СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" вересня 2021 р. Справа № 905/2929/16 (905/2190/20)

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Гребенюк Н.В., суддя Попков Д.О., суддя Радіонова О.О.,

за участю секретаря судового засідання Пляс Л.Ф.,

за участю представників сторін:

від позивача за первісним позовом Артеменко О.О., арбітражний керуючий, ліквідатор Товариства з обмеженою відповідальністю Агро Інжинірінг - на підставі посвідчення від 10.04.2013 № 564;

інші учасники справи у судове засідання не з`явились;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Агро Інжинірінг в особі ліквідатора Артеменка О.О. (вх. №1654Д/3) на рішення господарського суду Донецької області від 19.04.2021 (повний текст рішення складено 28.04.2021, суддя Огороднік Д.М.) у справі №905/2929/16 (905/2190/20)

за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Агро Інжинірінг, м. Маріуполь, Донецька область, в особі ліквідатора Артеменка О.О., м.Черкаси,

до Товариства з обмеженою відповідальністю Маг-Трейд, м. Черкаси,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача Товариства з обмеженою відповідальністю Сван-1, м.Черкаси,

про визнання недійсним договору купівлі-продажу,

та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Маг-Трейд, м. Черкаси,

до відповідача за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Агро Інжинірінг, м. Маріуполь, Донецька область,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача Товариства з обмеженою відповідальністю Сван-1, м. Черкаси,

про визнання добросовісним набувачем та визнання права власності на нежитлове приміщення,

в межах справи №905/2929/16

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю Товариства з обмеженою відповідальністю Сван-1, м. Черкаси,

про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Агро Інжинірінг, м.Маріуполь, Донецька область,

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю Агро Інжинірінг в особі ліквідатора Артеменка О.О. звернулося до господарського суду Донецької області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Маг-Трейд про визнання недійсним з моменту укладення договору від 23.12.2014 купівлі-продажу нежитлового приміщення магазину, а саме: приміщення першого поверху під літ. А-4 з №1-1 по №1-5, V, загальною площею 71,9 кв.м. (цегляні, обкладені плиткою), що знаходяться за адресою: місто Черкаси, вулиця Вернигори, 4 (чотири), укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю Агро Інжинірінг до Товариством з обмеженою відповідальністю Маг-Трейд, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Старовойтовою Л.В., зареєстрованого в реєстрі за №2781.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 28.12.2020 у справі №905/2929/16 (905/2190/20) прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю Сван-1 в особі ліквідатора арбітражного керуючого Юдицького О.В.

Товариство з обмеженою відповідальністю Маг-Трейд звернулось до господарського суду Донецької області із зустрічною позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю Агро Інжинірінг в особі арбітражного керуючого Артеменко О.О., третя особа на стороні позивача,- Товариство з обмеженою відповідальністю Сван-1 в особі арбітражного керуючого Юдицького О.В. про визнання Товариства з обмеженою відповідальністю Маг-Трейд добросовісним набувачем майна нежитлового приміщення магазину, а саме: приміщення першого поверху під літ. А-4 з №1-1 по №1-5, V, загальною площею 71,9 кв.м. (цегляні, обкладені плиткою), що знаходяться по вул. Вернигори, 4 в м. Черкаси, посвідчений 23.12.2014 приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Старовойтовой Л.В. та зареєстрований в реєстрі за №2781; визнання за Товариством з обмеженою відповідальністю Маг-Трейд права власності на нежитлове приміщення магазину, а саме: приміщення першого поверху під літ. А-4 з №1-1 по №1-5, V, загальною площею 71,9 кв.м. (цегляні, обкладені плиткою), що знаходяться по вул. Вернигори, 4 в м. Черкаси, посвідчений 23.12.2014 приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Старовойтовой Л.В. та зареєстрований в реєстрі за №2781.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 19.02.2021 прийнято зустрічну позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Маг-Трейд до Товариства з обмеженою відповідальністю Агро Інжинірінг в особі арбітражного керуючого Артеменко О.О., третя особа на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю Сван-1 в особі арбітражного керуючого Юдицького О.В.; вимоги за зустрічним позовом об`єднано в одне провадження з первісним позовом.

Рішенням господарського суду Донецької області від 19.04.2021 у справі №905/2929/16 (905/2190/20) у задоволенні первісного та зустрічного позову відмовлено.

Рішення місцевого господарського суду в частині відмови у задоволенні первісного позову мотивоване наступним:

- враховуючи визнання недійсним договору купівлі-продажу, на підставі якого позивач набув право власності на нерухоме майно, за спірним договором позивач не набув на спірне приміщення право власності, з огляду на що здійснюючи подальший продаж такого майна, дії позивача не були направлені на зменшення власних активів, уникнення розрахунку з кредиторами, доведення підприємства до неплатоспроможності, оскільки погашення кредиторських вимог за рахунок майна, яке не належить боржнику, є неправомірним та порушує права особи, якій належить таке майно; позивач виступав у ролі посередника, через якого здійснювалось відчуження активів Товариства з обмеженою відповідальністю «Сван-1»;

- спірний договір не направлений на уникнення звернення стягнення на майно боржника, на невиконання судових рішень, а визнання спірного договору недійсним не спрямоване на досягнення однієї з основних цілей процедури неплатоспроможності - максимально можливе справедливе задоволення вимог кредиторів, оскільки вимоги єдиного кредитора, Товариства з обмеженою відповідальністю «Сван-1», не можуть бути задоволені за рахунок майна, яке не належить боржнику, а право на яке пред`являє сам кредитор та вважає себе його власником;

- позивачем не доведено яке саме його суб`єктивне право порушено відповідачем, а судом такого не встановлено, оскільки позивач не має речового права на спірне нежитлове приміщення, спірний договір не призвів до неплатоспроможності відповідача, до зменшення активів позивача, до невиконання судових рішень позивачем, адже майно за спірним договором не є майном, яке належало позивачу на праві власності або могло бути активом боржника чи стати складовою ліквідаційної маси банкрута; у зв`язку з тим, що судом встановлено, що права та інтереси позивача за первісним позовом не порушені, питання щодо застосування позовної давності, судом не вирішується.

Товариство з обмеженою відповідальністю Агро Інжинірінг в особі ліквідатора Артеменка О.О. із рішенням місцевого господарського суду не погодилось та звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення господарського суду Донецької області від 19.04.2021 у справі №905/2929/16 (905/2190/20) та прийняти нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю. Одночасно скаржник просив поновити строк на апеляційне оскарження рішення місцевого господарського суду.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги Товариство з обмеженою відповідальністю «Агро Інжинірінг» посилалось на наступне:

- нежитлове приміщення магазину придбано позивачем у Товариства з обмеженою відповідальністю «Сван-1» на підставі договору купівлі-продажу від 01.12.2010, який ухвалою господарського суду Черкаської області від 01.10.2019 у справі № 04/14-10/5026/2337/2011 визнаний недійсним, з огляду на що спірний договір має бути визнаний недійсним як на загальних підставах ЦК України, так і на спеціальних підставах, передбачених ст. 42 Кодексу України з питань банкрутства;

- оскільки договір купівлі-продажу від 01.12.2010, на підставі якого позивач придбав нежитлове приміщення, визнаний недійсним з моменту укладення, позивач втратив правомочності власника майна і відповідно не мав повноважень на його наступне відчуження у 2014 році відповідачу, тому оспорюваний договір від 23.12.2014 від імені позивача вчинений особою, яка не мала необхідного обсягу цивільної дієздатності так як не була власником майна, що призвело до порушення ст. ст. 92,203,215, 236 Цивільного кодексу України;

- продаж приміщення вчинено за заниженими цінами, оскільки формування ціни продажу нерухомого майна було здійснено у довільній формі самостійно продавцем, без проведення експертної оцінки, що призвело до погіршення майнового стану позивача та до завдання збитків державі у вигляді заниження бази оподаткування;

- спірний договір купівлі-продажу завдав збитків позивачу, так як нежитлове приміщення продано за ціною нижчою від ринкової, в період судових розглядів справ про повернення позивачем рухомого майна та внаслідок продажу нерухомого майна за спірним договором товариство фактично стало неплатоспроможнім, що є підставою для визнання недійсним договору відповідно до ч. 1 ст. 42 Кодексу України з питань банкрутства; оспорюваний договір укладений з метою виведення активів товариства, що призвело до порушення справи про банкрутство позивача, адже отримані за правочином кошти боржником було перераховано в якості безповоротної фінансової допомоги іншій юридичній особі;

- місцевий господарський суд дійшов помилкового висновку про відсутність порушеного права позивача у даних правовідносинах, оскільки обираючи саме такий спосіб захисту, позивач намагається забезпечити виконання свого зобов`язання перед третьою особою з передачі нежитлового приміщення в порядку регресу у зв`язку з визнанням договору купівлі-продажу від 01.12.2010 недійсним; крім того, у позивача є законне очікування того, що в результаті визнання недійсного спірного договору, відповідач виконає у добровільному порядку зобов`язання з повернення позивачу нерухомого майна, за рахунок якого позивач має намір задовольнити вимоги кредиторів.

Відповідно до протоколу передачі справи раніше визначеному складу суду від 28.05.2021 для розгляду справи №905/2929/16 (905/2190/16) визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) Гребенюк Н.В., судді Медуниця О.Є., Чернота Л.Ф.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 31.05.2021 у справі №905/2929/16 (905/2190/20) поновлено ТОВ Агро Інжинірінг в особі ліквідатора Артеменка О.О. пропущений процесуальний строк для подання апеляційної скарги на рішення господарського суду Донецької області від 19.04.2021 у справі №905/2929/16 (905/2216/20); відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ Агро Інжинірінг в особі ліквідатора Артеменка О.О. (вх. №1654 Д/3) на рішення господарського суду Донецької області від 19.04.2021 у справі №905/2929/16 (905/2190/20) та призначено справу до розгляду на 22.06.2021 о 12год 00хв у приміщенні Східного апеляційного господарського суду в залі засідань №117; встановлено учасникам справи строк до 17.06.2021 включно для надання суду відзиву на апеляційну скаргу, заяв та клопотань, що пов`язані з розглядом даної апеляційної скарги з доказами надіслання їх копій іншим учасникам справи.

15.06.2021 від Товариства з обмеженою відповідальністю Сван-1 до суду апеляційної інстанції надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача підтримує вимоги апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю Агро Інжинірінг в особі ліквідатора Артеменка О.О.

Щодо доводів своєї правової позиції Товариство з обмеженою відповідальністю «Сван-1» зазначало наступне:

- оскільки позивач є стороною спірного договору, то він має право на звернення до суду з цим позовом, що свідчить про те, що позивачем обрано належний спосіб захисту порушеного права, передбачений ГПК України, ЦК України та Кодексом України з процедур банкрутства;

- у разі визнання недійсним оспорюваного договору, відповідач зобов`язаний буде повернути нерухоме майно позивачу і лише за рахунок повернутого відповідачем позивачу майна останній зможе задовольнити кредиторські вимоги третьої особи, що полягає в необхідності передати кредитору за реституцією саме індивідуально визначене майно; без визнання оспорюваного правочину недійсним у позивача відсутні інші механізми повернення майна та задоволення за рахунок повернутого майна вимог кредитора у справі №905/2929/16;

- застосування інституту субсидіарної та солідарної відповідальності органів управління банкрута перед кредиторами в межах справи про банкрутство при наявності правочинів, які не визнані судом недійсними, тобто є правомірними в силу приписів ст. 204 ЦК України, може бути ускладнено.

У зв`язку з відпусткою судді Медуниці О.Є. відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 22.06.2021 для розгляду справи №905/2929/16 (905/2190/20) визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) Гребенюк Н.В., судді Пушай В.І., Чернота Л.Ф.

22.06.2021 від Товариства з обмеженою відповідальністю Маг-Трейд до Східного апеляційного господарського суду через систему Електронний суд надійшло клопотання, в якому відповідач просив оголосити перерву у розгляді даної справи або відкласти розгляд справи на іншу дату, посилаючись на необхідність ознайомлення із апеляційною скаргою та підготовки відзиву на апеляційну скаргу.

13.07.2021 від Товариства з обмеженою відповідальністю Маг-Трейд надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач просив поновити пропущений процесуальний строк на подання відзиву на апеляційну скаргу; апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Агро Інжинірінг на рішення господарського суду Донецької області від 19.04.2021 у справі №905/2929/16 (905/2190/20) залишити без задоволення, оскаржуване рішення без змін.

В обґрунтування своєї правової позиції Товариство з обмеженою відповідальністю «Маг-Трейд» зазначало наступне:

- оспорюваний договір купівлі-продажу підписаний уповноваженими представниками сторін, відомості про яких внесені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців; відомостей про наявність обмежень у керівника позивача на укладення договорів реєстр не містив, тому доводи позивача про відсутність повноважень у керівника на укладення спірного договору є безпідставними;

- нежитлове приміщення відповідачем було придбано за оплатним договором, при цьому не за заниженою ціною, а за погодженою між сторонами правочину ціною, яке ґрунтувалося на підставі вільного волевиявлення та свободи договору; вартість майна підтверджується довідкою про балансову вартість майна;

- місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що звернення до суду із позовом про визнання недійсним правочину як підстави для повернення відповідачем позивачу майна, враховуючи наявність судового спору між Товариством з обмеженою відповідальністю «Сван-1» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Маг-Трейд» щодо витребування спірного нежитлового приміщення, призводить до конфлікту інтересів та неможливості одночасного виконання цих вимог, оскільки виконання однієї вимоги виключає можливість виконання іншої.

13.07.2021 від представника відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю Маг-Трейд, адвоката Севастьянової Альони Валеріївни, до Східного апеляційного господарського суду засобами електронної пошти надійшла заява про участь у судовому засіданні, призначеному на 20.07.21 о 12год 30хв, у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 19.07.2021 у справі №905/2929/16 (905/2190/20) задоволено заяву представника відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю Маг-Трейд, адвоката Севастьянової Альони Валеріївни, про її участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою програмного забезпечення "EаsyCon".

19.07.2021 від апелянта, Товариства з обмеженою відповідальністю Агро Інжинірінг надійшли додаткові пояснення до апеляційної скарги, в яких позивач підтримує заявлені вимоги апеляційної скарги та зазначає про їх обґрунтованість у розумінні правових висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 02.06.2021 у справі №904/7905/16.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 20.07.2021 у даній справі оголошено перерву у судовому засіданні до 10.08.2021 о 12год 30хв; судове засідання у справі №905/2929/16 (905/2190/20), призначене на 10.08.2021 о 12год 30хв, встановлено провести за участі представника відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю Маг-Трейд, адвоката Севастьянової Альони Валеріївни в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою програмного забезпечення "EаsyCon", з використанням власних технічних засобів вказаного представника.

28.07.2021 від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача Товариства з обмеженою відповідальністю Сван-1, до Східного апеляційного господарського суду засобами електронної пошти надійшла заява про участь у судових засіданнях у режимі відеоконференції, проведення якої заявник просить доручити одному із судів, зазначених у переліку прохальної частини клопотання.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 29.07.2021 задоволено заяву третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача Товариства з обмеженою відповідальністю Сван-1, про участь у судовому засіданні Східного апеляційного господарського суду з розгляду справи №905/2929/16 (905/2190/20), яке відбудеться 10.08.2021 о 12год 30хв в режимі відеоконференції у залі судового засідання № 117; доручено Дніпровському районному суду м. Києва забезпечити проведення відеоконференції у справі №905/2929/16 (905/2190/20).

02.08.2021 від ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Інжинірінг", арбітражного керуючого Артеменка О.О., до Східного апеляційного господарського суду надійшло клопотання про його участь у всіх судових засіданнях у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

У зв`язку з відпусткою судді Пушай В.І. відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 03.08.2021 для розгляду справи №905/2929/16 (905/2190/20) визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) Гребенюк Н.В., судді Радіонова О.О., Чернота Л.Ф.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 04.08.2021 задоволено клопотання ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Інжинірінг" арбітражного керуючого Артеменка О.О. про його участь в судовому засіданні, призначеному на 10.08.2021 о 12год 30хв, в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою програмного забезпечення "EаsyCon", з використанням власних технічних засобів особи, яка подала вказане клопотання.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 10.08.2021 у справі №905/2929/16 (905/2190/20) оголошено перерву у судовому засіданні до "23" вересня 2021 р. о 12:00 год; призначено судове засідання у справі №905/2929/16 (905/2190/20) провести за участі представника відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю Маг-Трейд, адвоката Севастьянової Альони Валеріївни в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою програмного забезпечення "EаsyCon", з використанням власних технічних засобів вказаного представника; судове засідання у справі №905/2929/16 (905/2190/20), призначене на 23.09.2021 о 12год 00хв, провести за участі представника позивача, ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Інжинірінг" арбітражного керуючого Артеменка О.О., в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою програмного забезпечення "EаsyCon", з використанням власних технічних засобів вказаного представника; судове засідання у справі №905/2929/16 (905/2190/20), призначене на 23.09.2021 о 12год 00хв, провести за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача Товариства з обмеженою відповідальністю Сван-1, в режимі відеоконференції у приміщенні визначеного суду; доручити Дніпровському районному суду м. Києва (зал судових засідань «свідок»), що знаходиться за адресою: вул.Сергієнка,3, м. Київ 02105, забезпечити проведення відеоконференції у справі №905/2929/16 (905/2190/20), розгляд якої відбудеться 23.09.2021 о 12год 00хв.

20.09.2021 від Товариства з обмеженою відповідальністю «Маг-Трейд» до Східного апеляційного господарського суду засобами електронної пошти надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, в якому відповідач повідомив про неможливість прибути у судове засідання представника через його зайнятість в іншому судовому засіданні.

20.09.2021 від апелянта до Східного апеляційного господарського суду засобами електронної пошти надійшли додаткові пояснення, в якому ліквідатор Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Інжинірінг» просить долучити копію наукового висновку у справі №904/1907/15.

У зв`язку з відпусткою судді Чернота Л.Ф. відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 21.09.2021 для розгляду справи №905/2929/16 (905/2216/20) визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) Гребенюк Н.В., судді Попков Д.О., Радіонова О.О.

Розглянувши подане відповідачем клопотання про відкладення розгляду справи, судова колегія дійшла висновку про відмову у його задоволенні, виходячи з того, що відповідно до вимог пункту 11 статті 270 ГПК України господарський суд відкладає розгляд справи, коли спір не може бути вирішено в даному засіданні, зокрема, через нез`явлення в засідання учасника справи стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними.

При цьому, господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з вимогами статті 56 ГПК України. Неможливість такої заміни представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах, беручи до уваги, що відповідно до вимог статті 74 ГПК України обов`язок доказування і подання доказів покладено на сторони.

У розумінні положень Конституції України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Верховною Радою України 17.07.1997, приписів Господарського процесуального кодексу України сторонам та учасникам справи гарантовано право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

З огляду на викладене та зважаючи, що на думку суду обставини справи свідчать про наявність у справі матеріалів достатніх для її розгляду та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, а також те, що судом сторонам були створені рівні та належні умови для надання усіх необхідних доказів, явка сторін не була визнана судом обов`язковою, позиція відповідача стосовно оскаржуваного рішення повно викладена у відзиві на апеляційну скаргу, подальше відкладення розгляду справи не повинно ставити під сумнів принцип розгляду справи впродовж розумного строку.

Апелянт, який прийняв участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, підтримав вимоги апеляційної скарги, просив скасувати рішення господарського суду Донецької області від 19.04.2021 у справі №905/2929/16 (905/2190/20) та прийняти нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача, у судове засідання до суду апеляційної інстанції не з`явився та не прибув до Дніпровського районного суду м. Києва, відповідального за проведення відеоконференції у справі №905/2929/16 (905/2190/20) за клопотанням Товариства з обмеженою відповідальністю «Сван-1», про що повідомлено суд апеляційної інстанції уповноваженою особою Дніпровського районного суду м. Києва; про причини неявки третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача, не повідомила, хоча про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, наявне у матеріалах справи.

Представник відповідача про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, однак у судове засідання не з`явився; до системи відеоконференцзв`язку для участі у розгляді даної справи не приєднався.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі, відзиві на апеляційну скаргу, додаткових поясненнях доводи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлених обставин справи та відповідність їх наданим доказам, розглянувши справу в порядку ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, ухвалою господарського суду Донецької області від 20.10.2016 порушено провадження у справі №905/2929/16 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Інжинірінг»; визнано вимоги ініціюючого кредитора Товариства з обмеженою відповідальністю «Сван-1» у сумі 533720,87грн.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 27.12.2016 у справі №905/2929/16 затверджений реєстр вимог кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Інжинірінг» на загальну суму основного боргу 533720,87грн, що складається з вимог: Товариства з обмеженою відповідальністю «Сван-1» в сумі 533720,87грн вимоги четвертої черги.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 30.08.2017 у справі №905/2929/16 визнано грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Сван-1» у сумі 1850423,00 грн вимоги четвертої черги та в сумі 3200,00 грн до вимог першої черги.

Постановою Господарського суду Донецької області від 09.02.2017 у справі №905/2929/16 припинено процедуру розпорядження майном Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Інжинірінг»; визнано боржника Товариство з обмеженою відповідальністю «Агро Інжинірінг» банкрутом; відкрито ліквідаційну процедуру по справі строком на дванадцять місяців; призначено ліквідатором арбітражного керуючого Артеменко Олександра Олександровича.

Станом на час розгляду справи процедура ліквідації боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Інжинірінг», триває, єдиним кредитором позивача є Товариство з обмеженою відповідальністю «Сван-1» з кредиторськими вимогами у сумі 2387343,87 грн.

У грудні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Агро Інжинірінг» в особі ліквідатора арбітражного керуючого Артеменко О.О. здійснюючи заходи в ліквідаційній процедурі боржника звернулося з позовом про визнання недійсним договору купівлі продажу від 23.12.2014 із загальних та спеціальних підстав.

Так, 23.12.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Агро Інжинірінг» (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Маг-Трейд» (покупець) підписаний договір купівлі-продажу нерухомого майна, який посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Старовойтовой Л.В. та зареєстрований в реєстрі за №2781, за умовами якого продавець продав та передав, а покупець купив та прийняв у власність нежитлове приміщення магазину, а саме: приміщення першого поверху під літ. «А-4» з №1-1 по №1-5, V, загальною площею 71,9 кв.м. (цегляні, обкладені плиткою), що знаходяться за адресою: місто Черкаси, вулиця Вернигори, 4 (чотири) та зобов`язується оплатити його вартість відповідно до умов, що визначені у цьому договорі. Визначено, що нерухоме майно належить продавцеві на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Романій Н.В. 01.12.2010 за р. №13110, зареєстрованого в Комунальному підприємстві «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» 06.12.2010 в книзі 31 за номером запису 898.

За умовами вказаного договору:

- продаж зазначеного нерухомого майна за домовленістю сторін вчиняється за 185855,11 грн, в тому числі ПДВ, які будуть перераховані покупцем на розрахунковий рахунок продавця №6833 відкритий в Публічному акціонерному товаристві Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» протягом 3-х днів з моменту підписання цього договору. Зазначена ціна відповідає волевиявленню сторін, є остаточною і змінам після укладання цього договору не підлягає (п. 2 спірного договору );

- відповідно до довідки «Про балансову вартість» продавця від 22.12.2014 №22/12-3 балансова вартість нерухомого майна, що відчужується за цим договором складає 154879,26 грн без урахування ПДВ (п. 3 спірного договору);

- відсутність заборони відчуження нерухомого майна, яке є предметом договору, а також податкової застави, підтверджується витягами з відповідних реєстрів, що зберігаються у приватного нотаріуса (п. 5 спірного договору);

- сторони підтверджують, що укладання договору відповідає їх інтересам: волевиявлення є вільним, усвідомленим і відповідає їх внутрішній волі: умови договору зрозумілі і відповідають реальній домовленості сторін; договір не приховує іншого правочину і спрямований на реальне настання наслідків. Які обумовлені у ньому (п. 6 спірного договору);

- сторони погодили, що згідно з ч. 4 ст. 334 Цивільного кодексу України право власності на вищезазначене майно виникає у покупця з дня державної реєстрації права в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункту 8 договору);

- продавець зобов`язується передати нерухоме майно покупцеві в день підписання договору (п. 9 спірного договору).

Спірний договір підписаний з боку продавця - директором Нечеса Вячеславом Віталійовичем, з боку покупця директором Шильдським Сергієм Володимировичем.

Право власності на нерухоме майно магазин, за адресою: м. Черкаси, вул. Вернигори, 4 зареєстровано 23.12.2014 за Товариством з обмеженою відповідальністю «Маг-Трейд» під реєстраційним номером майна №01 на підставі договору купівлі-продажу №2781 від 23.12.2014, що підтверджується відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №247251466 (дата формування станом на 08.03.2021), витяг з якого є в матеріалах справи.

Докази здійснення відповідачем оплати за договором купівлі-продажу від 23.12.2014 до матеріалів справи не додано, разом з тим арбітражний керуючий позивача підтверджує отримання підприємством коштів на підставі спірного договору та пояснює, що в подальшому кошти від продажу майна керівництвом Товариством з обмеженою відповідальністю були перераховані в якості поворотної фінансової допомоги Товариству з обмеженою відповідальністю «Рай Постач».

Відповідно до довідки від 22.12.2014 №22/12-3 за підписом директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Інжинірінг» Нечеси В.В., відповідно до якої балансова вартість нежитлових будівель, які знаходяться за адресою: Черкаська область, місто Черкаси, вулиця Вернигори, 4, станом на 22.12.2012 становить 154879,26 грн.

Як вбачається зі змісту п. 1 спірного договору, нерухоме майно належало Товариству з обмеженою відповідальністю «Агро Інжинірінг» на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Романій Н.В. 01.12.2010 за р. №13110, зареєстрованого в Комунальному підприємстві «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» 06.12.2010 в книзі 31 за номером запису 898.

На підтвердження загальних підстав для визнання недійсним спірного договору, позивач посилається на судові рішення ухвалені у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Сван-1» у справі №04/14-10/5026/2337/2011.

Так, ухвалою Господарського суду Черкаської області від 01.10.2019 у справі №04/14-10/5026/2337/2011 постановлено заяву ПАТ «СБЕРБАНК» від 08.11.2017 про визнання недійсним договору купівлі-продажу нежитлового приміщення, що знаходиться по вул. Вернигори. 4 в м. Черкаси - задовольнити повністю; визнати недійсним з моменту укладення договір купівлі-продажу нежилого приміщення від 01.12.2010 - нежитлове приміщення магазин, а саме: приміщення першого поверху з №1-1 по №1-5, V, загальною площею 71,9 кв.м. (цегляні, обкладені плиткою), що знаходяться по вулиці Вернигори. буд.4 (чотири) в м. Черкаси, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Сван-1» в особі генерального директора Мальованого Олександра Олександровича та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агро Інжинірінг» в особі директора Лукіянчука Сергія Григоровича, посвідчений 01.12.2010 приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Романій Н.В. та зареєстрований в реєстрі за №13110.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 14.05.2020 у справі №04/14-10/5026/2337/2011 ухвалу Господарського суду Черкаської області від 01.10.2019 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 13.10.2020 у справі №04/14-10/5026/2337/2011 постанову Північного апеляційного господарського суду від 14.05.2020 та ухвалу Господарського суду Черкаської області від 01.10.2019 у справі № 04/14-10/5026/2337/2011 (ухвалені за результатами розгляду заяви Публічного акціонерного товариства «Сбербанк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «СВАН-1», Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Інжиніринг» про визнання недійсним договору купівлі-продажу нежитлового приміщення (магазину) по вул. Вернигори, 4 м. Черкаси) залишено без змін.

Отже, договір купівлі продажу нежитлового приміщення (магазину) по вул. Вернигори, 4 м. Черкаси від 01.12.2010, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Сван-1» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агро Інжинірінг», на підставі якого останнє набуло права власності на нежитлове приміщення (магазину) по вул. Вернигори, 4 м. Черкаси) у 2010 році, визнаний недійсним в судовому порядку у 2020 році.

Станом на теперішній час, провадження у справі про банкрутство боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Сван-1» триває на стадії ліквідації.

З огляду на зазначене, арбітражний керуючий Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Інжинірінг» посилається на те, що позивач не мав правомочності на розпорядження нежитловим приміщенням шляхом його відчуження відповідачу у зв`язку з визнанням первинного договору недійсним в судовому порядку.

До спеціальних підстав, з яких спірний договір підлягає визнанню недійсним, позивач відносить підстави передбачені ч. 1, ч.2 ст. 42 Кодексу України з питань банкрутства, а саме: боржник здійснив відчуження або придбав майно за цінами, відповідно нижчими або вищими від ринкових, за умови що в момент прийняття зобов`язання або внаслідок його виконання майна боржника було (стало) недостатньо для задоволення вимог кредиторів; боржник уклав договір із заінтересованою особою.

На підтвердження обставин пов`язаних з продажем нежитлового приміщення (магазину) за ціною нижчою від ринкової ціни, позивачем до матеріалів справи надана копія Звіту №21-003 від 27.01.2021 про проведення незалежної оцінки по визначенню ринкової вартості нежитлових приміщень першого поверху будівлі під літ. А-4, з №1-1 по № 1-5, V загальною площею 71,9 м2, розташованих за адресою: м. Черкаси, вул. Вернигори,4.

Відповідно до звіту незалежна оцінка здійснена суб`єктом оціночної ФОП Пухной А.Д. на підставі договору №21/002 від 22.01.2021 згідно листа №02-16/1084 від 21.01.2021 ліквідатора банкрута ТОВ «Агро Інжинірінг», арбітражного керуючого Артеменко О.О.

За змістом описової частини звіту встановлено наступне.

Форма виконання роботи-звіт. Об`єктом оцінки є нежитлове приміщення першого поверху з №1-1 по №1-5, V загальною площею 71.9 кв.м. м. Черкаси, вул. Вернигори, 4.Власником об`єкту оцінки є підприємство банкрут ТОВ «Агро Інжинірінг». Дана оцінка виконана і може бути використана для прийняття рішення замовником по суті кримінальної справи. При визначенні вартості об`єкта оцінки, оцінювачем була використана концепція «ринкової вартості». Дана оцінка виконана і може бути використана з однією метою з метою укладання договору на оренду. Робота по звіту з оцінки, аналіз, обробка необхідних матеріалів та розрахунки здійснювались у січні 2021 року. Оцінка об`єкту проведена станом на 23 грудня 2014 року. Звіт №21-003 від 27.01.2021 року підготовлений для розгляду в господарському суді відповідної інстанції, оцінювач обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Даний звіт складений на підставі візуального обстеження та вибіркових обмірів, замірів, спостережень, вивчення необхідної технічної документації. Оцінювач особисто вивчив матеріали по оцінці об`єкту 22.01 по 28.01.2021 року і особисто виконав вищевказані процедури. Відповідно до висновку про ринкову вартість нежитлового приміщення першого поверху з №1-1 по №1-5, V загальною площею 71.9 кв.м. м. Черкаси, вул. Вернигори, 4, який затверджено оцінювачем 27.01.2021, метою було визначення ринкової вартості оспорюваного майна; використання оцінки (функція оцінки) - визначення ринкової вартості об`єкта оцінки з метою вирішення господарської справи №905/2929/16 по суті. Вартість визначалась у відповідності з Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», Методикою оцінки майна, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України №1891 від 10.12.2003, Національним стандартом №1 «Загальні засади оцінки майна та майнових прав», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1440 від 10.09.2003, Національним стандартом №2 «Оцінка нерухомого майна»; оцінка станом на 23.12.2014: дата складання звіту 27.01.2021; підходи оцінки порівняльний; вартість об`єкта 353200,00 грн, з урахуванням ПДВ. В якості додатків до звіту №21-003 оцінювачем подано фотокопію плану будинку №4 літер. А, вул. Вернигори, м. Черкаси; фотокопію журналу внутрішніх обмірів та розрахунків площ приміщень громадського чи виробничого будинку №4 літер. «А», вул. Вернигори, м. Черкаси; витяг з газети «От и дО» №45(948) від 12.11.2014; витяг з газети «От и дО» №47(950) від 26.11.2014; витяг з газети «От и дО» №49(952) від 10.12.2014; копії дозвільних документів на підтвердження повноважень оцінювача та його реєстрації.

Заперечуючи проти правильності висновків зроблених оцінювачем у звіті №21-003 від 27.01.2021 відповідачем надано до матеріалів справи копію Рецензії на Звіт про оцінку вартості нежитлових приміщень.

За змістом наведеної рецензії встановлено наступне.

Відповідно до розділу 1 рецензії: на рецензування надано «Звіт № 21-003 про проведення незалежної оцінки по визначенню ринкової вартості нежитлових приміщень першого поверху будівлі під літ. А-4, з №1-1 но № 1-5, V, загальною площею 71,9 м2, розташованих за адресою: м. Черкаси, вул. Вернигори, 4» на 25 аркушах з додатками; замовник оцінки: ліквідатор банкрута ТОВ «Агро Інжинірінг», Арбітражний керуючий Артеменко О.О.; підстава для виконання оцінки: лист Арбітражного керуючого Артеменко О.О. від 21.01. 2021р., № 02-16/1084 Експерту - оцінювачу Пухному Анатолію Даниловичу; об`єкт оцінки: нерухоме майно, що складається з нежитлових приміщень з №1-1 по № 1-5, V, загальною площею 71,9 м2, розташованих в будівлі за адресою: м. Черкаси, вул. Вернигори, 4; виконавець: фізична особа - підприємець Пухной Анатолій Данилович. Місто Черкаси, пров. Молоткова, 29, сертифікат суб`єкта оціночної діяльності ФДМУ №435/18 від 25.05.2018 року.

Рецензування виконували: Маркус Я. І. - Голова Експертної Ради УТО, Заслужений експерт-оцінювач; Філіппов В.П. - відповідальний рецензент, член Експертної Ради УТО, Провідний експерт-оцінювач (розділ 2 рецензії).

За висновком розділу 4 рецензії: заявлена концепція ринкової вартості відповідає вимогам нормативних-правових документів, що діяли на дату оцінки, а також меті, з якою проводилась робота.

Разом з тим, розділ 5 рецензії містить такі зауваження та коментар:

1) Щодо дотримання правових вимог оціночної діяльності: звіт виконаний з дотриманням правових вимог оціночної діяльності.

2) Щодо зібраних виконавцем вихідних даних та іншої інформації:

- зібраних виконавцем вихідних даних та іншої інформації недостатньо для проведення коректних розрахунків та зробити достовірний висновок про ринкову вартість Об`єкта оцінки.

- викликає сумнів коректність обрання об`єктів - аналогів, у зв`язку з вкрай мізерною (недостатньою) інформацією щодо характеристик цих об`єктів, наведених у додатках до звіту. Зрозуміло, що оцінювачу було складно отримати більш повну інформацію, але ця обставина призвела до зниження рівня достовірності оцінки, про що оцінювач повинен був застерегти Замовника. Такі застереження в звіті відсутні, тобто порушено вимоги п.52 Національного стандарту №1, щодо висвітлення негативного впливу цього факту на результат оцінки;

- відсутня інформація щодо стану ринку оренди подібного майна на дату оцінки. Ця обставина унеможливлює проведення розрахунку ринкової вартості Об`єкта оцінки як об`єкта доходної нерухомості, за доходним підходом. По суті визначення вартості об`єкта доходної нерухомості, саме доходний підхід має бути основним, оскільки найбільшою мірою розкриває принцип корисності та очікування;

- відсутні будь які документи щодо права власності на об`єкт оцінки.

3) Щодо застосування методичних підходів, методів та оціночних процедур:

- порушено вимоги п. 56 Національного стандарту №1 (НС №1) щодо: опису та аналізу зібраних і використаних вихідних даних та іншої інформації під час проведення оцінки; аналізу існуючого використання та найбільш ефективного використання об`єкта оцінки ( наведений відповідний розділ у звіті носить формальний характер);

- відсутній детальний опис об`єкта оцінки та оточуючого середовища, що може впливати на ринкову вартість об`єкта оцінки, що унеможливлює коректний підбір об`єктів - аналогів;

- відсутній будь-який аналіз відповідних ринків (продажу та оренди) подібного майна у м. Черкаси на дату оцінки.

- сторінка 12, таблиці 5. Корегування вартості об`єктів - аналогів №2 та №3 на відмінність місця розташування у розмірі 5% проведено без будь - яких пояснень та аргументації;

- сторінка 12 таблиці 5. Корегування вартості об`єкта - аналога №5 на відмінність стану комунікацій та додаткового облаштування - на 30% та на наявність земельної ділянки - на 5% проведено без будь - яких пояснень та аргументації;

- сторінка 12 таблиці 5. Корегування вартості об`єктів - аналогів за фактором торгування не має ніякої аргументації щодо розміру 5%;

- безпідставно не застосовано корегування вартості об`єктів - аналогів за фактором наявності або відсутності окремого входу до приміщення, розташування будівлі на «червоній лінії», тощо.

За висновком розділу 5 рецензії: ринкова вартість об`єкта оцінки, що отримана Виконавцем, є недостовірною і не може бути використана з метою, зазначеною у Звіті.

У розділі 6 рецензії викладено загальний висновок про достовірність оцінки, відповідно до якого Звіт № 21-003 про проведення незалежної оцінки по визначенню ринкової вартості нежитлових приміщень першого поверху будівлі під літ. А-4, з №1-1 по № 1-5, V, загальною площею 71,9 м2, розташованих за адресою: м. Черкаси, вул. Вернигори, 4, станом на 23.12.2014р., кваліфікується як такий, що не відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, є неякісним і не може бути використаний.

Рецензія підписана головою Експертної Ради УТО, заслуженим експертом-оцінювачем Маркус Я. І.; членом Експертної Ради УТО, провідним експертом-оцінювачем Філіпповим В.П.

За таких обставин, експерт-оцінювач Маркус Я. І у своїй Рецензії на Звіт № 21-003 ставить під сумнів висновки зроблені Суб`єктом оцінювачем ФОП Пухним А.Д. щодо ринкової вартості об`єкта оцінювання, що на думку відповідача є достатнім доказом на підтвердження того, що Звіт № 21-003 не може бути прийнятий судом як належний, достовірний доказ на підтвердження ринкової вартості нежитлового приміщення.

За змістом копії листа б/н б/д оцінювача ФОП Пухного А.Д. останній відзиває звіт №21-003 про проведення незалежної оцінки по визначенню ринкової вартості нежитлових приміщень першого поверху будівлі під літ. А-4, з №1-1 по № 1-5, V загальною площею 71,9 м2, розташованих за адресою: м. Черкаси, вул. Вернигори,4 у зв`язку з технічними помилками. Оцінювач вказав, що попри визнані ним помилки, при неупередженому розгляді, не вплинули на кінцевий результат оцінки.

На підтвердження заниження ціни продажу спірного майна представником третьої особи подано копію звіту №16-032 про проведення незалежної оцінки по визначенню ринкової вартості нежитлового приміщення першого поверху з №1-1 по № 1-5, V загальною площею 71,9 м2, розташованого за адресою: м. Черкаси, вул. Вернигори,4. Титульний аркуш звіту має позначку, що його складено у м. Черкаси-2016. Відповідно до звіту незалежна оцінка здійснена суб`єктом оціночної ФО-П Пухной А.Д. на підставі договору №16/026 від 01.06.2016, згідно постанови Ст. слідчого СУ ГУ Національної поліції в Черкаській обл. Падалка Б.В.

За змістом описової частини звіту встановлено наступне.

Форма виконання роботи письмовий звіт. Об`єктом оцінки є нежитлове приміщення першого поверху з №1-1 по №1-5, V загальною площею 71.9 кв.м. На дату оцінки власником об`єкту оцінки був ТОВ «Сван-1». Дана оцінка виконана і може бути використана для прийняття рішення замовником по суті кримінальної справи. При визначенні вартості об`єкта оцінки, Експертом була використана концепція «ринкової вартості». Робота по оцінці-обстаження, збір та обробка необхідних матеріалів, розрахунки здійснювались у червні 2016 року. Даний звіт складений на підставі візуального обстеження та вибіркових обмірів, замірів, спостережень, вивчення необхідної технічної документації. Оцінювач особисто вивчив матеріали кримінальної справи з 01.06. по 10.06.2016 року і особисто виконав вищевказані процедури. Відповідно до висновку про ринкову вартість нежитлового приміщення першого поверху з №1-1 по №1-5, V загальною площею 71.9 кв.м. м. Черкаси, вул. Вернигори, 4, який затверджено оцінювачем 11.06.2016, метою оцінки було визначення ринкової вартості оспорюваного майна; використання оцінки (функція оцінки) - визначення ринкової вартості об`єкта оцінки з метою вирішення кримінальної справи по суті. Вартість визначалась у відповідності з Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», Методикою оцінки майна, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України №1891 від 10.12.2003, Національним стандартом №1 «Загальні засади оцінки майна та майнових прав», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1440 від 10.09.2003, Національним стандартом №2 «Оцінка нерухомого майна»; замовник - Ст. слідчого СУ ГУ Національної поліції в Черкаській обл. Падалка Б.В.; оцінка станом на 01.12.2010: дата складання звіту 11.06.2016; підходи оцінки порівняльний; вартість об`єкта 461400,00 грн, з урахуванням ПДВ. В якості додатків до звіту №16-032 оцінювачем подано копію листа №5298/3/24/68 від 01.06.2016 Ст. слідчого СУ ГУ Національної поліції в Черкаській обл. Падалка Б.В.; копію постанови від 01.06.2016 про призначення експертної оцінки нерухомого майна Ст. слідчого СУ ГУ Національної поліції в Черкаській обл. Падалка Б.В.; фотокопію плану будинку №4 літер. А, вул. Вернигори, м. Черкаси; фотокопію журналу внутрішніх обмірів та розрахунків площ приміщень громадського чи виробничого будинку №4 літер. «А», вул. Вернигори, м. Черкаси; копії дозвільних документів на підтвердження повноважень оцінювача.

Даний звіт був проведений в рамках кримінального провадження щодо завдання збитків Товариству з обмеженою відповідальністю «Сван-1».

Доказів на підтвердження винесення судового рішення за результатами кримінального провадження учасниками справи не надано.

На підтвердження обставин, пов`язаних із завданням збитків Товариству з обмеженою відповідальністю «Агро-Інжинірінг» та кредитору - Товариству з обмеженою відповідальністю «Сван-1», за наслідками укладення спірного договору, позивач посилається на подальшу неможливість виконання кредиторських вимог та неплатоспроможність позивача, в обґрунтування чого останнім надані звіт Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Інжинірінг» про фінансові результати за 2013 рік, довідка Регіонального сервісного центру МВС в Черкаській області від 21.03.2017 №31/23-4-485 та копії судових рішень, а саме: рішення Господарського суду Черкаської області від 12.05.2015 у справі №925/5/14; рішення Господарського суду Черкаської області від 27.01.2015 у справі №925/12/14; постанову Київського апеляційного господарського суду від 27.01.2015 у справі №925/511/14; постанову Вищого господарського суду України від 19.11.2014 у справі №905/2/14; постанову Київського апеляційного господарського суду від 09.12.2014 у справі №925/10/14; постанову Київського апеляційного господарського суду від 10.12.2014 у справі №925/4/14; постанову Київського апеляційного господарського суду від 10.12.2014 у справі №925/1/14; постанову Київського апеляційного господарського суду від 13.01.2015 у справі №925/8/14; постанову Київського апеляційного господарського суду від 25.02.2015 у справі №925/3/14; постанову Київського апеляційного господарського суду від 23.04.2015 у справі №925/7/14; рішення господарського суду Черкаської області від 23.12.2014 у справі №925/9/14; рішення господарського суду Донецької області від 21.10.2015 у справі №905/1899/15; рішення господарського суду Донецької області від 13.01.2019 у справі №905/3552/15; рішення господарського суду Дніпропетровської області від 03.04.2018 у справі №904/563/18.

Так, відповідно до звіту Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Інжинірінг» про фінансові результати за 2013 рік, підприємство отримало збиток у розмірі 105,7 тис. грн.

Регіональний сервісний центр МВС в Черкаській області довідкою № 31/23-4-485 від 21.03.2017 повідомив арбітражного керуючого Артеменко О.О. про те, що згідно НАІС МВС та АІПС «ДАІ-2000», станом на 21.03.2017, за ТОВ «Агро Інжинірінг», , зареєстрованих транспортних засобів не значиться. В період з 2007 по 2017 рік здійснювались перереєстрація та зняття з обліку транспортних засобів, що зазначені в додатку. Матеріали підстав перереєстрації та зняття з обліку ТЗ знищені у встановленому порядку у зв`язку із закінченням строків зберігання. З додатку до довідки вбачається, що позивачем протягом жовтня 2013 - лютого 2014 було знято з обліку рухоме майно у кількості 18 шт.

Щодо рухомого майна (автомобілів) знятого з обліку позивачем протягом жовтня 2013 - лютого 2014 в матеріалах справи наявні наступні судові рішення:

- рішення Господарського суду Черкаської області від 12.05.2015 у справі №925/5/14, яким ухвалено: визнати недійсною біржову угоду від 25.11.2010 № 18982/13 купівлі-продажу транспортного засобу - автомобіля ВАЗ 21093, синього кольору, 2006 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , укладену Товариством з обмеженою відповідальністю «Сван-1» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агро Інжинірінг»; зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Агро Інжинірінг» передати Товариству з обмеженою відповідальністю «Сван-1» автомобіль ВАЗ 21093, синього кольору, 2006 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 ; стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сван-1» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Інжинірінг» 6516 грн (шість тисяч п`ятсот шістнадцять гривень), сплачених згідно біржової угоди від 25.11.2010 № 18982/13 купівлі-продажу транспортного засобу;

- рішення Господарського суду Черкаської області від 27.01.2015 у справі №925/12/14, яким ухвалено: визнати недійсною біржову угоду від 27.11.2010 №18983/2 купівлі-продажу транспортного засобу - автомобіля DAEWOO LANOS TF69Y, сірого кольору, 2005 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2 , укладену між товариством з обмеженою відповідальністю «Сван-1» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агро Інжинірінг»; зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Агро Інжинірінг» передати Товариству з обмеженою відповідальністю «Сван-1» автомобіль DAEWOO LANOS TF69Y, сірого кольору, 2005 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2 ; стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сван-1» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Інжинірінг» сплачених згідно біржової угоди від 27.11.2010р. №18983/2 купівлі-продажу транспортного засобу;

- постанова Київського апеляційного господарського суду від 27.01.2015 у справі №925/511/14, відповідно до якої суд постановив: визнати недійсною біржову угоду купівлі-продажу транспортного засобу від 25.11.2010, реєстраційний номер № 18982 укладену між Товариством з обмеженою відповідальністю «Сван-1» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агро інжиніринг»: - автомобіля КАМАЗ 5410 сідловий тягач-Е, 1992 року випуску, № кузова НОМЕР_3 , державний номер (транзит) НОМЕР_4 ; - автомобіля ГАЗ 2705 мікроавтобус - D, 2002 року випуску, № кузова НОМЕР_5 , державний номер (транзит) НОМЕР_6 ; - автомобіля ГАЗ 33021 фургон ізотермічний - В, 1999 року випуску, № двигуна НОМЕР_7 , № шасі НОМЕР_8 , № кузова НОМЕР_9 , державний номер (транзит) НОМЕР_10 ; - автомобіля ВАЗ 21093, 2004 року випуску, № кузова НОМЕР_11 , державний номер (транзит) НОМЕР_12 ; - автомобіля ВАЗ 21214, 2007 року випуску, № двигуна НОМЕР_13 , № кузова НОМЕР_14 , державний номер (транзит) НОМЕР_15 ; - автомобіля ВАЗ 21093, 2005 року випуску, № двигуна НОМЕР_16 , № кузова НОМЕР_17 , державний номер (транзит) НОМЕР_18 ; - автомобіля ВАЗ 21093, 2005 року випуску, № двигуна НОМЕР_19 , № кузова НОМЕР_20 , державний номер (транзит) НОМЕР_21 ; - автомобіля ВАЗ 21093, 2006 року випуску, № двигуна НОМЕР_22 , № кузова НОМЕР_23 , державний номер (транзит) НОМЕР_24 ; - автомобіля ГАЗ 32213-418 мікроавтобус-D, 2007 року випуску, № двигуна НОМЕР_25 , № кузова НОМЕР_26 , державний номер (транзит) НОМЕР_27 ; - автомобіля ГАЗ 33021 фургон малотонажний, 2002 року випуску, № двигуна НОМЕР_28 , № кузова НОМЕР_29 , № шасі НОМЕР_30 , державний номер (транзит) НОМЕР_31 ; - автомобіля Toyota Previa, 2006 року випуску, № двигуна НОМЕР_32 , № кузова НОМЕР_33 , державний номер (транзит) НОМЕР_34 ; застосувати наслідки недійсності правочину та зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Агро інжиніринг» повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Сван-1»: - автомобіля КАМАЗ 5410 сідловий тягач-Е, 1992 року випуску, № кузова НОМЕР_3 , державний номер (транзит) НОМЕР_4 ; - автомобіля ГАЗ 2705 мікроавтобус - D, 2002 року випуску, № кузова НОМЕР_5 , державний номер (транзит) НОМЕР_6 ; - автомобіля ГАЗ 33021 фургон ізотермічний - В, 1999 року випуску, № двигуна НОМЕР_7 , № шасі НОМЕР_8 , № кузова НОМЕР_9 , державний номер (транзит) НОМЕР_10 ; - автомобіля ВАЗ 21093, 2004 року випуску, № кузова НОМЕР_11 , державний номер (транзит) НОМЕР_12 ; - автомобіля ВАЗ 21214, 2007 року випуску, № двигуна НОМЕР_13 , № кузова НОМЕР_14 , державний номер (транзит) НОМЕР_15 ; - автомобіля ВАЗ 21093, 2005 року випуску, № двигуна НОМЕР_16 , № кузова НОМЕР_17 , державний номер (транзит) НОМЕР_18 ; - автомобіля ВАЗ 21093, 2005 року випуску, № двигуна НОМЕР_19 , № кузова НОМЕР_20 , державний номер (транзит) НОМЕР_21 ; - автомобіля ВАЗ 21093, 2006 року випуску, № двигуна НОМЕР_22 , № кузова НОМЕР_23 , державний номер (транзит) НОМЕР_24 ; - автомобіля ГАЗ 32213-418 мікроавтобус-D, 2007 року випуску, № двигуна НОМЕР_25 , № кузова НОМЕР_26 , державний номер (транзит) НОМЕР_27 ; - автомобіля ГАЗ 33021 фургон малотонажний, 2002 року випуску, № двигуна НОМЕР_28 , № кузова НОМЕР_29 , № шасі НОМЕР_30 , державний номер (транзит) НОМЕР_31 ; - автомобіля Toyota Previa, 2006 року випуску, № двигуна НОМЕР_32 , № кузова НОМЕР_33 , державний номер (транзит) НОМЕР_34 ; застосувати наслідки недійсності правочину та зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Агро Інжиніринг» повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Сван-1»; застосувати наслідки недійсності правочину та скасувати запис про реєстрацію біржової угоди купівлі-продажу від 25.11.2010 в Реєстрі (журналі обліку) біржових угод, зареєстрованих Черкаською центральною товарною біржею;

- постанова Вищого господарського суду України від 19.11.2014 у справі №905/2/14, відповідно до якої суд постановив: прийняти нове рішення, яким позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Сван-1» задовольнити. Визнати недійсною біржову угоду від 25.11.2010 № 18982 купівлі-продажу транспортного засобу - автомобіля ВАЗ 21093, синього кольору, 2006 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_35 , № двигуна НОМЕР_36 , № кузова НОМЕР_37 , укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Сван-1» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агро Інжинірінг»;

- постанова Київського апеляційного господарського суду від 09.12.2014 у справі №925/10/14, відповідно до якої суд постановив: прийняти нове рішення, яким позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Сван-1» задовольнити. Визнати недійсним правочин - біржову угоду купівлі-продажу транспортного засобу реєстраційний №18982/1 від 25.11.2010, зареєстровану на товарній біржі «Черкаська Центральна товарна біржа», в результаті укладення якої відбулось відчуження автомобіля DAEWOO LANOS TF69Y, сірого кольору, 2005 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_38 , № двигуна НОМЕР_39 , № кузова НОМЕР_40 , укладеної Товариством з обмеженою відповідальністю «Сван-1» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агро Інжинірінг»;

- постанова Київського апеляційного господарського суду від 10.12.2014 у справі №925/4/14, відповідно до якої суд постановив: прийняти нове рішення, яким позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Сван-1» задовольнити; визнати недійсною біржову угоду від 27.11.2010 № 18983/3 купівлі-продажу транспортного засобу - автомобіля SKODA OCTAVIA TOUR 1.81, бежевого кольору, 2005 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_41 № двигуна НОМЕР_42 , № кузова НОМЕР_43 , укладену Товариством з обмеженою відповідальністю «Сван-1» й Товариством з обмеженою відповідальністю «Агро Інжинірінг»; зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Агро Інжинірінг» передати Товариству з обмеженою відповідальністю «Сван-1» автомобіль SKODA OCTAVIA TOUR 1.81, бежевого кольору, 2005 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_41 № двигуна НОМЕР_42 , № кузова НОМЕР_43 ; стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сван-1» на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Інжинірінг» 24 249 грн., сплачених згідно біржової угоди від 27.11.2010 № 18983/3 купівлі-продажу транспортного засобу;

- постанова Київського апеляційного господарського суду від 10.12.2014 у справі №925/1/14, відповідно до якої суд постановив: прийняти нове рішення, яким: позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Сван-1" задовольнити. Визнати недійсною біржову угоду від 25.11.2010 № 18982 купівлі-продажу транспортного засобу - автомобіля ВАЗ 21214, № двигуна НОМЕР_44 , № кузова НОМЕР_45 , державний номерний знак НОМЕР_46 , укладену між Товариством з обмеженою відповідальністю «Сван-1» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агро Інжинірінг»;

- постанова Київського апеляційного господарського суду від 13.01.2015 у справі №925/8/14, відповідно до якої суд постановив: прийняти нове рішення, яким позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Сван-1» задовольнити. Визнати недійсною біржову угоду від 25.11.2010 № 18982/5 купівлі-продажу транспортного засобу - автомобіля АЗ 21214, синього кольору, 2005, державний номерний знак НОМЕР_47 , № двигуна НОМЕР_48 , № кузова НОМЕР_49 , укладену між Товариством з обмеженою відповідальністю «Сван-1» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агро Інжинірінг»;

- постанова Київського апеляційного господарського суду від 25.02.2015 у справі №925/3/14, відповідно до якої суд постановив: прийняти нове рішення, яким позов задовольнити; визнати недійсною укладену Товариством з обмеженою відповідальністю «Сван-1» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агро Інжинірінг» біржову угоду від 27.11.2010 № 18983 купівлі-продажу транспортного засобу - автомобіля SKODA OCTAVIA TOUR 1.81, сірого кольору, 2005 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_50 , двигун № НОМЕР_51 , кузов № НОМЕР_52 ;

- постанова Київського апеляційного господарського суду від 23.04.2015 у справі №925/7/14, відповідно до якої суд постановив: прийняти нове рішення; позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Сван-1» задовольнити; визнати недійсним правочин - біржову угоду купівлі-продажу транспортного засобу реєстраційний №18984 від 30.11.2010 року, зареєстровану на товарній біржі "Черкаська Центральна товарна біржа", в результаті укладення якої відбулось відчуження автомобіля DAEWOO LANOS TF69Y, сірого кольору, 2006 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_53 , № двигуна НОМЕР_54 , № кузова НОМЕР_55 , укладеної між Товариством з обмеженою відповідальністю «Сван-1» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агро Інжинірінг»;

- рішення Господарського суду Черкаської області від 23.12.2014 у справі №925/9/14, яким ухвалено позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Сван-1» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Інжинірінг» задовольнити повністю; визнати недійсним правочин - біржову угоду купівлі-продажу транспортного засобу реєстраційний №18984/4 від 30 листопада 2010 року, зареєстровану на Черкаській центральній товарній біржі, в результаті укладення якої відбулось відчуження автомобіля Skoda Octavia Tour 1.8І, чорного кольору, 2006 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_56 , № двигуна НОМЕР_57 , № кузова НОМЕР_58 , укладеної між Товариством з обмеженою відповідальністю «Сван-1» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агро Інжинірінг»; у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Сван-1» до Черкаської центральної товарної біржі відмовити повністю;

- рішення Господарського суду Донецької області від 21.10.2015 у справі №905/1899/15, яким ухвалено: позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Сван-1», до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Інжинірінг» про стягнення заборгованості у розмірі 100000,00 грн задовольнити; стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Інжинірінг» (87534, Донецька область, м. Маріуполь, просп. Нахімова, б.116А; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сван-1» (18003, АДРЕСА_1; ) заборгованість у розмірі 100000,00 грн, судовий збір у розмірі 1500,00 грн;

- рішення Господарського суду Донецької області від 13.01.2019 у справі №905/3552/15, яким ухвалено: позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Сван-1» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Інжинірінг» про стягнення заборгованості у розмірі 400000,00 грн. задовольнити; стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Інжинірінг» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сван-1» заборгованість у розмірі 400000,00 грн, судовий збір у розмірі 6000,00 грн;

- рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 03.04.2018 у справі №904/563/18, яким ухвалено: позов задовольнити повністю; стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Рай-Постач» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Інжинірінг» заборгованість 115000,00грн., судовий збір в розмірі 1762,00 грн.

Отже, відповідно до судових рішень прийнятих господарським судом Черкаської області та переглянутих судом апеляційної та касаційної інстанцій, визнанні недійсними угоди укладені між позивачем та третьою особою у 2010 році щодо рухомого майна (автомобілів), частково зобов`язано позивача повернути рухоме майно третій особі, частково стягнуто з третьої особи на користь позивача кошти сплачені по недійсній угоді у розмірі 24249,00 грн та стягнуто з позивача на користь третьої особи судовий збір.

Окрім того, рішеннями господарського суду Донецької області від 02.11.2015 у справі №905/1899/15 та від 13.01.2016 у справі №905/3552/15 з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Інжинірінг» стягнута вартість рухомого майна у розмірі 100000,00грн та у розмірі 400000,00грн, яке останнє зобов`язано було повернути Товариству з обмеженою відповідальності «Сван-1» за судовому рішеннями у справах №№925/5/14, 925/12/14 925/511/14.

Вказані рішення суду, окрім рішення по справі №904/563/18, були підставою для звернення Товариства з обмеженою відповідальністю «Сван-1» із заявою про порушення справи про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Інжинірінг» та із заявою про визнання кредиторських вимог.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Агро-Інжинірінг» в особі арбітражного керуючого Артеменка О.О. посилається на те, що вказані судові рішення свідчать про наявність у позивача зобов`язань з повернення Товариству з обмеженою відповідальністю «Сван-1» рухомого майна та коштів по недійсним біржовим угодам в той час, коли підприємство позивача здійснювало відчуження усього нерухомого майна.

За твердженням ліквідатора позивача, кошти, отримані від Товариства з обмеженою відповідальністю «Маг Трейд» за спірним договором, були перераховані Товариству з обмеженою відповідальністю «Рай-Постач» та не повернуті останнім.

Рішення по справі №904/563/18 стосується стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Рай-Постач» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Інжинірінг» поворотної фінансової допомоги у розмірі 115000,00грн, наданої позивачем на загальну суму 880 683,45 грн згідно наступних платежів: від 23.12.2014 за платіжним дорученням № 1472 на суму 163 808,62 грн; від 23.12.2014 за платіжним дорученням № 1471 на суму 185 855,11 грн; від 23.12.2014 за платіжним дорученням № 1469 на суму 177 817,22 грн; від 23.12.2014 за платіжним дорученням № 1470 на суму 281 662,74 грн; від 28.01.2015 за платіжним дорученням № 1484 на суму 71 539,76 грн. Зі змісту рішення не вбачається висновок щодо різниці між наданим розміром поворотної фінансової допомоги на суму 880683,45 грн та стягнутим в сумі 115000,00 грн.

Також позивачем надано копію постанови про повернення виконавчого документа стягувачу у ВП №56888005 від 17.01.2020, відповідно до якої державним виконавцем Петровою К.В. при примусовому виконанні наказу від 04.05.2018 у справі №904/563/18 встановлено, що у боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю «Рай-Постач», відсутнє майно на яке можливо звернути стягнення на користь Товариства з обмеженою відповідальності «Агро Інжинірінг» суми у розмірі 10000,00 грн.

На підтвердження обставин пов`язаних з тим, що особи які підписали первинний та спірний договори діяли як заінтересовані особи, позивачем до матеріалів справи надані наступні копії наступних документів:

- витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № від 25.07.2020 станом на 14.12.2014, відповідно до якого директором Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Інжинірінг» () та засновником юридичної особи був ОСОБА_1 ;

- витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань №19810194 від 22.12.2014 станом на 22.12.2014, відповідно до якого директором Товариства з обмеженою відповідальністю «Маг-Трейд» () засновником юридичної особи є ОСОБА_2 ; керівником (підписантом) є Шильдський Сергій Володимирович;

- протоколу №15/12/14 від 15.12.2014 загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Інжинірінг» (), відповідно до якого загальними зборами учасників, 100% голосів належало ОСОБА_1 , було прийнято наступні рішення: погоджено продаж учасником товариства ОСОБА_1 належної частки у розмірі 1000,00 грн, що складає 100% статутного капіталу товариства, за ціною 1000,00 грн, на користь громадянина України ОСОБА_3 ; звільнити ОСОБА_1 з посади директора товариства за угодою сторін з 15.12.2014 на підставі його заяви; призначити на посаду директора товариства ОСОБА_3 ; надати право ОСОБА_1 вчиняти юридичні дії від імені товариства на підставі довіреності, у тому числі підписувати договори; уповноважити директора товариства здійснити необхідні дії щодо внесення відповідних відомостей до Державного реєстру щодо зміни керівника товариства або видати довіреність представнику;

- протоколу №22/12/14 від 22.12.2014 загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Інжинірінг» (), відповідно до якого загальними зборами учасників, 100% голосів належало ОСОБА_3 , було прийнято наступні рішення: здійснити відчуження нежитлових будівель товариства, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 за ціною 177817,22 грн, у тому числі ПДВ; м. Черкаси, вул. Вернигори, 4, за ціною 185855,11 грн, у тому числі ПДВ; м. Черкаси, вул. Енгельса, 142-142а, за ціною 281662,74 грн, у тому числі ПДВ; Черкаська область, м. Сміла, вул. Жовтнева, 4, за ціною 71539,76 грн, у тому числі ПДВ; м. Черкаси, вул. 30-річчя Перемоги, 22, за ціною 163808,62 грн, у тому числі ПДВ на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Маг-Трейд» ();

- протоколу №16/12-14 від 16.12.2014 загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Маг-Трейд» () відповідно до якого загальними зборами учасників, 100% голосів належало ОСОБА_2 , було прийнято наступні рішення: звільнити ОСОБА_2 з посади директора товариства за угодою сторін з 16.12.2014 на підставі її заяви; призначити на посаду директора товариства ОСОБА_1 ; надати право ОСОБА_1 вчиняти юридичні дії від імені товариства на підставі довіреності, у тому числі підписувати договори; уповноважити директора товариства здійснити необхідні дії щодо внесення відповідних відомостей до Державного реєстру щодо зміни керівника товариства самостійно або видати довіреність представнику;

- наказу №05-К від 16.12.2014, відповідно до якого ОСОБА_3 у зв`язку із призначенням на посаду приступив до виконання обов`язків директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Інжинірінг» з 15.12.2014;

- наказу №02-К від 17.12.2014, відповідно до якого ОСОБА_1 у зв`язку із призначенням на посаду приступив до виконання обов`язків директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Маг-Трейд» з 17.12.2014;

- трудової книжки НОМЕР_59 ОСОБА_1 , відповідно до якої ОСОБА_1 : 02.04.2001 прийнятий до ТОВ «Сван-1» на посаду заступника генерального директора з будівництва, ремонту та реконструкції; 29.12.2007 звільнений у зв`язку з переведенням до ТОВ «Торговий дім Статус Агро»; 22.08.2008 прийнятий до ТОВ «Сван-1» на посаду заступника генерального директора з реконструкції та ремонту; -30.11.2010 звільнений з роботи у зв`язку з переведенням до ТОВ «Агро Інженерінг»; 01.12.2010 прийнятий до ТОВ «Агро Інженерінг» на посаду начальника адміністративно-господарського відділу; 29.08.2014 переведений на посаду директора ТОВ «Агро Інженерінг»; 15.12.2014 звільнений з роботи за власним бажанням; 02.01.2015 прийнятий на посаду директора ТОВ «Маг-Трейд». Відповідно до наказу №02-К від 17.12.2014 ОСОБА_1 призначено на посаду директора ТОВ «Маг-Трейд».

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, судова колегія зазначає наступне.

Предметом апеляційного перегляду є позов арбітражного керуючого боржника про визнання недійсним договору купівлі-продажу, укладеного між боржником та відповідачем, на підставі положень статей 3, 13, 215 ЦК України, ст. 20 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» та ст. 42 Кодексу України з процедур банкрутства.

За частиною першою статті 3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону про банкрутство, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до частини шостої статті 12 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом про банкрутство.

Розгляд та захист порушених справ у межах справи про банкрутство полягає у застосуванні специфічних способів захисту її суб`єктів, особливостях процедури, учасників стадій та інших елементів, які відрізняють це провадження від позовного.

До таких засобів віднесено інститут визнання недійсними правочинів боржника у межах справи про банкрутство, який є універсальним засобом захисту у відносинах неплатоспроможності та частиною єдиного механізму правового регулювання відносин неплатоспроможності, спрямованого на дотримання балансу інтересів не лише осіб, які беруть участь у справі про банкрутство, а й осіб, залучених у справу про банкрутство.

Банкрутство за своєю природою є особливим правовим механізмом врегулювання відносин між неплатоспроможним боржником та його кредиторами, правове регулювання якого регламентовано Кодексом України з процедур банкрутства (далі - КзПБ) з 21.10.2019, а до вступу в дію цього Кодексу - Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (далі - Закон про банкрутство)в редакції від 19.01.2013, що втратив чинність 21.10.2019, які визначають особливості провадження у справах про банкрутство, є спеціальними та мають пріоритет у застосуванні при розгляді цих справ порівняно з іншими нормами законодавства.

Стаття 42 КУзПБ є спеціальною щодо загальних, установлених ЦК України підстав для визнання правочинів боржника недійсними, оскільки наведена норма передбачає додаткові, специфічні підстави для визнання правочинів недійсними, які характерні виключно для правовідносин, що виникають між боржником і кредитором у процесі відновлення платоспроможності боржника чи визнання його банкрутом.

Відповідно до частини першої статті 42 КУзПБ правочини, вчинені боржником після відкриття провадження у справі про банкрутство або протягом трьох років, що передували відкриттю провадження у справі про банкрутство, можуть бути визнані недійсними господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство за заявою арбітражного керуючого або кредитора, якщо вони завдали збитків боржнику або кредиторам, з таких підстав: боржник виконав майнові зобов`язання раніше встановленого строку; боржник до відкриття провадження у справі про банкрутство взяв на себе зобов`язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов`язань перед іншими кредиторами повністю або частково стало неможливим; боржник здійснив відчуження або придбав майно за цінами, відповідно нижчими або вищими від ринкових, за умови що в момент прийняття зобов`язання або внаслідок його виконання майна боржника було (стало) недостатньо для задоволення вимог кредиторів; боржник оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів до боржника перевищувала вартість майна; боржник узяв на себе заставні зобов`язання для забезпечення виконання грошових вимог.

Правочини, вчинені боржником протягом трьох років, що передували відкриттю провадження у справі про банкрутство, можуть бути визнані недійсними господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство за заявою арбітражного керуючого або кредитора також з таких підстав: боржник безоплатно здійснив відчуження майна, взяв на себе зобов`язання без відповідних майнових дій іншої сторони, відмовився від власних майнових вимог; боржник уклав договір із заінтересованою особою; боржник уклав договір дарування (частина друга статті 42 КУзПБ).

У разі визнання недійсними правочинів боржника з підстав, передбачених частиною першою або другою цієї статті, кредитор зобов`язаний повернути до складу ліквідаційної маси майно, яке він отримав від боржника, а в разі неможливості повернути майно в натурі - відшкодувати його вартість грошовими коштами за ринковими цінами, що існували на момент вчинення правочину.

Тлумачення положень статті 42 КУзПБ свідчить, що трирічний строк у будь-якому разі відраховується від дати відкриття провадження у справі про банкрутство.

Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду з метою єдності та сталості судової практики щодо застосування статті 42 КУзПБ у постанові від 02.06.2021 у справі №904/7905/16 дійшов висновку, що норми цієї статті з урахуванням приписів пункту 4 Прикінцевих та перехідних положень цього Кодексу, який стосується процесуальних норм КУзПБ, застосовується до усіх заяв арбітражних керуючих та кредиторів, поданих після вступу в дію КУзПБ, а темпоральним критерієм її застосування є дата відкриття провадження у справі про банкрутство.

У справі, що переглядається, спірний договір купівлі-продажу нерухомого майна було укладено 23.12.2014, провадження у справі порушено 20.10.2016, тобто у період дії Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» від 22.12.2011 № 4212-VI в редакції від 19.01.2013, що діяла до 21.10.2019.

Позов ліквідатора боржника про визнання недійсним зазначеного договору від 23.12.2014 подано до суду в грудні 2020 року.

Враховуючи наведене, з огляду на те, що приписи статті 42 КУзПБ у частині підстав для визнання недійсними правочинів боржника не підлягають застосуванню до правочинів, що були вчинені боржником до дати введення в дію КУзПБ, тобто до 21.10.2019, до правовідносин, що склалися до 21.10.2019 підлягають застосуванню приписи статті 20 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

За змістом частини першої статті 20 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» правочини (договори) або майнові дії боржника, які були вчинені боржником після порушення справи про банкрутство або протягом одного року, що передував порушенню справи про банкрутство, можуть бути відповідно визнані недійсними або спростовані господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство за заявою арбітражного керуючого або конкурсного кредитора з таких підстав: боржник безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов`язання без відповідних майнових дій іншої сторони, відмовився від власних майнових вимог; боржник виконав майнові зобов`язання раніше встановленого строку; боржник до порушення справи про банкрутство взяв на себе зобов`язання, в результаті чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов`язань перед іншими кредиторами повністю або частково стало неможливим; боржник здійснив відчуження або придбав майно за цінами відповідно нижчими або вищими від ринкових, за умови, що в момент прийняття зобов`язання або внаслідок його виконання майна боржника було (стало) недостатньо для задоволення вимог кредиторів; боржник оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів боржнику перевищувала вартість майна; боржник прийняв на себе заставні зобов`язання для забезпечення виконання грошових вимог.

У разі визнання недійсними правочинів (договорів) або спростування майнових дій боржника на підставах, передбачених частиною першою цієї статті, кредитор зобов`язаний повернути в ліквідаційну масу майно, яке він отримав від боржника, а у разі неможливості повернути майно в натурі - відшкодувати його вартість у грошових одиницях за ринковими цінами, що існували на момент здійснення правочину або вчинення майнової дії.

Кредитор за недійсним правочином (договором) або спростованою майновою дією має право вибору: погашення свого боргу в першу чергу в процедурі банкрутства або виконання зобов`язання боржником у натурі після закриття провадження у справі про банкрутство.

Таким чином, однорічний строк, встановлений у статті 20 Закону про банкрутство, становить так званий "підозрілий період", у межах якого є найбільш вірогідним вчинення боржником фраудаторних правочинів, опосередковано спрямованих на завдання шкоди кредиторам боржника.

Як було встановлено вище, спірний договір купівлі-продажу, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Агро-Інжинірінг» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Маг-Трейд» 23.12.2014, тоді як провадження у справі №905/2929/16 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Інжинірінг» порушено ухвалою місцевого господарського суду 20.10.2016.

Отже, арбітражним керуючим Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Інжинірінг» здійснюється оскарження дійсності правочину, укладеного поза межами «підозрілого періоду» у розумінні положень статті 20 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Суд апеляційної інстанції зазначає, що укладення договору боржником поза межами "підозрілого періоду" (одного року, що передував порушенню справи про банкрутство), визначеного статтею 20 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», та відсутність підстав для застосування статті 42 КУзПБ з огляду на непоширення її дії на правовідносини, що склалися до вступу в дію КУзПБ, не виключає можливості звернення зацікавлених осіб (арбітражного керуючого або кредитора) з позовами про захист майнових прав та інтересів з підстав, передбачених нормами ЦК України, ГК України чи інших законів.

Визнання правочину недійсним є одним з передбачених законом способів захисту цивільних прав та інтересів за статтею 16 ЦК України, статтею 20 ГК України. Загальні вимоги щодо недійсності правочину встановлені статтею 215 цього Кодексу.

Зі змісту частини першої статті 216 ЦК України вбачається, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

За загальним правилом визнання правочину недійсним пов`язане з анулюванням майнових наслідків його вчинення і встановленням наслідків, передбачених законом.

Таким чином, інститут визнання правочинів недійсними за Цивільним кодексом України спрямований на знищення як самої юридичної сили правочину, так і її результату шляхом повернення сторін у первісний стан, в якому сторони перебували до укладення правочину (реституції).

Застосування реституції та повернення майна за недійсним правочином, враховуючи положення ст. 216 ЦК, є можливим тоді, коли предметом спору є правочин за участю власника і першого покупця (набувача).

Системний аналіз положень статей 16, 203, 215 ЦК України свідчить, що для визнання судом оспорюваного правочину недійсним необхідним є:

1) пред`явлення позову однією із сторін правочину або іншою заінтересованою особою;

2) наявність підстав для оспорення правочину;

3) встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду.

Реалізація цивільно-правового захисту відбувається шляхом усунення порушень цивільного права чи інтересу, покладення виконання обов`язку по відновленню порушеного права на порушника.

Правочини, презумпція правомірності яких встановлена ст. 204 Цивільного кодексу, є діями, що мають породжувати нормальні для цивільного обороту правові наслідки.

Однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 статті 3 Цивільного кодексу України) і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними. Тобто, відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Згідно із частинами другою та третьою статті 13 Цивільного кодексу України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Цивільно-правовий договір не може використовуватися учасниками цивільних відносин для уникнення сплати боргу або виконання судового рішення (в тому числі, вироку) про стягнення коштів, що набрало законної сили.

Тому правопорядок не може залишати поза реакцією такі дії, які хоч і не порушують конкретних імперативних норм, але є очевидно недобросовісними та зводяться до зловживання правом.

Як наслідок, не виключається визнання договору недійсним, направленого на уникнення звернення стягнення на майно боржника, на підставі загальних засад цивільного законодавства (пункт 6 статті 3 Цивільного кодексу України) та недопустимості зловживання правом (частина третя статті 13 Цивільного кодексу України).

Тобто цивільний оборот ґрунтується на презумпції добросовісності та чесності учасників цивільних відносин, які вправі розраховувати саме на таку поведінку інших учасників, яка відповідатиме зазначеним критеріям і уявленням про честь та совість.

Частиною третьою статті 13 ЦК України визначено, що не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Зловживання правом і використання приватно-правового інструментарію всупереч його призначенню проявляється в тому, що: особа (особи) "використовувала/використовували право на зло"; наявні негативні наслідки (різного прояву) для інших осіб (негативні наслідки являють собою певний стан, до якого потрапляють інші суб`єкти, чиї права безпосередньо пов`язані з правами особи, яка ними зловживає; цей стан не задовольняє інших суб`єктів; для здійснення ними своїх прав не вистачає певних фактів та/або умов; настання цих фактів/умов безпосередньо залежить від дій іншої особи; інша особа може перебувати у конкретних правовідносинах з цими особами, які "потерпають" від зловживання нею правом, або не перебувають); враховується правовий статус особи /осіб (особа перебуває у правовідносинах і як їх учасник має уявлення не лише про обсяг своїх прав, а і про обсяг прав інших учасників цих правовідносин та порядок їх набуття та здійснення; особа не вперше перебуває у цих правовідносинах або ці правовідносини є тривалими, або вона є учасником й інших аналогічних правовідносин).

Правочини, які укладаються учасниками цивільних відносин, повинні мати певну правову та фактичну мету, яка не має бути очевидно неправомірною та недобросовісною. Правочин не може використовуватися учасниками цивільних відносин для уникнення сплати боргу або виконання судового рішення.

Доброчесний боржник повинен мати на меті добросовісно виконати усі свої зобов`язання, а в разі неможливості такого виконання - надати справедливе та своєчасне задоволення (сатисфакцію) прав та правомірних інтересів кредитора.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 28.11.2019 у справі № 910/8357/18.

Договором, що вчиняється на шкоду кредиторам (фраудаторний договір), може бути як оплатний, так і безоплатний договір. Застосування конструкції "фраудаторності" при оплатному цивільно-правовому договорі має певну специфіку, яка проявляється в обставинах, що дають змогу кваліфікувати оплатний договір як такий, що вчинений на шкоду кредитору.

Використання особою належного їй суб`єктивного права не для задоволення легітимних інтересів, а з метою заподіяння шкоди кредиторам, ухилення від виконання зобов`язань перед кредиторами є очевидним використанням приватно-правового інструментарію всупереч його призначенню ("вживанням права на зло").

Вчинення власником майна правочину з розпорядження належним йому майном з метою унеможливити задоволення вимоги іншої особи - стягувача за рахунок майна цього власника може бути кваліфіковане як зловживання правом власності, оскільки власник використовує правомочність розпорядження майном на шкоду майновим інтересам кредитора.

Наведений висновок викладений у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 07.12.2018 у справі № 910/7547/17.

За цих умов недійсність договору як приватно-правова категорія є інструментом, який покликаний не допускати або присікати порушення цивільних прав та інтересів або ж їх відновлювати.

Таким чином, особа вправі звернутися до суду із позовом про визнання договору недійсним, як такого, що направлений на уникнення звернення стягнення на майно боржника, на підставі загальних засад цивільного законодавства (пункт 6 статті 3 Цивільного кодексу України) та недопустимості зловживання правом (частина третя статті 13 Цивільного кодексу України), та послатися на спеціальну норму, що передбачає підставу визнання правочину недійсним, якою може бути як підстава, передбачена статтею 234 Цивільного кодексу України, так і інша, наприклад, підстава, передбачена статтею 228 Цивільного кодексу України.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 369/11268/16-ц.

Позивачем зазначено, що оспорюваний договір порушує основні принципи, передбачені ст. 79 Господарського Кодексу України, оскільки його укладення було направлено не на отримання прибутку, що суперечить вимогам цивільного законодавства України, а спрямовано на запобігання звернення стягнення на майно боржника. При цьому, позивач посилається на те, що оскільки договір купівлі -продажу від 01.12.2010, на підставі якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Агро-Інжинірінг» придбало нежитлове приміщення, визнаний у судовому порядку недійсним з моменту укладення, станом на момент укладення оспорюваного договору позивач втратив правомочності власника майна і відповідно не мав повноважень на його наступне відчуження у 2014 році відповідачу.

Поряд із зазначеним, позивач не просить суд застосувати наслідки недійсності спірного договору, а висловлює законне сподівання, що відповідач добровільне поверне майно.

Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зауважити на тому, що за результатами розгляду спору про визнання недійсним оспорюваного правочину вирішується питання про спростування презумпції правомірності правочину і має бути встановлено не лише наявність підстав недійсності правочину, що передбачені законом, але й визначено, чи було порушене цивільне право особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушено, в чому полягає його порушення, оскільки в залежності від цього визначається належний спосіб захисту порушеного права, якщо воно мало місце.

Верховенство права, як основоположний принцип господарського судочинства, визначає спрямованість судочинства на досягнення справедливості та надання ефективного захисту.

Частиною 1 статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Отже, наведена норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язано із позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи.

Під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною. Спосіб захисту може бути визначений як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату.

Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягнути суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинене порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Належний спосіб захисту, виходячи із застосування спеціальних норм права, повинен забезпечити ефективне використання цієї норми у її практичному застосуванні - гарантувати особі спосіб відновлення порушеного права або можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Аналогічні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 03.09.2020 у справі №914/1201/19.

Обраний позивачем спосіб захисту порушених прав повинен забезпечувати їх реальний захист, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 20.01.2021 у справі №910/4249/20, у постанові від 11.11.2014 у справі №21-405а14.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Відтак ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Місцевим господарським судом встановлено, що первинний договір від 01.12.2010 був предметом судового розгляду у справі № 905/2929/16 за результатами розгляду якого ухвалою господарського суду від 06.09.2017, залишеною без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 26.10.2017, у задоволенні позову відмовлено повністю.

Наведене свідчить про те, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Агро-Інжинірінг» було обізнане про наявність спору у правовідносинах щодо речових прав на нерухоме майно, яке, у тому числі, є об`єктом оспорюваного у межах даного спору договору.

Разом з тим, договір купівлі - продажу від 01.12.2010, на підставі якого позивач набув право власності на нежитлове приміщення у м. Черкаси, визнаний недійсним в судовому порядку ухвалою господарського суду Черкаської області від 01.10.2019 у справі №04/14-10/5026/2337/2011, залишеною без змін постановою Верховного суду від 13.10.2020 № 04/14-10/5026/2337/2011 в межах справи про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Сван-1».

За змістом статті 236 Цивільного кодексу України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Тобто, договір купівлі-продажу від 01.12.2010, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Сван-1» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агро-Інжинірінг» є недійсним з моменту його вчинення.

Верховний Суд у постанові від 13.10.2020 у справі №04/14-10/5026/2337/2011, винесеною за результатом перегляду судових рішень у спорі щодо визнання недійсним договору купівлі-продажу від 01.12.2010, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Сван-1» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агро-Інжинірінг», погодився із висновками судів попередніх інстанцій про те, що оспорюваний договір не направлений на реальне настання правових наслідків, а був спрямований на зменшення активів Товариства з обмеженою відповідальністю «Сван-1», збільшення заборгованості перед кредиторами, що у сукупності свідчить про недобросовісну поведінку сторін договору та невідповідність правочину вимогам цивільного законодавства.

З наведеного вбачається, що спірне нежитлове приміщення перебувало у власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Сван-1», однак на підставі договору від 01.12.2010, який у подальшому визнаний у судовому порядку недійсним, вибуло з володіння Товариства з обмеженою відповідальністю «Сван-1», який є єдиним кредитором Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Інжинірінг» і залучений до участі у даній як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача.

За нормами ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що визнання правочину недійсним направлене на відновлення порушених (невизнаних, оспорюваних) цивільних прав або інтересів та не покладає на сторону (сторін) додаткових цивільно-правових обов`язків майнового характеру або не позбавляє певних прав, а має наслідком правоперешкоджаючий ефект, оскільки вважається, що той чи інший правочин, який визнаний недійсним, не зумовив набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Таким чином, оскільки первинний договір визнаний судом недійсним, подальший продаж нежитлового приміщення, яке перебувало у власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Сван-1», породжує правові відносини між особою, з володіння якої вибуло майно та особою, яка є теперішнім володільцем майна та такі відносини стосуються захисту права власності між особою, яка вважає себе власником майна та особою, яка не визнає це право.

Враховуючи визнання недійсним з моменту укладення договору, на підставі якого позивач набув право власності на нерухоме майно, здійснення подальшого продажу майна Товариством з обмеженою відповідальністю «Агро-Інжинірінг» не може свідчити про спрямованість зменшення власних активів та уникнення розрахунку з кредиторами, яким у даному випадку є Товариство з обмеженою відповідальністю «Сван-1», оскільки погашення кредиторських вимог за рахунок майна, яке не належить боржнику, яке вибуло із законного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю «Сван-1», є неправомірним та порушує права особи, якій належить таке майно.

При цьому, права Товариства з обмеженою відповідальністю «Сван-1» на нежитлове приміщення (магазину) заявлені останнім в межах справи №04/14-10/5026/2337/2011 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Сван-1» з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю «Маг Трейд» про витребування у останнього цього майна.

Рішенням господарського суду Черкаської області від 21.05.2021 у справі №04/14-10/5026/2337/2011 (925/1403/15) витребувано у відповідача: ТОВ Маг-Трейд нежитлове приміщення першого поверху з №1-1 по №1-5, V, загальною площею 71,9 кв.м. (цегляні, обкладені плиткою), що знаходяться по вулиці Вернигори, буд. 4 (чотири) в м. Черкаси, яке вибуло із власності позивача, та встановлено передати його товариству з обмеженою відповідальністю Сван-1.

Вказане судове рішення не набуло законної сили та є предметом апеляційного перегляду Північного апеляційного господарського суду.

Слід зауважити також на тому, що метою ліквідаційної процедури є здійснення заходів щодо задоволення визнаних судом вимог кредиторів шляхом продажу майна банкрута ліквідатором, який виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута та діє в інтересах кредиторів.

Аналіз статті 62 Кодексу України з процедур банкрутства свідчить, що до ліквідаційної маси боржника включаються усі види майнових активів банкрута, які належать йому на праві власності або господарського відання.

Отже, доводи апелянта про те, що визнання недійсним оспорюваного договору може забезпечити добровільну реалізацію відповідачем наслідків недійсності правочину та повернення об`єкту договору до ліквідаційної маси позивача є необґрунтованим, оскільки спірне нежитлове приміщення (магазин) не може бути включено до складу ліквідаційної маси боржника (позивача) з огляду на відсутність речових прав останнього на таке майно.

Спірне нежитлове приміщення не належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Агро-Інжинірінг» на праві власності, а позивач не є ані особою, яка вважає себе власником спірного майна, ані особою, яка вважає себе добросовісним набувачем, законним власником майна.

При цьому, судом також враховано, що оспорюваний правочин є оплатним, ліквідатором підтверджено отримання Товариством з обмеженою відповідальністю «Агро-Інжинірінг» грошових коштів за цим договором, які у подальшому були спрямовані на надання боржником поворотної фінансової допомоги Товариству з обмеженою відповідальністю «Рай Постач» і були предметом судового спору між Товариством з обмеженою відповідальністю «Агро-Інжинірінг» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Рай Постач» про стягнення заборгованості.

Таким чином, Товариством з обмеженою відповідальністю «Агро Інжинірінг», з урахуванням відсутності у нього речових прав на нерухоме майно, що є об`єктом договору купівлі-продажу від 23.12.2014, а також викладених ним доводів в обґрунтування позовних вимог, не доведено яке його суб`єктивне право порушено відповідачем, а також як обраний ним спосіб захисту може забезпечити збільшення ліквідаційної маси боржника та подальше погашення вимог кредитора, якому і належать речові права на об`єкт спірного договору.

Конституційне право на судовий захист передбачає як невід`ємну частину судового захисту можливість поновлення порушених прав і свобод громадян, правомірність вимог яких встановлена в належній судовій процедурі і формалізована в судовому рішенні, а також конкретні гарантії, які дозволяли б реалізовувати його в повному об`ємі і забезпечувати ефективне поновлення в правах за допомогою правосуддя, яке відповідає вимогам справедливості, що узгоджується також зі ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основних свобод.

Визнання недійсними правочинів боржника у межах справи про банкрутство спрямоване на досягнення однієї з основних цілей процедури неплатоспроможності - максимально можливе справедливе задоволення вимог кредиторів.

Особа, яка звертається до суду з позовом про визнання недійсним договору (чи його окремих положень), повинна довести конкретні факти порушення її майнових прав та інтересів, а саме: має довести, що її права та законні інтереси як заінтересованої особи безпосередньо порушені оспорюваним договором і в результаті визнання його (чи його окремих положень) недійсним майнові права заінтересованої особи буде захищено та відновлено.

Враховуючи викладене, визнання спірного договору недійсним не спрямоване на досягнення однієї з основних цілей процедури неплатоспроможності - максимально можливе справедливе задоволення вимог кредиторів, оскільки вимоги єдиного кредитора, Товариства з обмеженою відповідальністю «Сван-1» не можуть бути задоволені за рахунок майна, яке не належить боржнику, а права на яке пред`являє сам кредитор та вважає себе його власником.

У розумінні законодавства, що регулює правовідносини у сфері банкрутства, обраний позивачем спосіб захисту є законним, однак не є ефективним, оскільки не призведе до відновлення порушеного права у даному випадку, а також не забезпечить ефективність реалізації заходів ліквідаційної процедури банкрута, а саме - збільшення ліквідаційної маси боржника та погашення виниклої заборгованості як ключової суті процедур банкрутства.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції погоджується із висновком місцевого господарського суду про те, що спірний договір не направлений на уникнення звернення стягнення на майно боржника, на невиконання судових рішень, а визнання спірного договору недійсним не спрямоване на досягнення однієї з основних цілей процедури неплатоспроможності - максимально можливе справедливе задоволення вимог кредиторів, оскільки вимоги єдиного кредитора Товариство з обмеженою відповідальністю «Сван-1» не можуть бути задоволені за рахунок майна, яке не належить боржнику, а права на яке пред`являє сам кредитор та вважає себе його власником, що у сукупності свідчить про недоведеність позивачем свого порушеного права та наявності обґрунтованих правових підстав для задоволення позовних вимог.

Таким чином, доводи апеляційної скарги при перегляді судового рішення не знайшли свого підтвердження та не є підставою для скасування судового рішення.

З огляду на викладене, враховуючи, що місцевий господарський суд забезпечив дотримання вимог чинного законодавства щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження усіх фактичних обставин справи та дав належну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам, а також те, що доводи апелянта не є підставою для скасування рішення суду, ухваленого з дотриманням норм процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржуване рішення господарського суду Донецької області від 19.04.2021 у справі №905/2929/16 (905/2190/20) слід залишити без змін.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись статтями 129, 269, п.1 ч.1 ст. 275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Агро Інжинірінг в особі ліквідатора Артеменка О.О. (вх. №1654 Д/3) на рішення господарського суду Донецької області від 19.04.2021 у справі №905/2929/16 (905/2190/20) залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Донецької області від 19.04.2021 у справі №№905/2929/16 (905/2190/20) залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, встановлені статтями 286-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 24.09.2021.

Головуючий суддя Н.В. Гребенюк

Суддя Д.О. Попков

Суддя О.О. Радіонова