ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" вересня 2021 р. Справа №914/809/21

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого - судді Кравчук Н.М.

суддів Скрипчук О.С.

Плотніцький Б.Д,

секретар судового засідання Кобзар О.В.

розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" за №440-1/2565 від 26.07.2021 (вх. № ЗАГС 01-05/2641/21 від 03.08.2021)

на рішення Господарського суду Львівської області від 24.06.2021 (суддя Яворський Б.І. повний текст складено 30.06.2021)

у справі № 914/809/21

за позовом: Акціонерного товариства "Українська залізниця" (надалі АТ "Українська залізниця") в особі регіональної філії "Львівська залізниця" АТ "Українська залізниця", м. Львів,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Лісмаш" (надалі ТзОВ "Лісмаш"), м. Львів,

про стягнення 419 880,00 грн штрафу

за участю учасників справи:

від позивача: Чорна Т.О. - адвокат (довіреність б/н від 07.09.2021)

від відповідача: Зарічний І.Я. - адвокат (ордер серії ЛВ №177110 від 03.09.2021)

ВСТАНОВИВ:

АТ "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця" АТ "Українська залізниця" звернулось до Господарського суду Львівської області з позовом до ТзОВ "Лісмаш" про стягнення 419 880,00 грн. штрафу за неналежне виконання умов договору поставки №Л/НХ-20622/НЮ від 23.12.2020.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не виконав своїх зобов`язань за договором поставки. Так, за умовами договору товариство зобов`язувалося поставити 106 шт. кущорізів, однак поставило лише 81 шт. За таке порушення на підставі п.7.1 договору позивач нарахував постачальнику 20% штрафу від суми договору, що становить 419 880,00 грн.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 24.06.2021 у справі №914/806/21 позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з ТзОВ "Лісмаш" на користь АТ "Українська залізниця" 28929,31 грн. штрафу та 2270,00 грн. судового збору. У задоволенні решти вимог відмовлено.

Приймаючи вищевказане рішення, місцевий господарський суд не погодився з нарахуванням суми штрафу згідно з п.7.1 договору. Водночас суд дійшов висновку, що у даному випадку має місце неналежне виконання постачальником умов договору шляхом порушення строків поставки понад 30 днів. За таке порушення умов договору сторони передбачили відповідальність у вигляді штрафу у розмірі 7% вартості не поставленої продукції. З огляду на вищенаведене, суд першої інстанції дійшов висновку, що правомірним є нарахування і стягнення з відповідача штрафу у розмірі 7% від вартості вчасно не поставленої продукції, що становить 28 929,31 грн. (413275,80 грн. (вартість 25 шт.) * 7% = 28929,31 грн.).

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, АТ "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця" АТ "Українська залізниця" оскаржило його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі скаржник покликається на те, що рішення суду прийняте з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, судом неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи. Зокрема, апелянт зазначає, що оскільки до моменту звернення до суду з позовом від відповідача не надходило жодних пропозицій щодо допоставки товару, тому скаржник вважає, що мав місце лише факт невиконання відповідачем зобов`язань, передбачених п.7.1. договору поставки. Таким чином, суд, застосувавши п.7.2. договору вийшов за межі позовних вимог.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.08.2021 справу №914/809/21 розподілено до розгляду судді-доповідачу Кравчук Н.М., склад колегії сформований з суддів: Кравчук Н.М. - головуючий суддя, судді: Плотніцький Б.Д. та Скрипчук О.С.

Ухвалою суду від 06.08.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою АТ "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Господарського суду Львівської області від 24.06.2021 у справі №914/809/21, призначено розгляд справи на 14.09.2021.

В судовому засіданні 14.09.2021 було оголошено перерву в розгляді справи №914/809/21 до 21.09.2021.

В судовому засіданні представник скаржника доводи апеляційної скарги підтримав в повному обсязі, просить рішення Господарського суду Львівської області від 24.06.2021 у справі №914/806/21 скасувати та прийняти нове, яким позовні вимоги задоволити в позовному обсязі.

Представник ТзОВ "Лісмаш" в судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечив з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу (зареєстрований в канцелярії суду за вх.№ ЗАГС01-04/6323/21 від 10.09.2021) та додаткових поясненнях (зареєстроване в канцелярії суду за вх.№ ЗАГС01-04/6521/21 від 20.09.2021), рішення суду першої інстанції вважає законним та обґрунтованим, відтак, просить суд залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Суд апеляційної інстанції у відповідності до ст. 269 ГПК України переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Встановивши обставини справи, вивчивши апеляційну скаргу, здійснивши оцінку доказів, що містяться в матеріалах справи, заслухавши учасників справи, Західний апеляційний господарський суд встановив таке.

23.12.2020 за результатами проведення відкритих торгів в електронній системі закупівель "Прозоро" між АТ "Українська залізниця" (покупець) та ТзОВ "Лісмаш" (постачальник) був укладений договір №Л/НХ-20622/НЮ.

Відповідно до розділу 1 договору постачальник зобов`язався поставити покупцеві товар, зазначений у специфікації №1 (додаток №1 до договору), а саме: мотокоси, кущорізи (косарки) у кількості, визначеній у специфікації №1 (додатку №1 до договору), на суму 2 099 400,00 грн.

Відповідно до п.5.4. договору доставка товару проводиться партіями, протягом не більше 15 днів з моменту подання заявки покупця, згідно п. 5.4.4. договору, яка вважається дозволом на доставку товару та є підтвердженням готовності покупця до приймання товару.

Пунктом 5.4.4. договору передбачено, що відправлення заявки покупцем здійснюється з електронної адреси покупця () на електронну адресу постачальника (). Датою подання заявки вважається дата відправлення її на електронну адресу постачальника.

Пунктом 5.2. договору визначено місце поставки товару: (НХ) Служба організації та проведення закупівель - код філії 937, 79025, м.Львів вул. Широка,2. Моментом доставки товару відповідно до п.5.1. договору є дата фактичного прибуття товару за адресою, зазначеною в договорі, що підтверджується товаросупроводжувальними документами.

У розділі 7 договору сторони передбачили відповідальність сторін за порушення умов договору. Так, згідно з п.7.1 договору за невиконання постачальником своїх зобов`язань за цим договором, передбачених розділом 1, постачальник сплачує покупцю штраф у розмірі 20% від суми договору.

За порушення строку поставки товару за даним договором, з урахуванням фактичної дати доставки товару, передбаченої п.5.1 цього договору, постачальник сплачує покупцю пеню у розмірі 0,1% вартості товару, з якого допущено прострочення виконання за кожен день прострочення, а за прострочення поставки товару понад 30 днів додатково стягується штраф у розмірі 7% вказаної вартості (п.7.2 договору).

Згідно з п.10.1 Договору останній набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2021.

24.12.2020 покупець на електронну адресу постачальника надіслав заявку №НГ/НЗІ-40/11 на поставку мотокос (кущорізів) у кількості 106 шт. за ціною 16531,03 грн. (з ПДВ) на загальну суму 1 752 289,39 грн.

На виконання заявки №НГ/НЗІ-40/11 від 24.12.2020 постачальник здійснив поставку 81 шт. мотокосів (кущорізів) на загальну суму 1 339 013,59 грн:

- 29.12.2020 - 28 шт. на суму 462 868,90 грн. (акт приймання-передачі від 29.12.2020, №б/н);

- 29.12.2020 - 1 шт. на суму 16 531,03 грн. (акт приймання-передачі від 29.12.2020, №б/н на загальну суму 89 092,54 грн.);

- 30.12.2020 - 1 шт. на суму 16 531,03 грн. (акт приймання-передачі від 30.12.2020, №б/н, на загальну суму 49559,88 грн.);

- 30.12.2020 - 25 шт. на суму 413 275,80 грн. (акт приймання-передачі від 30.12.2020, №б/н);

- 30.12.2020 - 26 шт. на суму 429 806,83 грн. (акт приймання-передачі від 30.12.2020 №б/н).

25 шт. мотокосів (кущорізів) залишилося недопоставленими.

У зв`язку з недопоставкою товару АТ "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця" АТ "Українська залізниця" в березні 2021 звернулось до суду з позовом про стягнення з ТзОВ "Лісмаш" 419 880,00 грн. штрафу на підставі п.7.1 договору поставки №Л/НХ-20622/НЮ.

31.03.2021 ТзОВ "Лісмаш" звернулося до покупця з листом, у якому просила відкликати позовну заяву та провести взаємні консультації щодо виконання договору поставки. Постачальник у листі пояснював, що у зв`язку з тим, що термін виконання заявки збігся з новорічними та різдвяними святами, на поставку реально було тільки 5 з 15 днів. Крім того, представництво виробника STIHL припинило відвантаження продукції з 24.12.2020. У зв`язку з тим, що термін дії договору до 31.12.2021, ТзОВ "Лісмаш" просило надати можливість допоставити кущорізи у кількості 25 шт.

Листом від 06.04.2021 ТзОВ "Лісмаш" повідомило залізницю, що готове допоставити кущорізи згідно договору у кількості 25 шт.

08.04.2021 ТзОВ "Лісмаш" просило залізницю надати довіреність і вказати контакти відповідальної особи для поставки кущорізів по заявці від 24.12.2020.

Відповіді на дані листи-прохання залізниця не надала.

При винесенні постанови колегія суддів керувалася таким.

Відповідно до ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Невиконання зобов`язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) ст.610 Цивільного кодексу України кваліфікує як порушення зобов`язання.

За приписами ст.230 Господарського кодексу України порушення зобов`язання є підставою для застосування господарських санкцій (неустойка, штраф, пеня). Штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно з ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

У ч.1 ст.549 Цивільного кодексу України вказано, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач в обґрунтування своїх вимог покликається на п.7.1 договору, яким передбачено, що за невиконання постачальником своїх зобов`язань за цим договором, передбачених розділом 1 цього договору, постачальник сплачує покупцю штраф у розмірі 20% від суми договору.

Як було зазначено вище, розділом 1 договору встановлено, що постачальник зобов`язався поставити покупцеві товар, зазначений у специфікації №1 (додаток №1 до договору), а саме: мотокоси, кущорізи (косарки) у кількості, визначеній у специфікації №1 (додатку №1 до договору), на суму 2 099 400,00 грн.

В специфікації №1 вказані наступні види товарів:

- мотокос (кущоріз) STIHL FS450 в кількості 106 шт.,

- мотокос (кущоріз) STIHL FS250 в кількості 3 шт.,

- кущоріз Husqvarna 545 RX в кількості 6 шт.,

- кущоріз Husqvarna 135 R в кількості 5 шт.,

- кущоріз STIHL FS40' 0 в кількості 6 шт.,

- мотокос (тример) STIHL FS120 в кількості 4 шт.

Відповідно до заявки №НГ/НЗІ-40/11 позивач на електронну адресу постачальника надіслав замовлення на поставку мотоксів (кущорізів) STIHL FS450 в кількості 106 шт на загальну суму 1 752 289,39 грн. Відомостей стосовно замовлення інших товарів, зазначених в специфікації, дана заявка не містить.

Отже, вказане свідчить про те, що покупець замовив лише частину товару, який є предметом договору поставки, лише на суму 1 752 289,39 грн. Тобто, саме ця сума була погоджена між сторонами щодо поставки спірного товару. Водночас позивачем штраф нараховується за непоставку спірного товару із суми 2 099 400,00 грн (від суми договору).

Так, судом встановлено, що на виконання заявки ТзОВ "Лісмаш" поставило позивачу 81 шт. мотокосів (кущоріз) STIHL FS450, що становить 76,4% від загальної кількості зазначеного в заявці товару.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що договір діє до 31.12.2021, тобто, у сторін був час для виконання умов договору в повному обсязі до кінця 2021 року.

В судовому засіданні 21.09.2021 представник позивача усно повідомив, що ТзОВ "Лісмаш" в липні 2021 допоставив товар, вказаний в заявці.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції зазначає, що до правовідносин сторін, які склалися станом на момент звернення з позовом до суду, не може бути застосований п.7.1 договору поставки, оскільки ним чітко передбачено нарахування покупцю штрафу у розмірі 20% від суми договору за невиконання останнім своїх зобов`язань, передбачених розділом 1 договору. Як зазначалося вище, виконавець виконав замовлення замовника, проте лише частково, що не заперечується самим позивачем.

Задовольняючи позовні вимоги в розмірі 28929,31 грн., суд першої інстанції взяв до уваги факт порушення строків поставки понад 30 днів, за яке п. 7.2. договору передбачена відповідальність у вигляді стягнення з постачальника штрафу у розмірі 7% від вартості вчасно не поставленої продукції. Наведені обставини, на думку суду першої інстанції, свідчать про існування порушеного права позивача та наявність підстав для звернення до суду за їх захистом.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду, що в даному випадку у відносинах сторін договору відбулася прострочка виконання зобов`язання (поставки), відповідальність за яку передбачена п.7.2 договору.

Проте, місцевий господарський суд не звернув увагу, що підставою даного позову позивач вказав п.7.1, а не п.7.2 договору, тому суд прийняв рішення у даній справі, вийшовши за межі позовних вимог.

Згідно зі статтею 14 ГПК України ("Диспозитивність господарського судочинства") суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

За приписами ст. 20 ЦК України право на захист особа здійснює на свій розсуд.

Пунктом 4 частини 2 статті 20 Господарського кодексу України передбачено, що кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів.

Суд зобов`язаний вирішити наявний між сторонами спір з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів відповідних осіб, предмет та підстави позову визначаються та можуть в установленому порядку змінюватися тільки позивачем, тоді як суд позбавлений права на відповідну процесуальну ініціативу.

Статтею 162 ГПК України встановлено, що подана до господарського суду позовна заява повинна містити, зокрема, зміст позовних вимог та викладення обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, правові підстави позову.

Таким чином, дослідивши фактичні обставини справи, оцінивши наявні у справі докази на їх підтвердження, надавши правову кваліфікацію відносинам сторін і виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи, колегія суддів приходить до висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги є необґрунтованими, відтак задоволенню не підлягають, висновок місцевого суду не ґрунтується на належних доказах та є помилковим, тому зазначене рішення підлягає скасуванню, з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позову повністю.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення, у відповідності до пунктів 1-4 частини 1 статті 277 ГПК України, є нез`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Оскільки апеляційна скарга до задоволення не підлягає, тому понесені судові витрати на сплату судового збору за подання апеляційної скарги залишаються за скаржником.

Керуючись, ст.ст. 269, 275, 277, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ :

1. Апеляційну скаргу надалі АТ "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця" АТ "Українська залізниця" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Львівської області від 24.06.2021 у справі № 914/809/21 скасувати. Прийняти нове рішення, яким в позові відмовити.

3. Судовий збір за подання апеляційної скарги залишити за скаржником.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку в строки, передбаченні ст.ст.287-288 ГПК України.

5. Справу повернути до Господарського суду Львівської області.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/.

Головуючий суддя Н.М. Кравчук

судді О.С. Скрипчук

Б.Д. Плотніцький