РІШЕННЯ

м. Київ

30.09.2021Справа № 910/12242/21
Господарський суд міста Києва у складі судді Курдельчука І.Д., розглянув в порядку спрощеного позовного провадження справу № 910/12242/21

за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» (код 36086124; 01024, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 15/2; e-mail: )

до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» (код 30859524; 03038, м. Київ, вул.. Федорова Івана, 32, літА)

про стягнення 7 630,43 грн.

без виклику представників сторін

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» (далі - відповідач) про відшкодування матеріальної шкоди завданої в результаті ДТП в порядку суброгації у розмірі 7 630,43 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем на підставі договору добровільного страхування транспортного засобу №777.19.2455954 від 03.04.2019 внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди (надалі - ДТП) виплачено страхове відшкодування власнику автомобіля марки «MERCEDES GLS-350» реєстраційний номер НОМЕР_1 , а тому позивачем отримано право вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду, якою є Відповідач у справі (Поліс ОСЦПВВНТЗ №ЕР/157460692).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.07.2021 прийнято позовну заяву до розгляду; відкрито провадження у справі № 910/12242/21; постановлено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

16.08.2021 Відповідачем через відділ діловодства суду подано Відзив на позов. Згідно даного відзиву, останній заперечує проти задоволення позову в повному обсязі з тих підстав, що Позивачем не враховано коефіцієнт фізичного , який слід було застосовувати у зв`язку із тим, що згідно даних з інформації з програмного забезпечення «Audatex», 18.06.2018р, 16.07.2018р. та 21.08.2018 здійснювались розрахунки відновлювального ремонту автомобіля «MERCEDES GLS-350» реєстраційний номер НОМЕР_1 , що свідчить про те, що щодо даного автомобіля застосовувався відновлювальний ремонт.

Також, на переконання Відповідача, рахунок СТО не є належним та допустимим доказом у справі.

Крім того, у поданому суду Відзиві, відповідач виклав клопотання про витребування доказів. Згідно поданого клопотання, просив витребування у позивача копії актів огляду транспортного засобу Мерседес, д.р.н. НОМЕР_2 (№ кузова, рами НОМЕР_3 ), фотографії пошкодженого автомобіля та копії розрахунків (калькуляцій) складених за допомогою програмного забезпечення Audatex по подіям відповідно до яких розрахунок здійснювався 18.06.2018 та 16.07.2018.

18.08.2021 Позивачем до суду подано Відповідь на Відзив. Відповідно до наданої відповіді, останній вказує, зокрема, що Відповідачем не надано належних доказів, в підтвердження підстав для застосування коефіцієнта фізичного зносу.

25.08.2021 Відповідачем до суду подано Заперечення на відповідь на відзив. Згідно яких, наголошує на тому, що розмір збитку було визначено на підставі рахунку, який є неналежним та недопустимим доказом у справі, оскільки останній не враховує коефіцієнт фізичного зносу та не оцінює шкоду. Посилаючись, при цьому, на висновки ВС КЦС викладених у Постанові від 27.06.2018 у справі №466/9318/14-ц.

30.08.2021 Позивачем до суду подано письмові Заперечення щодо доводів Відповідача викладених у Відзиві на позов та у Запереченнях на відповідь на відзив.

Судом, розглянуто клопотання Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» про витребування доказів (від 16.08.2021 вх. № 01-37/60971/21) та Ухвалою суду від 07.09.2021р. відмовлено в його задоволенні з тих підстав, що заявником не обґрунтовано неможливість самостійно одержати такі докази, оскільки не надано доказів звернення до Позивача про їх одержання.

10.09.2021 Відповідачем до суду подано Пояснення на заперечення. Зокрема, вказує на те, що Рахунок СТО не є належним доказом, оскільки не враховує коефіцієнт фізичного зносу та не оцінює шкоду.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, відзив, відповідь на відзив, заперечення на відповідь на відзив, заперечення, пояснення на заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

03.04.2019 р. між ОСОБА_1 (Страхувальник) та ТДВ «Експрес Страхування» (Страховик) укладено договір добровільного страхування транспортного засобу № 777.19.2455954 від 03.04.2019 р із наступними Договорами № 777.19.2455954/1, № 777.19.2455954/2 про зміну Сторони у зобов`язанні (Новий страхувальник ОСОБА_2 ) до Договору добровільного страхування наземних транспортних засобів № 777.19.2455954 від 03.04.2019 р. (далі - Договір страхування). Предметом Договору є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням наземними транспортними засобами, зокрема, автомобілем «MERCEDES-BENZ GLS 350», д/н НОМЕР_2 .

11 грудня 2019 року в м. Києві, вул. Тургенєвська, 55 А сталася дорожньо-транспортна пригода: водій ОСОБА_3 керуючи автомобілем «RENAULT MEGANE», д/н НОМЕР_4 , допустила зіткнення з автомобілем «MERCEDES-BENZ GLS 350», д/н НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія ОСОБА_3 , що підтверджується постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 23.01.2020 р. по справі №761/48440/19.

13 грудня 2019 року ОСОБА_2 подав до ТДВ «Експрес Страхування» заяву про виплату страхового відшкодування.

Відповідно до рахунків № від 13.12.2019 р. та № від 27.01.2020 р. Спільного Підприємства у формі Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТОМОБІЛЬНИЙ ДІМ Україна-МЕРСЕДЕС БЕНЦ» вартість відновлювального ремонту автомобіля «MERCEDES-BENZ GLS 350». д н НОМЕР_2 , складає: 40 225,51 грн.

ТДВ «Експрес Страхування» відповідно до умов Договору страхування було прийнято рішення про визнання дорожньо-транспортної пригоди страховим випадком та сплачено страхове відшкодування в загальній сумі: 40 225,51 грн. на рахунок СП у формі ТОВ «АВТОМОБІЛЬНИЙ ДІМ Україна-МЕРСЕДЕС БЕНЦ», що підтверджується платіжними дорученнями № ЦО06466 від 26.12.2019 р. та № Ц000795 від 05.02.2020 р.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Із постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 23.01.2020 р. по справі №761 /48440/19, вбачається, що ДТП відбулась внаслідок порушення водієм транспортного засобу «RENAULT MEGANE», д/н НОМЕР_4 , ОСОБА_3 ПДР України.

Частинами 1 та 2 статті 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пунктів 1, 3 частини 1 статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Таким чином, за змістом вказаних норм, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.

Вина особи, яка керувала автомобілем «RENAULT MEGANE», д/н НОМЕР_4 , - ОСОБА_3 , встановлена у судовому порядку.

Як вбачається з матеріалів справи цивільно-правова відповідальність за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації автомобіля «RENAULT MEGANE», д/н НОМЕР_4 , станом на дату настання спірної ДТП була застрахована Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Українська страхова група» на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР/157460692.

Згідно вищевказаного полісу №ЕР/157460692 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, франшиза - 0 грн. та ліміт відповідальності за шкоду, спричинену майну - 100 000,00 грн.

Таким чином, за доводами Позивача у Відповідача виник обов`язок із відшкодування позивачу витрат в розмірі 40 225,51 грн.

10.04.2020 р. ТДВ «Експрес Страхування» звернулося до Відповідача із заявою про відшкодування шкоди по полісу ЕР/157460692 в сумі: 40225,51 гри.

11.08.2020 р. ГІрАТ «СК «УСГ» платіжним дорученням № 19817 сплатило на користь ТДВ «Експрес Страхування» страхове відшкодування за полісом № ЕР/157460692 в сумі 32 595,08 грн.

Згідно листа Вих.№03/5362 від 29.07.2020р., Відповідач сплату суми в розмірі 32 595,08 грн. обґрунтував тим, що згідно інформації отриманої з програмного забезпечення «Audatex», 18.06.2018р, 16.07.2018р. та 21.08.2018 здійснювались розрахунки відновлювального ремонту автомобіля «MERCEDES GLS-350» реєстраційний номер НОМЕР_1 , що свідчить про те, що щодо даного автомобіля застосовувався відновлювальний ремонт. Отже, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, матеріальний збиток завданий власникові автомобіля складає 32 595,08 грн.

Не погоджуючись з такими доводами Позивач звернувся із даним позовом до суду та просить стягнути з Відповідача решту суми страхового відшкодування в розмірі 7 630,43 грн.

Як вказує відповідач у відзиві на позовну заяву, підставою для нарахування коефіцієнту фізичного зносу стало те, що згідно даних функції «Audahistory» комп`ютерної програми «Audatex», складові частини транспортного засобу «MERCEDES GLS-350» реєстраційний номер НОМЕР_1 , відновлювались ремонтом до настання вищевказаної ДТП - у 2018 році, у зв`язку із чим відповідач самостійно здійснив визначення коефіцієнту зносу відповідно до Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, та встановив, що коефіцієнт фізичного зносу на запасні частини пошкодженого транспортного засобу «MERCEDES GLS-350» реєстраційний номер НОМЕР_1 складає 53%.

Суд вважає недоведеними підстави для застосування у даному випадку коефіцієнту фізичного зносу у розмірі 53%, оскільки на переконання суду, самі лише дані, що містяться у системі «Audahistory» комп`ютерної програми «Audatex» не слід вважати належними та допустимим доказами у даній справі.

Суд звертає увагу, що доказів фактичного проведення попереднього відновлювального ремонту транспортного засобу «MERCEDES GLS-350» реєстраційний номер НОМЕР_1 у 2018 році, на що вказує відповідач, а саме актів виконаних робіт, рахунків, калькуляцій тощо, матеріали справи не містять.

При цьому, з доданих Відповідачем скріншотів неможливо встановити факту наявності ушкоджень автомобіля, характеру ушкоджень та чи проводився ремонт даного автомобіля.

Разом з тим, оскільки на момент ДТП строк експлуатації застрахованого автомобіля «MERCEDES GLS-350» реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2017 року випуску, не перевищував 7 років, належних та допустимих доказів щодо наявності, передбачених п.7.39 Методики винятків щодо застосування коефіцієнту зносу до складників автомобіля, пошкоджених вищевказаною ДТП, суду не надано, підстави для застосування у даному випадку коефіцієнту фізичного зносу відсутні.

Щодо заперечень Відповідача стосовно неналежності та недопустимості рахунків СТО, як доказів у справі, суд зазначає таке.

Спільним Підприємством у формі Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТОМОБІЛЬНИЙ ДІМ Україна-МЕРСЕДЕС БЕНЦ» виставлено рахунки № від 13.12.2019 р. та № від 27.01.2020 р. за якими вартість відновлювального ремонту автомобіля «MERCEDES-BENZ GLS 350». д н НОМЕР_2 , складає: 40225,51 грн.

Відповідно до матеріалів справи Позивач здійснив виплату страхового відшкодування в загальній сумі: 40 225,51 грн. на рахунок СП у формі ТОВ «АВТОМОБІЛЬНИЙ ДІМ Україна-МЕРСЕДЕС БЕНЦ».

Суд зазначає, що проведення оцінки завданої шкоди суб`єктом оціночної діяльності є необхідним у випадку наявності підстав для вирахування коефіцієнту фізичного зносу у випадках і порядку, передбаченому Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом №142/5/2092 від 24.11.2003 Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24.11.2003 за №1074/8395.

Вказане і стосується судової практики на яку посилається Відповідач (Постанова ВС КЦС №466/9318/14-ц від 27.06.2018).

Відповідно до п.7.38 вказаної Методики значення коефіцієнта фізичного зносу (Ез) приймається таким, що дорівнює нулю для нових складників та для складників колісних транспортних засобів, строк експлуатації яких не перевищує 5 років - для легкових колісних транспортних засобів виробництва країн СНД та 7 років - для інших легкових колісних транспортних засобів.

Згідно з п.1.6 вищевказаної Методики строк експлуатації - це період часу від дати виготовлення колісного транспортного засобу до дати його оцінки.

Як встановлено судом вище,, станом на дату дорожньо-транспортної пригоди строк експлуатації означеного автомобіля не перевищував семи років.

Крім цього, п.7.39 зазначеної Методики визначено, що винятком, стосовно використання зазначених вище вимог є, зокрема, випадок якщо колісні транспортні засоби експлуатуються в інтенсивному режимі (фактичний пробіг щонайменше вдвічі більший за нормативний) та якщо складові частини кузова, кабіни, рами відновлювали ремонтом або вони мають корозійні руйнування чи пошкодження у вигляді деформації.

Суд зазначає, що доказів існування обставин, які є винятковими відповідно до п. 7.39 Методики, стосовно застрахованого Позивачем автомобіля матеріали справи не містять.

Отже, з наявних в матеріалах справи документів Судом не встановлено наявності підстав для вирахування коефіцієнту фізичного зносу транспортного засобу «MERCEDES-BENZ GLS 350». д н НОМЕР_2 , при визначенні розміру страхового відшкодування.

При визначенні розміру заподіяної шкоди у даному випадку Суд виходить із вартості відновлювального ремонту застрахованого автомобіля «MERCEDES-BENZ GLS 350». д н НОМЕР_2 , згідно із сумою, яка вказана у рахунку, виставленому станцією технічного обслуговування (Спільним Підприємством у формі Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТОМОБІЛЬНИЙ ДІМ Україна-МЕРСЕДЕС БЕНЦ»).

Так, у постанові Верховного Суду від 25.07.2018 року у справі №922/4013/17 зроблено висновок, що звіт про оцінку транспортного засобу є лише попереднім оціночним документом, в якому зазначається можлива, але не кінцева сума, що витрачена на відновлення транспортного засобу. Реальним же підтвердженням виплати суми страхового відшкодування страхувальнику є саме платіжне доручення, яким оплачена виставлена станцією технічного обслуговування сума вартості відновлювального ремонту транспортного засобу.

Норма ч.1 ст.22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", яка передбачає відшкодування страховиком саме оціненої шкоди, не встановлює імперативного обов`язку щодо проведення такої оцінки саме суб`єктом оціночної діяльності відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".

Згідно з п.1.6 Методики відновлювальний ремонт - це комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності колісних транспортних засобів чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів, а відповідно до п.2.3 Методики вартість відновлювального ремонту дорожнього транспортного засобу - це грошові витрати, необхідні для відновлення пошкодженого, розукомплектованого колісного транспортного засобу.

Відповідно до ст.1192 Цивільного кодексу України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту, суд, у разі виникнення спору щодо визначення розміру шкоди, повинен виходити з фактичної (реальної) суми, встановленої висновком автотоварознавчої експертизи, або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля.

Отже, рахунки Спільного Підприємства у формі Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТОМОБІЛЬНИЙ ДІМ Україна-МЕРСЕДЕС БЕНЦ» № від 13.12.2019 р. та № від 27.01.2020 р. та платіжні доручення № ЦО06466 від 26.12.2019 р. та № Ц000795 від 05.02.2020 р. визнаються Судом достатніми доказами фактично здійснених позивачем витрат з виплати страхового відшкодування, які виникли внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 20.03.2018 у справі № 911/482/17.

Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовної вимоги Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» та наявність правових підстав для стягнення з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» страхового відшкодування у розмірі 7 630,43 грн.

Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

З огляду на принцип змагальності сторін, розподіл обов`язку доказування та подання доказів, на прокурора покладається обов`язок довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх позовних вимог.

За приписами частин 1 - 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Пункт 3 частини 1 статті 129 Конституції України пов`язує змагальність сторін зі свободою в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Змагальність сторін - це встановлена законом можливість реалізації та практична реалізація наданих їм процесуальних прав при безумовному виконанні покладених на них процесуальних обов`язків на всіх стадіях судового процесу за участю компетентного суду.

Переконливість кожного доказу доводиться у змагальній процедурі безпосередньо перед тим складом суду, який дає цьому доказу юридично значущу оцінку.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 09.12.1994 Європейського суду з прав людини у справі "Руїс Торіха проти Іспанії").

Зважаючи на викладене, всі інші доводи та міркування учасників справи судом визнаються такими, що не спростовують вищевказаних висновків суду.

За приписами статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати зі справи слід покласти на позивача.

Керуючись статтями 13, 74, 129, 232, 236-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» про стягнення 7 630,43 грн. задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» (код 30859524; 03038, м. Київ, вул.. Федорова Івана, 32, літА) на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» (код 36086124; 01024, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 15/2; e-mail: ) 7 630,43 (сім тисяч шістсот тридцять) грн. - суми страхового відшкодування та 2 270,00 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 30.09.2021.

Суддя І.Д. Курдельчук