ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.10.2021м. ДніпроСправа № 904/6438/21

за позовом Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради, м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ремікс", м. Луцьк

про повернення земельної ділянки з кадастровим номером :04:015:0016

Суддя Ніколенко М.О.

Без участі представників сторін.

РУХ СПРАВИ.

Лівобережна окружна прокуратура міста Дніпра в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ремікс" про повернення земельної ділянки з кадастровим номером :04:015:0016.

Ухвалою суду від 19.07.2021 позовну заяву Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради № 04/52-3256ВИХ-21 від 13.07.2021 залишено без руху.

Ухвалою суду від 02.08.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження у справі. Справу № 904/6438/21 ухвалено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ПРОКУРОРА.

Прокурор зазначив, що рішенням Дніпропетровської міської ради від 27.06.2007 № 179/16 Товариству з обмеженою відповідальністю "Ремікс" передано в оренду земельну ділянку із кадастровим номером :04:015:0016, загальною площею 0,7180 га, по вул. Винокурова в районі буд. № 11 (Індустріальний район) для проектування та будівництва техно-торговельного комплексу з реалізації та технічного обслуговування автомобілів терміном на 3 роки.

На підставі вищезазначеного рішення, за твердженням прокурора, 18.09.2007 між Дніпропетровською міською радою (надалі орендодавець) та ТОВ "Ремікс" укладено договір оренди даної земельної ділянки (надалі - договір), про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 15.10.2007 за № 98.

Прокурор вказав, що за актом приймання-передачі від 18.09.2007 орендодавець передав орендарю об`єкт оренди у користування.

Відповідно до п. 3.1 договору, договір укладено на три роки.

Прокурор зазначив, що рішенням Дніпропетровської міської ради від 27.08.2010 №325/60 Товариству з обмеженою відповідальністю "Ремікс" продовжено термін дії спірного договору оренди землі терміном на 3 роки, тобто до 15.10.2013.

Додатковий договір про продовження терміну дії договору оренди землі укладено між сторонами 14.09.2010, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 08.10.2010 за №04. Цим договором також внесено зміни до п. 2.3 «Об`єкт оренди» щодо нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яка на час укладання додаткового договору від 14.09.2010 становить 2 251 690,22 грн.

За твердженням прокурора, на підставі рішення Дніпропетровської міської ради від 26.06.2013 № 106/36 за територіальною громадою м. Дніпропетровська в особі Дніпропетровської міської ради зареєстровано право комунальної власності на земельну ділянку, площею 0,7180 га кадастровий номер :04:015:0016 (дата державної реєстрації права 10.10.2013, номер запису про право 3087304).

Пунктом 2 рішення Дніпропетровської міської ради від 26.06.2013 № 106/36 спірний договір оренди землі поновлено на три роки починаючи з 16.10.2013, тобто до 16.10.2016.

На підставі цього рішення, між сторонами було укладено додаткову угоду від 12.12.2013 до спірного договору про продовження строку оренди земельної ділянки.

Прокурор зазначив, що в подальшому, рішенням Дніпропетровської міської ради від 15.11.2017 № 237/26 поновлено спірний договір оренди землі від 18.09.2007 на три роки починаючи з 17.10.2016, тобто строком до 17.10.2019.

На підставі цього рішення, між сторонами було укладено додаткову угоду від 29.12.2017 до спірного договору про продовження строку оренди земельної ділянки.

Прокурор зауважив, що пунктом 6.5 договору на ТОВ "Ремікс" покладено обов`язок, замовити, погодити і затвердити проектну документацію в порядку, визначену законодавством, та отримати необхідні дозволи на проведення будівельних робіт.

Рішенням Дніпропетровської міської ради від 24.02.2010 № 75/55 «Про затвердження містобудівних умов та обмежень забудови земельних ділянок у місті» затверджено містобудівні умови та обмеження забудови земельних ділянок, у тому числі і по об`єкту «Техно-торговельного комплексу з реалізації та технічного обслуговування автомобілів» по вул. Винокурова в районі будинку №11, замовник - ТОВ "Ремікс".

Відповідно до листа Головного архітектурно-планувального управління Дніпровської міської ради від 25.03.2021 № 12/19-112, Управлінням погоджувалась проектна документація від 14.09.2010 прот. № 166 «Комплекс по реалізації та технічного обслуговування автомобілів» по вул. Винокурова в районі будинку № 11 в м. Дніпропетровську, замовник -ТОВ "Ремікс".

Разом з цим, за твердженням прокурора, згідно з листом Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради від 31.03.2021 № 10/1-96, станом на час надання відповіді дозвільна документація (повідомлення про початок підготовчих робіт, декларації про початок підготовчих робіт, декларації про початок будівельних робіт, декларації про готовність об`єкта, тощо за адресою: м. Дніпро, вул. Дніпросталівській (вул. Винокурова) в районі буд. № 11, на земельній ділянці з кадастровим номером :04:015:0016 - не реєструвалась.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 29.01.2021, за параметрами пошуку об`єкта нерухомого майна за адресою: м. Дніпро, вул. Дніпросталівській (вул. Винокурова) в районі буд. № 11 та кадастровим номером земельної ділянки :04:015:0016, за Товариством з обмеженою відповідальністю "Ремікс" нерухоме майно не зареєстровано.

Відповідно до інформації Департамента по роботі з активами Дніпровської міської ради від 24.03.2021 № 12/11-64, робочою групою по самоврядному контролю за використанням та охороною земель на території міста Дніпра здійснено перевірку дотримання вимог земельного законодавства під час використання спірної земельної ділянки та встановлено, що земельна ділянка не перебуває у користуванні і вільна від забудов. Після закінчення договору оренди ТОВ "Ремікс" земельну ділянку за адресою: м. Дніпро, вул. Дніпросталівській (вул. Винокурова) в районі буд. № 11 та кадастровим номером :04:015:0016, Дніпровській міській раді за актом приймання-передачі не повернуто.

Нормативна грошова оцінка орендованої земельної ділянки становить 25 742 735,37 грн., що підтверджується витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 2/131217/03-07 від 13.12.2017.

Згідно з інформацією Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 26.02.2021 № 4064/5/04-36-04-06-16 та листом від 02.06.2021 №14437/504-36-04-05-16, залишок не сплаченої орендної плати за земельну ділянку ТОВ "Ремікс" за 2018-2021 роки становить 2 822 047,94 грн.

Прокурор вказав, що востаннє орендну плату за вищезазначену земельну ділянку ТОВ "Ремікс" сплачено 03.10.2018 у розмірі 95 871,34 грн., податкову декларацію подано 19.02.2019.

Прокурор зазначив, що рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 29.03.2021 у справі № 140/141/21 задоволено позов Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ремікс" про стягнення податкового боргу. Присуджено до стягнення з ТОВ "Ремікс" на користь держави податковий борг в сумі 2 822 047,94 грн.

Прокурор наполягає на тому, що для продовження строку дії договору оренди після 17.10.2019:

- орендарем в обов`язковому порядку мало бути направлено на адресу орендодавця лист-повідомлення про намір продовжити орендні правовідносини, до якого мав бути доданий проект додаткової угоди. Таке повідомлення мало бути направлено до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі;

- між сторонами в обов`язковому порядку мала бути укладена додаткова угода про продовження строку оренди.

Однак, орендар, за твердженням прокурора, не направив орендодавцю повідомлення про намір продовжити орендні правовідносини у строки, визначені частиною другою статті 33 вказаного Закону. Між сторонами не було укладено укладено додаткової угоди про продовження строку дії договору оренди від 18.09.2007 після 17.10.2019.

Прокурор вказав, що за таких обставин, строк оренди земельної ділянки за спірним договором закінчився 17.10.2019.

Згідно з ч. 1 ст. 34 Закону України "Про оренду землі", у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця.

Відповідно до п. 7.1 договору, після припинення дії договору орендар повертає орендодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду.

Пунктом 7.8 договору встановлено, що повернення земельної ділянки здійснюється за актом приймання-передачі.

Прокурор наполягає на тому, що в порушення умов договору та положень чинного законодавства, орендар спірну земельну ділянку після закінчення строку дії договору оренди від 18.09.2007 орендодавцю не повернув. Що і стало причиною виникнення спору.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ПОЗИВАЧА.

Позивач письмових пояснень щодо суті спору не надав.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ЗАПЕРЕЧЕНЬ ВІДПОВІДАЧА.

Відповідач відзиву на позов не надав.

ПЕРЕЛІК ОБСТАВИН, ЯКІ Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

Предметом цього судового розгляду є вимоги прокурора про повернення відповідачем земельної ділянки з кадастровим номером :04:015:0016.

Для правильного вирішення цього спору необхідно встановити, які саме правовідносини склались між сторонами, які взаємні права та обов`язки виникли між сторонами (на який строк було укладено договір оренди спірної земельної ділянки; чи продовжувався строк оренди, зокрема, чи було орендарем направлено на адресу орендодавця лист-повідомлення про намір продовження орендних правовідносин та чи було оформлено продовження строку дії спірного договору шляхом укладення між сторонами додаткової угоди), чи мало місце порушення будь-яких зобов`язань (чи було повернуто відповідачем земельну ділянку після закінчення строку дії договору оренди), які саме зобов`язання порушені боржником, яке право чи інтерес кредитора порушено, які наслідки порушення зобов`язань боржником.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ.

НОРМИ ПРАВА, ЯКІ ЗАСТОСУВАВ СУД. ПОЗИЦІЯ СУДУ.

Рішенням Дніпропетровської міської ради від 27.06.2007 № 179/16 Товариству з обмеженою відповідальністю "Ремікс" передано в оренду земельну ділянку із кадастровим номером :04:015:0016, загальною площею 0,7180 га, по вул. Винокурова в районі буд. № 11 (Індустріальний район) для проектування та будівництва техно-торговельного комплексу з реалізації та технічного обслуговування автомобілів терміном на 3 роки.

На підставі вищезазначеного рішення, 18.09.2007 між Дніпропетровською міською радою (надалі орендодавець) та ТОВ "Ремікс" укладено договір оренди даної земельної ділянки (надалі - договір), про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 15.10.2007 за №98.

За актом приймання-передачі від 18.09.2007 орендодавець передав орендарю об`єкт оренди у користування.

Відповідно до п. 3.1 договору, договір укладено на три роки.

Згідно з п. 14.1 договору, цей договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

Рішенням Дніпропетровської міської ради від 27.08.2010 №325/60 Товариству з обмеженою відповідальністю "Ремікс" продовжено термін дії спірного договору оренди землі терміном на 3 роки, тобто до 15.10.2013.

Додатковий договір про продовження терміну дії договору оренди землі укладено між сторонами 14.09.2010, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 08.10.2010 за №04. Цим договором також внесено зміни до п. 2.3 «Об`єкт оренди» щодо нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яка на час укладання додаткового договору від 14.09.2010 становить 2 251 690,22 грн.

На підставі рішення Дніпропетровської міської ради від 26.06.2013 № 106/36 за територіальною громадою м. Дніпропетровська в особі Дніпропетровської міської ради зареєстровано право комунальної власності на земельну ділянку, площею 0,7180 га кадастровий номер :04:015:0016 (дата державної реєстрації права 10.10.2013, номер запису про право 3087304).

Пунктом 2 рішення Дніпропетровської міської ради від 26.06.2013 № 106/36 спірний договір оренди землі поновлено на три роки починаючи з 16.10.2013, тобто до 16.10.2016.

На підставі цього рішення, між сторонами було укладено додаткову угоду від 12.12.2013 до спірного договору про продовження строку оренди земельної ділянки.

В подальшому, рішенням Дніпропетровської міської ради від 15.11.2017 № 237/26 поновлено спірний договір оренди землі від 18.09.2007 на три роки починаючи з 17.10.2016, тобто строком до 17.10.2019.

На підставі цього рішення, між сторонами було укладено додаткову угоду від 29.12.2017 до спірного договору про продовження строку оренди земельної ділянки.

Пунктом 6.5 договору на ТОВ "Ремікс" покладено обов`язок, замовити, погодити і затвердити проектну документацію в порядку, визначену законодавством, та отримати необхідні дозволи на проведення будівельних робіт.

Рішенням Дніпропетровської міської ради від 24.02.2010 № 75/55 «Про затвердження містобудівних умов та обмежень забудови земельних ділянок у місті» затверджено містобудівні умови та обмеження забудови земельних ділянок, у тому числі і по об`єкту «Техно-торговельного комплексу з реалізації та технічного обслуговування автомобілів» по вул. Винокурова в районі будинку №11, замовник - ТОВ "Ремікс".

Відповідно до листа Головного архітектурно-планувального управління Дніпровської міської ради від 25.03.2021 № 12/19-112, Управлінням погоджувалась проектна документація від 14.09.2010 прот. № 166 «Комплекс по реалізації та технічного обслуговування автомобілів» по вул. Винокурова в районі будинку № 11 в м. Дніпропетровську, замовник -ТОВ "Ремікс".

Разом з цим, згідно з листом Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради від 31.03.2021 № 10/1-96, станом на час надання відповіді дозвільна документація (повідомлення про початок підготовчих робіт, декларації про початок підготовчих робіт, декларації про початок будівельних робіт, декларації про готовність об`єкта, тощо за адресою: м. Дніпро, вул. Дніпросталівській (вул. Винокурова) в районі буд. № 11, на земельній ділянці з кадастровим номером :04:015:0016 - не реєструвалась.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 29.01.2021, за параметрами пошуку об`єкта нерухомого майна за адресою: м. Дніпро, вул. Дніпросталівській (вул. Винокурова) в районі буд. № 11 та кадастровим номером земельної ділянки :04:015:0016, за Товариством з обмеженою відповідальністю "Ремікс" нерухоме майно не зареєстровано.

Відповідно до інформації Департамента по роботі з активами Дніпровської міської ради від 24.03.2021 № 12/11-64, робочою групою по самоврядному контролю за використанням та охороною земель на території міста Дніпра здійснено перевірку дотримання вимог земельного законодавства під час використання спірної земельної ділянки та встановлено, що земельна ділянка не перебуває у користуванні і вільна від забудов. Після закінчення договору оренди ТОВ "Ремікс" земельну ділянку за адресою: м. Дніпро, вул. Дніпросталівській (вул. Винокурова) в районі буд. № 11 та кадастровим номером :04:015:0016, Дніпровській міській раді за актом приймання-передачі не повернуто.

Нормативна грошова оцінка орендованої земельної ділянки становить 25 742 735,37 грн., що підтверджується витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 2/131217/03-07 від 13.12.2017.

Згідно з інформацією Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 26.02.2021 № 4064/5/04-36-04-06-16 та листом від 02.06.2021 №14437/504-36-04-05-16, залишок не сплаченої орендної плати за земельну ділянку ТОВ "Ремікс" за 2018-2021 роки становить 2 822 047,94 грн.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 29.03.2021 у справі №140/141/21 задоволено позов Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ремікс" про стягнення податкового боргу. Присуджено до стягнення з ТОВ "Ремікс" на користь держави податковий борг в сумі 2 822 047,94 грн.

Зазначене рішення суду набрало законної сили 29.04.2021.

За змістом частини 2 статті 792 Цивільного кодексу України, відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Законом України "Про оренду землі" визначено умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі (надалі Закон, тут і надалі в редакції, чинній станом на дату закінчення строку дії договору - 17.10.2019).

Статтею 13 Закону передбачено, що договором оренди землі є договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

За приписами ст. 33 Закону, по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із:

власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності);

уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності).

Керівник органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який уповноважений підписувати додаткову угоду до договору оренди землі щодо земельної ділянки державної або комунальної власності, визначається рішенням цього органу.

Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку.

Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що статтею 33 Закону України «Про оренду землі» було визначено алгоритм дій орендаря та орендодавця за наявності наміру поновити договір оренди землі та визначено певні правові запобіжники для захисту орендаря, як більш уразливої сторони в цих правовідносинах, від умисного й безпідставного ухилення орендодавця від продовження орендних правовідносин за відсутності для цього підстав та за наявності добросовісної поведінки орендаря. При цьому законодавець ототожнив поняття «переважне право на укладення договору оренди землі на новий строк» та «поновлення договору оренди землі», використовуючи конструкцію «поновлення договору оренди землі» як для підстави такого поновлення, передбаченої частинами першою-п`ятою, так і для підстави, передбаченої частиною шостою цієї статті, що свідчить про їх логічну послідовність.

Так, дійсний орендар, який добросовісно виконував свої обов`язки за договором оренди землі, має переважне право перед іншими особами на продовження цих орендних правовідносин. Маючи такий намір, він (орендар) зобов`язаний до закінчення строку оренди землі (у строки, визначені частиною другою статті 33 вказаного Закону) повідомити про це орендаря та надіслати проект додаткової угоди. Мета такого повідомлення - запобігання укладення орендодавцем договору оренди з іншою особою у зв`язку з відсутністю в нього інформації про наявність наміру в дійсного орендаря продовжувати орендні правовідносини. При цьому таке завчасне повідомлення з надсиланням проекту додаткової угоди є передумовою для зміни сторонами умов договору оренди під час його поновлення (укладення на новий строк). Орендодавець, розглянувши у місячний термін таке повідомлення і проект додаткової угоди, за необхідності узгодивши з орендарем істотні умови, зобов`язаний або укласти додаткову угоду про поновлення договору оренди землі, або повідомити орендаря про наявність обґрунтованих заперечень щодо поновлення договору оренди землі шляхом надсилання листа-повідомлення про прийняте рішення (частини перша - п`ята статті 33 Закону України «Про оренду землі»).

У разі, якщо орендодавець протягом одного місяця після закінчення строку договору оренди землі не надіслав орендареві такого листа-повідомлення про наявність заперечень щодо поновлення договору, про яке йшлося вище, а орендар продовжував користуватися земельною ділянкою після його закінчення, то такий договір вважатиметься поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, без можливості внесення змін до умов договору оренди (частина шоста статті 33 Закону України «Про оренду землі»).

При цьому, додаткова угода про поновлення договору оренди землі має бути укладена в обов`язковому порядку, а за наявності відмови чи ухилення орендодавця від її укладення після дотримання усіх перелічених вище умов - орендар може оскаржити такі дії орендодавця в судовому порядку.

Тобто, виникненню в орендодавця обов`язку прийняти рішення про поновлення договору оренди землі або про наявність заперечень щодо такого поновлення договору з надсиланням відповідного листа-повідомлення має передувати звернення орендаря з повідомленням про намір продовжити орендні правовідносини, до якого має бути додано проект додаткової угоди. Факт порушення орендодавцем місячного терміну для направлення орендареві листа-повідомлення про прийняте ним рішення у відповідь на вчасно надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди дає орендареві підстави розраховувати на можливість поновлення договору оренди землі в силу закону, а саме частини шостої статті 33 Закону України «Про оренду землі»). І саме у такому випадку відсутність листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі можна кваліфікувати як «мовчазну згоду» орендодавця на поновлення договору та той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Така правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2020 року у справа № 159/5756/18.

Аналогічний за змістом висновок викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2018 року у справі № 594/376/17-ц (провадження № 14-65цс18), від 21 листопада 2018 року у справі № 530/212/17 (провадження № 14-330цс18), згідно з яким для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі», необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує свої обов`язки за договором оренди; до закінчення строку дії договору він повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди, продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою; орендодавець письмово не повідомив орендаря про відмову в поновленні договору оренди.

У постанові від 26 травня 2020 року у справі № 908/299/18 (провадження № 12?136гс19), предметом позову в якій було визнання поновленим договору оренди землі у запропонованій редакції на підставі частини шостої статті 33 Закону України «Про оренду землі», Велика Палата Верховного Суду погодилась із висновками судів попередніх інстанцій про наявність підстав для задоволення позову, зокрема, з огляду на те, що позивач дотримався процедури повідомлення орендодавця про намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк, надавши проект додаткової угоди за п`ятдесят днів до закінчення строку дії договору, належним чином виконавши свій обов`язок щодо повідомлення орендодавця про намір його поновити. Крім цього, позивач продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку дії договору.

Велика Палата Верховного Суду у постановах від 22.09.2020 у справах № 313/350/16-ц і №159/5756/18 дійшла висновку про необхідність відступу від висновку судової палати з розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладеного у постанові від 10.09.2018 у справі № 920/739/17, а саме стосовно тверджень про необов`язковість повідомлення орендарем орендодавця про намір скористатися правом на поновлення договору оренди землі з надсиланням проекту додаткової угоди для виникнення підстави поновлення договору, передбаченої частиною 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі".

Разом з тим, в постанові Верховний Суд у складі палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду від 10 вересня 2018 року у справі № 920/739/17 зазначив, що договір оренди землі вважатиметься поновленим лише у разі укладення додаткової угоди, про що безпосередньо зазначено у частині 8 статті 33 Закону України "Про оренду землі".

Від висновків, викладених у постанові від 10.09.2018 у справі № 920/739/17 щодо застосування інших положень статті 33 Закону України "Про оренду землі", Велика Палата Верховного Суду не відступала.

За таких обставин, для продовження строку дії договору оренди після 17.10.2019:

- орендарем в обов`язковому порядку мало бути направлено на адресу орендодавця лист-повідомлення про намір продовжити орендні правовідносини, до якого мав бути доданий проект додаткової угоди. Таке повідомлення мало бути направлено до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі;

- між сторонами в обов`язковому порядку мала бути укладена додаткова угода про продовження строку оренди.

Однак, орендар не направив орендодавцю повідомлення про намір продовжити орендні правовідносини у строки, визначені частиною другою статті 33 вказаного Закону.

Між сторонами не було укладено укладено додаткової угоди про продовження строку дії договору оренди від 18.09.2007 після 17.10.2019.

За таких обставин, строк оренди земельної ділянки за спірним договором закінчився 17.10.2019.

Згідно з ч. 1 ст. 34 Закону України "Про оренду землі", у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця.

Відповідно до п. 7.1 договору, після припинення дії договору орендар повертає орендодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду.

Пунктом 7.8 договору встановлено, що повернення земельної ділянки здійснюється за актом приймання-передачі.

В порушення умов договору та положень чинного законодавства, орендар спірну земельну ділянку після закінчення строку дії договору оренди від 18.09.2007 орендодавцю не повернув.

А отже, позовні вимоги прокурора про повернення земельної ділянки з кадастровим номером :04:015:0016 є обґрунтованими.

ЩОДО НАЯВНОСТІ ПІДСТАВ ПРЕДСТАВНИЦТВА ПРОКУРОРОМ ІНТЕРЕСІВ ДЕРЖАВИ ПІД ЧАС РОЗГЛЯДУ ДАНОГО СПОРУ:

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Тобто імператив зазначеного конституційного положення встановлює обов`язок органів державної влади та їх посадових осіб дотримуватись принципу законності при здійсненні своїх повноважень, що забезпечує здійснення державної влади за принципом її поділу. Як підкреслив Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 01 квітня 2008 року № 4-рп/2008, неухильне додержання органами законодавчої, виконавчої та судової влади Конституції та законів України забезпечує реалізацію принципу поділу влади і є запорукою їх єдності, важливою передумовою стабільності, підтримання громадського миру і злагоди в державі.

Законом України від 02 червня 2016 року № 1401-VIII «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)», який набрав чинності 30 вересня 2016 року, до Конституції України внесені зміни, а саме Конституцію доповнено статтею 131-1, пункт 3 частини першої якої передбачає, що прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Стаття 53 ГПК України встановлює, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.

Відповідно до частини четвертої статті 53 ГПК України, прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує: 1) в чому полягає порушення інтересів держави, 2) необхідність їх захисту, 3) визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає 4) орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Питання представництва інтересів держави прокурором у суді врегульовано у статті 23 Закону України від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII «Про прокуратуру», який набрав чинності 15 липня 2015 року. Ця стаття визначає, що представництво прокурором держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом (частина перша).

Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження (далі - компетентний орган), а також у разі відсутності такого органу (частина третя).

Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень (абзаци перший - третій частини четвертої).

У разі встановлення ознак адміністративного чи кримінального правопорушення прокурор зобов`язаний здійснити передбачені законом дії щодо порушення відповідного провадження (частина сьома).

Бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Прокурор, звертаючись до суду з позовом, повинен обґрунтувати та довести бездіяльність компетентного органу.

Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.

Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

Вказаний правовий висновок викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18.

В цьому випадку, Дніпровська міська рада, як орендодавець за договором оренди від 18.09.2007, є органом, уповноваженим здійснювати відповідні повноваження щодо повернення земельної ділянки.

Прокурор, звертався до Дніпровської міської ради з листом № 04/32-794ВИХ-21 від 02.02.2021, у якому повідомляв про виявлені ним порушення представниками Товариства з обмеженою відповідальністю "Ремікс" вимог чинного законодавства.

Прокурор, звертався до Дніпровської міської ради з листом № 04/52-1473ВИХ-21 від 14.05.2021, у якому повідомляв про намір звернутись до суду у випадку невжиття представниками Дніпровської міської ради заходів щодо розірвання договору оренди повернення земельної ділянки з кадастровим номером :04:015:0016.

Таким чином, прокурором дотримано порядку, передбаченого статтею 23 Закону України «Про прокуратуру» щодо звернення до компетентного органу до подання позову.

У відповідь на такі звернення прокурора, представники Дніпровської міської ради повідомляли про їх обізнаність з закінченням строку дії договору оренди, порушення орендарем вимог чинного законодавства щодо сплати орендних платежів та неповернення останнім земельної ділянки орендодавцю.

Представник Дніпровської міської ради повідомив прокурора про відсутність судових проваджень про розірвання договору оренди повернення земельної ділянки з кадастровим номером :04:015:0016.

Разом з тим, про намір звернення до суду з відповідним позовом представник Дніпровської міської ради прокурору не повідомив, з позовом до суду не звернувся.

За таких обставин вбачається, що представниками Дніпровської міської ради не здійснюються ефективних дій задля відновлення інтересів держави в рамках правовідносин сторін за договором оренди від 18.09.2007.

Порушення ж інтересів держави у даному випадку полягає у такому.

У даному випадку судом встановлено протиправне користування відповідачем земельною ділянкою з кадастровим номером :04:015:0016, яка належить до комунальної власності. При цьому, відповідачем не сплачується орендна плата за користування такою земельною ділянкою.

За приписами ст. 1 Земельного кодексу України, земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Використання власності на землю не може завдавати шкоди правам і свободам громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

За таких обставин, інтереси держави полягають у недопущенні протиправного заволодіння та безоплатного користування землею комунальної власності третіми особами.

У Рішенні Конституційного Суду України від 08.04.1999 № 3-рп/99 викладено висновок про те, що інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо (п. 3).

Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Проте, держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств.

Забезпечення дотримання фізичними та юридичними особами вимог законодавства є безумовним інтересом держави.

Частина четверта статті 23 Закону України «Про прокуратуру» передбачає, що наявність підстав для представництва може бути оскаржена суб`єктом владних повноважень. Таке оскарження означає право на спростування учасниками процесу обставин, на які посилається прокурор у позовній заяві, поданій в інтересах держави в особі компетентного органу, для обґрунтування підстав для представництва.

Під час розгляду цієї справи судом було встановлено факт порушення відповідачем інтересів держави та факт нездійснення компетентним органом захисту порушених інтересів. Учасниками справи, в свою чергу, не було спростовано обставин, на які посилається прокурор у позовній заяві, для обґрунтування підстав для представництва.

За таких обставин, в даному випадку наявні підстави для звернення прокурора до суду за даним позовом в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради.

ПЕРЕЛІК ДОКАЗІВ, ЯКИМИ СТОРОНИ ПІДТВЕРДЖУЮТЬ АБО СПРОСТОВУЮТЬ НАЯВНІСТЬ КОЖНОЇ ОБСТАВИНИ, ЯКА Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

Обставини, на які посилається прокурор, доводяться витягом з державного земельного кадастру (том 1 а.с. 24 - 25), договором оренди з додатками та додатковими угодами (том 1 а.с. 27 35, 56 60, 75 79, 92 - 96), актом приймання-передачі (том 1 а.с. 36), актами обстеження земельної ділянки (том 1 а.с. 37 45, 62 68, 81 86, 98 - 104), актами встановлення зовнішніх меж земельної ділянки (том 1 а.с. 46 48, 69 - 71), довідками про нормативну грошову оцінку (том 1 а.с. 49, 61, 80, 97), рішеннями ДМР (том 1 а.с. 49 55, 72 74, 87 89, 105 112, 124 - 126), витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (том 1 а.с. 90 91, 113 - 114), рішенням суду у справі № 140/141/21 (том 1 а.с. 150 - 153), листуванням (том 1, а.с. 115 143).

ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ.

За результатами розгляду справи суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.

Відповідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору слід покласти на відповідача.

Керуючись положеннями Закону України "Про оренду землі", Господарського Кодексу України, Цивільного кодексу України, ст. 73, 74, 123, 129, 232, 233, 236-241, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Ремікс" (місцезнаходження: вул. Словацького, 7, м. Луцьк, Волинська область, 43000; ідентифікаційний код: 31177396) повернути на користь територіальної громади міста Дніпра в особі Дніпровської міської ради (місцезнаходження: пр. Д. Яворницького, 75, Дніпро, 49000; ідентифікаційний код: 26510514) земельну ділянку з кадастровим номером :04:015:0016, загальною площею 0,7180 га, по вул. Винокурова в районі буд. № 11 (Індустріальний район), м. Дніпро.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ремікс" (місцезнаходження: вул. Словацького, 7, м. Луцьк, Волинська область, 43000; ідентифікаційний код: 31177396) на користь Дніпропетровської обласної прокуратури (місце реєстрації: 49044, м. Дніпро, пр. Д. Яворницького, 38; ідентифікаційний код: 02909938) витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 270 грн.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного провадження. Рішення може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений та підписаний 01.10.2021.

Суддя М.О. Ніколенко