зі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний господарський суд дійшов висновку щодо залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 269, 271, 275, ст.ст. 276, 282 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Компанії "Торрент Фармасьютікалз Лімітед" (Torrent Pharmaceuticals Limited) на ухвалу господарського суду міста Києва від 13.07.2021 року у справі №910/16734/20 залишити без задоволення.

2.Ухвалу господарського суду міста Києва від 13.07.2021 року у справі №910/16734/20 залишити без змін.

3.Копію постанови суду надіслати учасникам провадження у справі.

4.Матеріали справи №910/16734/20 повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядки та строки встановлені ст. ст. 286 -291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено на підписано 01.10.2021 року.

Головуючий суддя О.С. Копитова

Судді С.В. Сотніков

Б.М. Грек