РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.09.2021Справа № 910/8397/21
Господарський суд міста Києва у складі судді Трофименко Т.Ю., при секретарі судового засідання Бабич М.А., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод транспортно-механічного обладнання"

до Акціонерного товариства "Українська залізниця"

про стягнення 1 427 870,40 грн,

Представники сторін:

Від позивача: Шейко І.О.,

Від відповідача: Турченко Я.А.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод транспортно-механічного обладнання" до Акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення 1 427 870,40 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем грошових зобов`язань за договором надання послуг №ЦРКМ/КЦМКР/В-20170 від 22.12.2020.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.05.2021 відкрито провадження у справі та ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 23.06.2021, відповідачу визначено строк для подання відзиву на позов.

23.06.2021 через загальний відділ діловодства суду від представника позивача надійшло клопотання про відкладення підготовчого засідання.

В підготовчому засіданні 23.06.2021 суд, не виходячи до нарадчої кімнати, ухвалив продовжити строк підготовчого провадження на 30 днів та відкласти підготовче засідання на 04.08.2021.

В підготовчому засіданні 04.08.2021 суд, не виходячи до нарадчої кімнати, ухвалив закрити підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду на 08.09.2021.

В судовому засіданні 08.09.2021 представником відповідача заявлено клопотання про відкладення судового засідання, мотивоване тим, що представник відповідача не ознайомлений з матеріалами справи.

Представник позивача проти задоволення даного клопотання заперечував.

Суд, не виходячи до нарадчої кімнати, ухвалив клопотання представника відповідача задовольнити, відкласти розгляд справи на 20.09.2021.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні 20.09.2021 представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник відповідача проти позовних вимог не заперечив.

Відповідно до статті 233 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

В судовому засіданні 20.09.2021 оголошено вступну та резолютивну частини рішення на підставі статті 240 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва установив таке.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України договір - є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків. Цивільні права і обов`язки виникають як з передбачених законом договорів, так і з договорів, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать.

Договір - це категорія цивільного права, яка визначається як домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. До зобов`язань, що виникають з договорів, застосовуються загальні положення про зобов`язання, якщо інше не випливає із закону або самого договору. Як і будь-який правочин, він є вольовим актом, оскільки виражає спільну волю сторін, що втілюється у договорі. Змістом договору є, власне, ті умови, на яких сторони погоджуються виконувати договір, і вони мають дотримуватися взятих на себе зобов`язань.

Судом встановлено, що 22.12.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Завод транспортно-механічного обладнання" (виконавець) та Акціонерним товариством "Українська залізниця" (замовник) укладено Договір №ЦРКМ/КЦМКР/В-20170 про надання послуг (надалі - Договір), у відповідності до п. 1.1 якого виконавець зобов`язується надавати замовнику послуги з поточного ремонту редукторної колісної пари колійної машини КОМ - 3000 та випробування після ремонту, а замовник прийняти і оплатити такі послуги.

Вартість послуг виконавця за цим Договором зазначена у п.3.1 договору та додатку №1 до договору та складає 1 427 870,40 грн.

Пунктом 7.4 Договору передбачено, щопісля завершення надання послуг виконавець передає замовнику акт наданих послуг у трьох примірниках.

Відповідно до п. 4.1 Договору оплата за надані послуги здійснюється замовником по факту надання послуг протягом 45 (сорока п`яти) банківських днів з дня підписання актів здачі - приймання наданих послуг, але не раніше реєстрації виконавцем податкових накладних в системі електронного адміністрування податку на додану вартість, шляхом перерахування замовником на розрахунковий рахунок виконавця.

Даний договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 31.12.2020 року, а в частині розрахунків до повного виконання своїх зобов`язань сторонами (п. 14.1 договору).

За доводами Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод транспортно-механічного обладнання", на виконання спірного Договору ним було надано Акціонерному товариству "Українська залізниця" послуги загальною вартістю1 427 870,40 грн. , в той час як відповідачем такі послуги не оплачені.

Спір у справі виник в зв`язку з твердженнями позивача про наявність правових підстав для стягнення з відповідача заборгованості з оплати наданих згідно Договору послуг у розмірі1 427 870,40 грн.

Дослідивши зміст укладеного між позивачем та відповідачем Договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором про надання послуг, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 63 Цивільного кодексу України.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509, 901, 908, 909 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 статті 901 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

На підтвердження виконання своїх зобов`язань за Договором позивачем долучено до позовної заяви акт здачі-прийняття послуг (надання послуг) №01/02 від 24.02.2021 на суму 1 427 870,40 грн., який підписаний представниками сторін та скріплений печатками.

03.03.2021 позивачем була здійсненна реєстрація податкових накладних в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

Частиною 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України визначено обов`язок сторін довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За приписами частини 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідач не надав суду жодних доказів на спростування обставин, що повідомлені позивачем.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується надання Товариством з обмеженою відповідальністю "Завод транспортно-механічного обладнання" послуг Акціонерному товариству "Українська залізниця" за Договором на суму 1 427 870,40 грн.

Частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу України передбачений обов`язок замовника оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом п. 4.1 Договору передбачено, що оплата за надані послуги здійснюється замовником по факту надання послуг протягом 45 (сорока п`яти) банківських днів з дня підписання актів здачі - приймання наданих послуг, але не раніше реєстрації виконавцем податкових накладних в системі електронного адміністрування податку на додану вартість, шляхом перерахування замовником на розрахунковий рахунок виконавця.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зазначене також кореспондується з положеннями статей 525, 526 Цивільного кодексу України.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Доказів сплати відповідачем коштів у розмірі 1 427 870,40 грн. станом на дату розгляду даної справи суду не надано.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Отже, оскільки наявність та розмір заборгованості Акціонерного товариста "Українська залізниця" перед позивачем за Договором підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами та відповідачем не були спростовані, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод транспортно-механічного обладнання" підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судовий збір згідно зі статтею 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на відповідача.

Керуючись статтями 129, 232, 236-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод транспортно-механічного обладнання" задовольнити.

2. Стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» (03150, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, 5, ідентифікаційний код 40075815) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод транспортно-механічного обладнання" (84314, Донецька обл., м. Краматорськ, вул. Ювілейна, 11-Б, ідентифікаційний код 33371152) заборгованість у розмірі 1 427 870 грн. 40 коп. та судовий збір у розмірі 21 418 грн. 07 коп.

3. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 28.09.2021.

Суддя Т. Ю. Трофименко