РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

27.09.2021справа №910/7906/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Марченко О.В., за участю секретаря судового засідання Роздобудько В.В., розглянув у відкритому судовому засіданні

справу №910/7906/21

за позовом приватного підприємства «Медсервіс-Партнер» (03115, м. Київ, вул. Котельникова, буд. 35, офіс 81; ідентифікаційний код 25390545)

до Державної фіскальної служби України (04053, м. Київ, Львівська площа, буд. 8; ідентифікаційний код 39292197),

Офісу Генерального прокурора (01011, м. Київ, вул. Різницька, буд. 13/15; ідентифікаційний код 00034051) та

Державної казначейської служби України (01601, м. Київ, вул. Бастіонна, буд. 6; ідентифікаційний код 37567646)

про стягнення 1 402 399,20 грн.,

за участю представників:

позивача - Браніцького О.М. (ордер від 29.06.2021 серія КС №836177);

відповідача-2 - Чипової О.В. (довіреність від 23.07.2021 №15/1/2-696-21);

відповідачів-1,3 - не з`явилися.

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Стислий виклад позовних вимог

Приватне підприємство «Медсервіс-Партнер» (далі - Підприємство) звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Державної фіскальної служби України (далі - ДФС), Офісу Генерального прокурора та Державної казначейської служби України (далі - Служба) про стягнення з Державного бюджету України через Службу 1 402 399,20 грн. шляхом їх списання з єдиного казначейського рахунку.

Позовні вимоги мотивовано тим, що: у 2012 році стосовно директора Підприємства порушено кримінальне провадження, в межах якого було накладено арешт на грошові кошти Підприємства, які містяться на рахунках останнього, відкритих у AT «Комерційний банк «Експобанк» (далі - Банк), в межах суми 1 402 399,20 грн.; 05.12.2016 Голосіївським районним судом міста Києва у справі №752/11426/13-к ухвалено виправдовувальний вирок, залишений без змін ухвалою Судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду від 08.07.2019, яким, зокрема, ОСОБА_1 визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні, виправдано його у зв`язку з недоведеністю вчинення ним кримінальних правопорушень та скасовано арешти; проте в період здійснення кримінального провадження Банк було ліквідовано, кошти з поточного рахунку Підприємства списані у сумі 1 406 946,65 грн., а сам поточний рахунок в національній валюті закрито 02.04.2015; внаслідок незаконних рішень і дій органів державної влади при здійсненні ними своїх повноважень Підприємству завдана шкода у сумі 1 402 399,20 грн.

2. Стислий виклад заперечень Офісу Генерального прокурора

Офіс Генерального прокурора 10.06.2021 подав суду відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти задоволення позову, оскільки: позивачем до матеріалів справи не подано доказів протиправності дій прокурора при погодженні подання слідчого про накладення арешту на грошові кошти Підприємства в порядку кримінального судочинства, які б відповідали вимогам, визначеним в статтях 73, 74 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України); арешт, у зв`язку з яким за доводами позивача, йому завдано матеріальної шкоди, накладено постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 06.07.2012 відповідно до положень статей 125, 126 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) у редакції 1960 року; подані Підприємством копії клопотань про підтримання позиції щодо необхідності зняття арешту з рахунків позивача не є у відповідності до положень статей 73, 74 ГПК України належними та допустимими доказами бездіяльності посадових осіб Генеральної прокуратури України при здійсненні процесуального керівництва у кримінальному провадженні від 31.05.2013 №0000080; органи досудового слідства не несуть відповідальності за можливі ризики ліквідації банківських установ, в яких судами в рамках кримінально-процесуального законодавства накладені арешти на рахунки суб`єктів підприємницької діяльності; встановлення правомірності та/або неправомірності дій та/або бездіяльності органів досудового розслідування у кримінальному провадженні до компетенції господарських судів України не відноситься.

3. Стислий виклад заперечень ДФС

ДФС 23.06.2021 подала суду відзив на позовну заяву, в якому заперечила проти задоволення позовних вимог з огляду на те, що: судами не встановлено та не визнано незаконність дій чи рішення державних органів, а тому застосування статті 1176 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) в даних відносинах не можливе; арешт коштів був здійснений постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 06.07.2012 у справі №2610/16569/2012, а не особисто Головним слідчим управлінням ДФС чи Офісом Генерального прокурора на дії яких посилається позивач в позовній заяві; позивачем 13.10.2014 до Голосіївського районного суду міста Києва подано клопотання про скасування арешту майна Підприємства; позивач не позбавлений був подавати до суду докази та доводити їх переконливість для зняття арешту, проте арешт не був знятий; скасування арешту майна не може залежати лише від волі держави в особі державних органів, оскільки зацікавлена особа повинна самостійно вчиняти всі можливі дії для підтвердження, обґрунтування та захисту своєї позиції; державні органи та держава не несе відповідальності за можливі ризики ліквідації банківських установ, в яких судами в рамках кримінально-процесуального законодавства накладені арешти на рахунки суб`єктів підприємницької діяльності.

4. Процесуальні дії у справі

Ухвалою господарського суду міста Києва від 19.05.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 29.06.2021.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 29.06.2021 продовжено строк підготовчого провадження; підготовче засідання відкладено на 10.08.2021.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 10.08.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 27.09.2021.

Представники відповідачів-1,3 у судове засідання 27.09.2021 не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, про дату, час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленням про вручення поштових відправлень за адресами місцезнаходження відповідачів-1,3.

Представник позивача у судовому засіданні 27.09.2021 оголосив вступне слово та підтримав позовні вимоги.

Представник відповідача-3 оголосив вступне слово та заперечив проти задоволення позовних вимог.

Суд, заслухавши вступне слово представників сторін, з`ясувавши обставини, на які посилаються сторони, дослідив в порядку статей 209 і 210 ГПК України докази у справі.

Після закінчення з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами суд перейшов до судових дебатів.

Представники сторін виступили з промовами (заключним словом), в яких посилалися на обставини і докази, досліджені у судовому засіданні.

У судовому засіданні 27.09.2021 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення відповідно до статті 233 ГПК України.

Судом згідно з вимогами статей 222 і 223 ГПК України здійснювалося повне фіксування судового засідання технічними засобами та секретарем судового засідання велися протоколи судових засідань, які долучені до матеріалів справи.

ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ

06.04.2012 СУ ДПС в місті Києві за фактом заволодіння бюджетними коштами в особливо великих розмірах не встановленими слідством службовими особами Підприємства за попередньою змовою з невстановленими слідством службовими особами Національного інституту раку за частиною п`ятою статті 191 Кримінального кодексу України (далі - КК України) було порушено кримінальну справу №70-554.

02.07.2012 ГСУ ДПС України порушено кримінальну справу стосовно директора Підприємства ОСОБА_1 за частиною п`ятою статті 191 КК України та відносно директора товариства з обмеженою відповідальністю «Тікрам» ОСОБА_2 за частиною п`ятою статті 27 та частиною п`ятою статті 191 КК України.

03.07.2012 директора Підприємства ОСОБА_1 було затримано.

06.07.2012 ГСУ ДПС України порушено кримінальну справу відносно директора Підприємства ОСОБА_1 та невстановлених слідством службових осіб Національного інституту раку за частиною другою статті 15 та частиною п`ятою статті 191 КК України.

06.07.2012 постановою Шевченківського районного суду міста Києва у справі №2610/16572/2012 (провадження №4/2610/2992/2012) було продовжено строк затримання ОСОБА_1 до восьми діб.

06.07.2012 ГСУ ДПС України порушено кримінальну справу стосовно директора Підприємства ОСОБА_1 за частиною другою статті 366 КК України.

11.07.2012 постановою Шевченківського районного суду міста Києва у справі №2610/16572/2012 (провадження №4/2610/2992/2012), залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 19.07.2012, обрано запобіжний захід у вигляді застави у сумі 93 500 грн.

06.07.2012 постановою Шевченківського районного суду міста Києва у справі №2610/16569/2012 (провадження №4/2610/2990/2012) було частково задоволено подання начальника третього відділу Управління розслідування особливо важливих справ ГСУ ДПС України Пасюкова В.В. про накладення арешту на грошові кошти, а саме: накладено арешт на грошові кошти, які обліковуються на рахунках, що належать Підприємству та знаходяться і можуть надійти на рахунки: № НОМЕР_1 (643, 978, 840, 980), № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 , № НОМЕР_6 , відкриті у Банку, в сумі, яка не перевищує 1 402 399,20 грн.; зупинено видаткові операції за рахунками Підприємства, які знаходяться та можуть надійти на вказані рахунки, до виконання арешту грошових коштів у сумі 1 402 399,20 грн., крім операцій, пов`язаних із відрахуванням до державного бюджету та інших обов`язкових платежів.

Відповідно до довідки Банка від 14.01.2013 №22/03 позивача повідомлено про те, що 12.07.2012 на підставі постанови Шевченківського районного суду м. Києва за поточним рахунком Підприємства було накладено арешт у сумі 1 402 399,20 грн. Станом на 14.01.2013 арешт коштів виконаний у повному обсязі.

Листом від 31.03.2014 №16/206-1 Банком було надано інформацію про те, що 12.07.2012 відповідно до постанови Шевченківського районного суду м. Києва за поточними рахунками Підприємства накладено арешт коштів у сумі 1 402 399,20 грн. Станом на 31.03.2014 арешт коштів виконаний в повному обсязі.

В подальшому, після набуття чинності нової редакції КПК України (01.01.2013) відомості про вчинені кримінальні правопорушення були внесені до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань 31.05.2013 за номером 0000080.

01.07.2013 до Голосіївського районного суду м. Києва передано обвинувальний акт за кримінальним провадженням №0000080.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 02.07.2013 у справі №752/11426/13-к (провадження №1-кп/752/435/13) призначено підготовче засідання за кримінальним провадженням №0000080, а ухвалою від 01.08.2013 призначено судовий розгляд на 02.08.2013.

26.03.2014 до Голосіївського районного суду м. Києва було подано клопотання в порядку статті 174 КПК України про скасування арешту майна Підприємства, яке не було задоволено.

13.10.2014 до Голосіївського районного суду м. Києва було подане клопотання в порядку статті 174 КПК України про скасування арешту грошових коштів Підприємства у сумі 1 402 399,20 грн. на р/р у Банку, зняття вказаних коштів з рахунків Банка, внесення таких коштів на р/р НОМЕР_7 КБ «Приватбанку», з подальшим накладенням арешту на даний рахунок; одночасно 13.10.2014 до Генеральної прокуратури України було подано клопотання про підтримання в суді наведеного клопотання з метою збереження грошових коштів, яке не було задоволено.

Позивач звернувся до Банка (знаходився у тимчасовій адміністрації) з адвокатським запитом від 15.10.2014 №15-10/14-2 з проханням повідомити чи може Банк гарантувати збереження та виплату арештованих коштів Підприємства після зняття арешту з рахунків.

Листом від 06.11.2014 №1103/883 Банк повідомив Підприємство про те, що на даний час Банк є неплатоспроможним та не має фінансової можливості здійснювати виплати за вкладами (рахунками) та не задовольняє вимоги кредиторів.

Листом від 21.09.2015 №1601/5773 уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Банка повідомила Підприємство про те, що у строк з 30.01.2015 по 02.03.2015 позивачем не було надіслано заяви про визнання кредитором, у зв`язку з чим кошти з поточного рахунку були списані у сумі 1 406 946,65 грн., а поточний рахунок № НОМЕР_1 в національній валюті закрито 02.04.2015.

21.10.2015 Підприємство звернулося до Генеральної прокуратури України з клопотанням забезпечити повернення грошових коштів, які обліковувалися на рахунках, що належать Підприємству, у сумі 1 402 399,20 грн., на які постановою Шевченківського районного суду міста Києва накладено арешт.

05.12.2016 Голосіївський районний суд міста Києва у справі 752/11426/13-к ухвалив виправдовувальний вирок, в тому числі й відносно ОСОБА_1 , а також скасував арешти, накладені у рамках кримінального провадження, в тому числі й на грошові кошти, які обліковувалися на рахунках, що належать Підприємству, і були відкриті у Банку.

08.07.2019 Київський апеляційний суд постановив ухвалу, якою вирок Голосіївського районного суду міста Києва від 05.12.2016 залишено без змін.

14.01.2020 Офіс Генерального прокурора листом №09/2/1-21ВИХ-20 повідомив, що Генеральною прокуратурою України касаційна скарга на ухвалу Київського апеляційного суду від 08.07.2019 до суду касаційної інстанції не подавалася.

14.01.2021 Національний банк України листом №20-0006/2594 повідомив, що 30.03.2020 Комітет НБУ з питань нагляду та регулювання діяльності банків, нагляду (оверсайту) платіжних систем прийняв рішення №171 «Про виключення відомостей про Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Експобанк» з державного реєстру банків» у зв`язку з завершенням процедури його ліквідації. Станом на 12.01.2021 Державний реєстр банків не містить відомостей щодо реєстрації НБУ банку, що став правонаступником Банка. Станом на 12.01.2021 у ЄДРПОУ містяться відомості про те, що державну реєстрацію припинення юридичної особи - Банку в результаті ліквідації проведено 15.02.2020.

Отже, за доводами позивача, внаслідок незаконних рішень і дій органів державної влади при здійсненні ними своїх повноважень, юридичній особі приватного права - Підприємству завдана шкода у сумі 1 402 399,20 грн.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ. ПОЗИЦІЯ СУДУ

Згідно із статтею 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до частини шостої статті 1176 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах.

У частині першій статті 1166 ЦК України зазначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За загальною нормою стаття 1166 ЦК України вимагає встановлення усіх чотирьох елементів цивільного правопорушення (протиправна поведінка, наявність шкоди, причинний зв`язок між протиправною поведінкою та завданою шкодою, вина заподіювача шкоди).

За таких обставин необхідною підставою для притягнення органу державної влади до відповідальності у вигляді стягнення шкоди є факти неправомірних дій чи бездіяльності цього органу чи його посадових або службових осіб, наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями чи бездіяльністю і заподіяною шкодою.

Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає цивільну відповідальність за заподіяну шкоду.

У спірних деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди (її розмір), протиправність (незаконність) поведінки органу державної влади та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою.

Причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою виражається в тому, що шкода повинна бути об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди.

ВИСНОВКИ

Враховуючи встановлені судом обставини, позовні вимоги Підприємства не підлягають задоволенню, оскільки виключно позивач як власник грошових коштів, які були розмішені на рахунку Підприємства, відкритому у Банку, та арештовані на підставі постанови Шевченківського районного суду міста Києва від 06.07.2012 у справі №2610/16569/2012, повинен був звернутися до Банку з заявою про визнання позивача кредитором Банка, що Підприємством зроблено не було.

Відтак, кошти з поточного рахунку були списані у сумі 1 406 946,65 грн., а поточний рахунок № НОМЕР_1 в національній валюті було закрито 02.04.2015.

Таким чином, склад вини з боку відповідачів відсутній.

За приписами статті 129 ГПК України витрати зі сплати послуг адвоката позивача слід покласти на Підприємство.

Керуючись статтями 129, 233, 236 - 238, 240 та 241 ГПК України, господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Відмовити у задоволенні позовних вимог приватного підприємства «Медсервіс-Партнер» (03115, м. Київ, вул. Котельникова, буд. 35, офіс 81; ідентифікаційний код 25390545) до Державної фіскальної служби України (04053, м. Київ, Львівська площа, буд. 8; ідентифікаційний код 39292197), Офісу Генерального прокурора (01011, м. Київ, вул. Різницька, буд. 13/15; ідентифікаційний код 00034051) та Державної казначейської служби України (01601, м. Київ, вул. Бастіонна, буд. 6; ідентифікаційний код 37567646) про стягнення 1 402 399,20 грн.

2. Витрати зі сплати послуг адвоката позивача покласти на приватне підприємство «Медсервіс-Партнер» (03115, м. Київ, вул. Котельникова, буд. 35, офіс 81; ідентифікаційний код 25390545).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 28.09.2021.

Суддя О.В. Марченко