ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"23" вересня 2021 р.м. Одеса Справа № 916/2028/21

За позовом: Департаменту комунальної власності Одеської міської ради (65039, м. Одеса, вул. Артилерійська, буд.1, , електронна адреса: )

До відповідача: Громадської організації «Суворовська правозахисна організація «Допомога»

(65069, м. Одеса, вул. Ростовська, буд.6, )

про стягнення

Суддя Рога Н.В.

Секретар с/з Луцюк Р.П.

Представники сторін:

Від позивача: Вакаренко І.В. в порядку самопредставництва;

Від відповідача: не з`явився.

СУТЬ СПОРУ: Позивач Департамент комунальної власності Одеської міської ради (далі ДКВ ОМР), звернувся до Господарського суду Одеської області з позовом до Громадської організації (далі ГО) «Суворовська правозахисна організація «Допомога» про стягнення неустойки за прострочення повернення об`єкта оренди у розмірі 159 084 грн 26 коп.

Ухвалою суду від 19.07.2021р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання призначено на 10.08.2021р.

Ухвалою суду від 10.08.2021р. відкладено судове засідання на 31.08.2021р. Ухвалою суду від 31.08.2021р. відкладено судове засідання на 23.09.2021р.

Позивач ДКВ ОМР, підтримує позовні вимоги в повному обсязі, просить їх задовольнити з підстав зазначених у позовній заяві.

Відповідач ГО «Суворовська правозахисна організація «Допомога», не скористався своїм правом на судовий захист, письмового відзиву на позовну заяву до суду не надав.

Ухвали суду від 19.07.2021р., 10.08.2021р., 31.08.2021р., направлені за юридичною адресою відповідача, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, повернулися до суду не врученими з приміткою пошти: «адреса відсутній за вказаною адресою».

Відповідно до абз.2 ч.7 ст.120 ГПК України у разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

За таких обставин, справа №916/2028/21 розглядається за наявними в ній матеріалами в порядку ч.9 ст.165 ГПК України.

Позивач у справі зазначає, що 29.12.2016р. між ДКВ ОМР (Орендодавець) та ГО «Суворовська правозахисна організація «Допомога» (Орендар) укладено Договір оренди №111/07, відповідно до якого Орендарю надано в строкове платне користування об`єкт комунальної власності - нежитлові приміщення першого поверху №503, загальною площею 117,4 кв.м що розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Ростовська, 6, строком до 29.10.2019р.

У зв`язку з тим, що відповідач порушував умови Договору, а саме п.п. 2.2., 2.4., не сплачуючи орендну плату понад 3-х місяців поспіль, ДКВ ОМР був змушений звернутися до суду за захистом свого порушеного права та законного інтересу.

Окрім цього, враховуючи несплату відповідачем орендних платежів, позивач, керуючись положеннями ст.782 Цивільного кодексу України та п.5.3. Договору, надіслав на адресу відповідача повідомлення від 29.01.2019р. №01-13/377, відповідного до якого повідомив останнього про відмову від договору оренди, необхідність сплати заборгованості з орендної плати та повернення орендованого майна у 15-ти денний строк з моменту отримання зазначеного повідомлення. Дане повідомлення отримано відповідачем 04.02.2019р., що підтверджує рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

В подальшому, рішенням Господарського суду Одеської області від 16.12.2019р. по справі №916/2285/19 стягнуто з ГО «Суворовська правозахисна організація «Допомога» заборгованість з орендної плати в сумі 79 844 грн 95 коп., пеню в сумі 8 824 грн 99 коп., неустойку за прострочення повернення об`єкта оренди в розмірі 95 559 грн 24 коп. за період з 20.02.2019р. по 30.09.2019р. та судовий збір в розмірі 4 684 грн 44 коп. Рішення набрало законної сили 16.01.2020р.

Позивач зазначає, що в межах розгляду справи №916/2285/19 судом встановлено факт, що договір оренди №111/07 від 29.12.2016р. є розірваним з 04.02.2019року.

Позивач також зазначає, що відповідно до ч.1 ст.27 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від продовження або банкрутства орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві об`єкт оренди на умовах, зазначених у догові оренди. Якщо орендар допустив погіршення стану орендованого майна або його загибель, він повинен відшкодувати орендодавцеві збитки, якщо не доведе, що погіршення або загибель майна сталися не з його вини (в редакції Закону від 04.11.2018р.)

Крім того, згідно з п.4.7 Договору Орендар зобов`язаний в разі достроково розірвання договору оренди, повернути Орендодавцеві орендоване приміщення у 15-денний термін за актом приймання-передачі в належному стані, не гіршому ніж на час передачі його в оренду.

Частиною 2 ст. 785 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Позивач зазначає, що 10.12.2020р. Другим Суворовським відділом державної виконавчої служби м. Одеси Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції виселено відповідача із нежитлових приміщень першого поверху №503, загальною площею 117,4 кв.м, що розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Ростовська, 6.

Таким чином, позивач вважає, що відповідач зобов`язаний сплатити неустойку за прострочення виконання зобов`язань з повернення об`єкта оренди, що не була стягнута рішенням Господарського суду Одеської області від 16.12.2019р. по справі №916/2285/19 у розмірі подвійної орендної плати за кожен місяць прострочення, що за період з 01.10.2019 р. по 10.12.2020 р., що складає 159 084 грн 26 коп.

Позивач також посилається на п.5.4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про оренду (найм) майна» від 29.05.2013р. №12, відповідно до якого застосовуючи приписи ст. 785 Цивільного кодексу України у розгляді справ зі спорів про стягнення неустойки за прострочення виконання зобов`язань з повернення об`єкта оренди, господарським судам слід звертати увагу на те, що неустойка, стягнення якої передбачено ч.2 ст.785 Цивільного кодексу України, є самостійною майновою відповідальністю у сфері орендних правовідносин і визначається як подвійна плата за користування річчю за час прострочення. Ця неустойка не може бути ототожнена з неустойкою (штрафом, пенею), передбаченою п. 1 ч.2 ст. 258 Цивільного кодексу України. Таким чином, застосування до відповідних позовів спеціальної позовної давності, передбаченої п.1 ч.2 ст.258 Цивільного кодексу України, є неправильним.

На підставі вищенаведеного позивач дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з ГО «Суворовська правозахисна організація «Допомога» неустойки за прострочення виконання зобов`язань з повернення об`єкта оренди після розірвання Договору оренди за період з 01.10.2019 р. по 10.12.2020р. у розмірі 159 084 грн 26 коп.

Відповідач не скористався своїм правом на судовий захист.

Розглянув матеріали справи, суд встановив, що 29.12.2016р. між ДКВ ОМР (Орендодавець) та ГО «Суворовська правозахисна організація «Допомога» (Орендар) укладено Договір оренди №111/07 нежитлового приміщення, відповідно до п.1.1 якого Орендодавець передає, а Орендар приймає у строкове платне користування нежитлові приміщення першого поверху №503, загальною площею 117,4 кв.м що розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Ростовська, 6. Відповідно до п.1.3 Договору термін дії договору до 29.10.2019р.

За приписами ч.ч.1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Як вбачається з положень ст.174 Господарського кодексу України, однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є укладання господарського договору та іншої угоди, що передбачені законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ст.627 Цивільного кодексу України відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За приписами ч.1 ст.629 цього Кодексу договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно п.2.2. Договору за орендоване приміщення Орендар зобов`язався сплачувати орендну плату, що становить за перший, після підписання договору оренди, місяць 4197,60 грн. (без урахування ПДВ та індексу інфляції) та є базовою ставкою орендної плати за місяць. Розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування розміру орендної плати за минулий місяць на щомісячний індекс інфляції, що друкується Мінстатом України. Податок на додану вартість розраховується відповідно до вимог чинного законодавства.

Умовами п. 2.4 Договору передбачено, що Орендар зобов`язаний вносити орендну плату щомісячно до 15 числа поточного місяця, незалежно від результатів його господарської діяльності.

Пунктом 3.3 Договору встановлено, що Орендодавець має право виступати з ініціативою розірвання договору оренди у разі невиконання або неналежного виконання Орендарем обов`язків, передбачених цим договором, у тому числі несплати Орендарем плати своєчасно та в повному обсязі.

В ході розгляду Господарським судом Одеської області справи №916/2285/19 за позовом ДКВ ОМР до ГО „Суворовська правозахисна організація „Допомога» про стягнення грошових коштів у розмірі 161 774 грн 14 коп., з яких: 109 844 грн 95 коп. заборгованість з орендної плати, 8 824 грн 99 коп. пеня, 43 104 грн 20 коп. неустойка за прострочення повернення об`єкта оренди, та виселення відповідача з нежитлових приміщень першого поверху №503, загальною площею 117,46 кв.м, що розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Ростовська, 6, встановлено факт несплати ГО «Суворовська правозахисна організація «Допомога» орендної плати протягом часу, що перевищує встановлений законодавством трьохмісячний термін, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про обґрунтованість вчинення ДКВ ОМР дій, направлених на відмову від договору.

Таким чином, враховуючи, що ГО «Суворовська правозахисна організація «Допомога» лист ДКВ ОМР про відмову від Договору було отримано, що підтверджується наявним у матеріалах справи №916/2285/19 поштовим повідомленням, суд дійшов висновку, що укладений між сторонами Договір оренди №111/07 від 29.12.2016р. є розірваним з 04.02.2019р.

Згідно ч.4 ст.75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішення Господарського суду Одеської області від 16.12.2019р. у справі №916/2285/19 набрало законної сили 16.01.2020р.

Отже, не підлягає доказуванню факт припинення Договору оренди №111/07 від 29.12.2016р. з 04.02.2019р.

Відповідно до ст. 27 Закону «Про оренду державного та комунального майна» (в редакції, чинній на момент дії договору) у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов`язаний повернути орендодавцеві об`єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

Згідно з ч. 2 ст. 795 Цивільного кодексу України повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору.

За ч. 1 ст. 785 Цивільного кодексу України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Згідно з п.4.7 Договору Орендар зобов`язаний в разі достроково розірвання договору оренди повернути Орендодавцеві орендоване приміщення у 15-денний термін за актом приймання-передачі в належному стані, не гіршому ніж на час передачі його в оренду.

Таким чином, враховуючи припинення Договору оренди №111/07 від 29.12.2016р. з 04.02.2019р., ГО «Суворовська правозахисна організація «Допомога» було зобов`язане повернути нежитлові приміщення першого поверху №503, загальною площею 117,4 кв.м що розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Ростовська, 6 за актом приймання-передачі на користь ДКВ ОМР у строк до 19.02.2019р.

Відповідно до Акта державного виконавця Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 10.12.2020р. ГО «Суворовська правозахисна організація «Допомога» виселено із нежитлових приміщень першого поверху №503, загальною площею 117,4 кв.м, що розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Ростовська, 6.

Отже, ГО «Суворовська правозахисна організація «Допомога», в порушення умов Договору та законодавства, користувалось майном, переданим в оренду за Договором оренди №111/07 від 29.12.2016р., у період з 20.02.2019р. по 09.12.2020р., що не спростовано відповідачем в порядку ст.ст. 74, 76 ГПК України.

Згідно з ч. 2 ст. 785 Цивільного кодексу України якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

У розумінні загальних та спеціальних норм права санкція (неустойка), яка передбачена ст. 785 Цивільного кодексу України, є мірою відповідальності, визначеною законодавцем за неправомірне користування майном після припинення договору. Така неустойка є подвійною платою за користування річчю за час прострочення, а не штрафною санкцією в розумінні ст. 549 Цивільного кодексу України та ст. 230 Господарського кодексу України.

Особливий статус зазначеної неустойки обумовлений тим, що зобов`язання наймача (орендаря) з повернення об`єкта оренди виникає після закінчення дії договору оренди і наймодавець (орендодавець) в цьому випадку позбавлений можливості застосовувати щодо недобросовісного наймача інші засоби стимулювання до виконання, окрім як використання права на стягнення неустойки в розмірі подвійної плати за користування орендованим майном. При здійсненні оцінки правомірності заявлених вимог про стягнення неустойки в порядку ч. 2 ст. 785 Цивільного кодексу України обов`язковим є врахування обставин невиконання орендарем зобов`язання щодо неповернення майна в контексті його добросовісної поведінки, як контрагента за договором оренди та її впливу на обставини неповернення майна орендодавцеві зі спливом строку дії орендних правовідносин. Вказана позиція викладена у постанові Верховного Суду від 24.10.2019р. по справі № 904/3315/18.

Частиною 1 ст. 614 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Отже, неустойка, стягнення якої передбачено ч. 2 ст. 785 Цивільного кодексу України, є самостійною майновою відповідальністю у сфері орендних правовідносин і для притягнення наймача, який порушив зобов`язання, до такої відповідальності необхідна наявність його вини (умислу або необережності) відповідно до вимог ст. 614 Цивільного кодексу України.

Відповідно до п.4.10. Договору у випадку припинення дії цього Договору у зв`язку із закінченням строку чи дострокового розірвання договору, Орендар сплачує неустойку в розмірі подвійної орендної плати з урахуванням щомісячного індексу інфляції по день підписання акта приймання-передачі приміщення.

Відповідно до п.2.1 Договору орендна плата визначається на підставі ст. 19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду державного майна, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України 04.10.1995р. зі змінами та доповненнями; рішень Одеської міської ради та виконкому Одеської міської ради.

За орендоване приміщення орендар зобов`язався сплачувати орендну плату, що становить за перший, після підписання договору оренди, місяць 4197 грн 60 коп. (без урахування ПДВ та індексу інфляції) та є базовою ставкою орендної плати за місяць. Розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування розміру орендної плати за минулий місяць на щомісячний індекс інфляції, що друкується Мінстатом України. Податок на додану вартість розраховується відповідно до вимог чинного законодавства (п.2.2. договору).

За умовами п. 2.5 договору, розмір орендної плати змінюється у випадках зміни методики її розрахунку, цін і тарифів, та в інших випадках, передбачених законодавчими актами України та рішеннями міської ради, що набрали чинності, в порядку передбаченому чинним законодавством.

Враховуючи ч.2 ст.785 Цивільного кодексу України та п.4.10. Договору, у зв`язку з неповерненням ГО «Суворовська правозахисна організація «Допомога» на підставі акта приймання-передачі орендованих приміщень після сплину 15-денного строку, визначеного п.4.7. Договору, за період після припинення Договору оренди №111/07 від 29.12.2016р. до складення акта державного виконавця від 10.12.2020р. з відповідача підлягає стягненню неустойка у розмірі подвійної орендної плати з урахуванням щомісячного індексу інфляції.

Дослідивши розрахунок неустойки за період з 01.10.2019 р. по 10.12.2020р., наданий позивачем, суд встановив, що він є вірним, у зв`язку з чим позовна вимога щодо стягнення неустойки у розмірі 159 084 грн 26 коп. підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.3 ст.13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

За приписами ч.1 ст.73 цього Кодексу доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

При цьому, відповідно до ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ст.79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно зі ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи задоволення позовних вимог, витрати по сплаті судового збору слід покласти на відповідача у відповідності до положень ст.129 ГПК України.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 123, 129, 232, 238, 240, 241 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву Департаменту комунальної власності Одеської міської ради до Громадської організації «Суворовська правозахисна організація «Допомога» про стягнення неустойки за прострочення повернення об`єкта оренди у розмірі 159 084 грн 26 коп. задовольнити.

2. Стягнути з Громадської організації «Суворовська правозахисна організація «Допомога» (65069, м. Одеса, вул. Ростовська, буд.6, ) на користь Департаменту комунальної власності Одеської міської ради (65039, м. Одеса, вул. Артилерійська, буд.1, , електронна адреса: ) неустойку у розмірі 159 084 грн 26 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 386 грн 26 коп.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня його проголошення (підписання).

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено 24 вересня 2021 р.

Суддя Н.В. Рога