ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"23" вересня 2021 р. Cправа № 902/515/21

Господарський суд Вінницької області у складі головуючого судді Тварковського А.А.,

за участю секретаря судового засідання Німенко О.І.,

представника позивача - Таганцова Б.А.,

у відсутності представника відповідача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження матеріали господарської справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінниця Агро Експерт" (вул. Стрілецька, 16А, м. Вінниця, 21001)

до: Селянсько-фермерського господарства "Явір" (вул. Шабовти, буд. 16, село Сьомаки, Хмільницький район, Вінницька область, 22070)

про стягнення 178 380,2 грн,

В С Т А Н О В И В :

Товариством з обмеженою відповідальністю "Вінниця Агро Експерт" подано позов до Селянсько-фермерського господарства "Явір" про стягнення 178 380,2 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач вказує на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за Договором поставки №3/33-12-К від 11.04.2019 в частині повної та своєчасної оплати за поставлений товар, внаслідок чого Товариством з обмеженою відповідальністю "Вінниця Агро Експерт" заявлено до стягнення з Селянсько-фермерського господарства "Явір" 178 380,2 грн заборгованості.

Ухвалою суду від 26.05.2021 за вказаним позовом відкрито провадження у справі №902/515/21 в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 06.07.2021.

25.06.2021 до суду надійшла заява позивача, відповідно якої Товариством з обмеженою відповідальністю "Вінниця Агро Експерт" уточнено прохальну частину позовної заяви шляхом розмежування складових та сум заявленої до стягнення заборгованості. Так, позивач просить стягнути з відповідача 50 000 грн - основного боргу; 98 237,22 грн - пені; 16 671,35 грн - інфляційних втрат та 13 471,63 грн - відсотків за користування чужими коштами (3% річних).

За результатами проведеного підготовчого засідання 06.07.2021 суд у протокольній формі в порядку ч. 11 ст. 176 ГПК ухвалив залишити позовну заяву без руху та надати можливість позивачу усунути недоліки позовної заяви, шляхом надання до суду належних доказів надсилання даної заяви з додатками відповідачу.

Ухвалою суду від 12.07.2021, враховуючи усунення позивачем недоліків позовної заяви, продовжено розгляд справи №902/515/21 в порядку ч. 12 ст. 176 Господарського процесуального кодексу України, підготовче засідання призначено на 22.07.2021. Також вказаною ухвалою продовжено строк підготовчого провадження у справі на 30 днів з власної ініціативи суду згідно з приписами ч. 3 ст. 177 ГПК України.

Окремо слід зазначити, що 17.08.2021 до суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву та зустрічна позовна заява Селянсько-фермерського господарства "Явір" про визнання недійсним договору поставки №3/33-12-К від 11.04.2019. При цьому ухвалою суду від 25.08.2021 зустрічну позовну заяву повернуто Селянському-фермерському господарству "Явір", оскільки такий позов подано з порушенням строку, встановленого ч.1 ст. 180 Господарського процесуального кодексу України.

Окрім того, з мотивів пропуску строку на подання відзиву на позовну заяву, суд дійшов висновку про залишення відзиву відповідача (вих. № б/н від 16.08.2021) без розгляду в порядку ч. 2 ст. 118 ГПК України.

Виконавши завдання підготовчого провадження, судом закрито дану стадію судового процесу та призначено справу до розгляду по суті на 02.09.2021.

За результатами проведеного судового засідання 02.09.2021 за участю представника позивача, враховуючи відсутність доказів належного повідомлення відповідача про дату, час та місце слухання справи, розгляд справи відкладено на 23.09.2021, про що постановлено відповідну ухвалу у протокольній формі.

На визначену дату та час у судове засідання з`явився представник позивача, який заявлений позов підтримав у повному обсязі. Відповідач явки уповноваженого представника не забезпечив, хоча про призначене судове засідання на 23.09.2021 був повідомлений ухвалою суду від 02.09.2021, вручення якої Селянському-фермерському господарству "Явір" підтверджується наявним у матеріалах справи рекомендованим поштовим повідомленням (а.с. 93, том 1). При цьому 22.09.2021 надійшло клопотання представника Селянсько-фермерського господарства "Явір" про відкладення розгляду справи у зв`язку з обставинами оскарження ухвали від 25.08.2021 про повернення зустрічної позовної заяви.

Дослідивши вказане клопотання представника відповідача, суд дійшов висновку про його відхилення як необґрунтованого, про що постановлено відповідну ухвалу у протокольній формі, позаяк оскарження ухвали про повернення зустрічного позову жодним чином не перешкоджає розгляду даної справи по суті.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

11.04.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Вінниця Агро Експерт" (Постачальник, позивач) та Селянським-фермерським господарством "Явір" (Покупець, відповідач) укладено Договір поставки №3/33-12-К (Договір), відповідно до п. 1.1. якого Постачальник зобов`язується в порядку та на умовах надання товарного кредиту Покупцю, визначених у цьому Договорі передати у власність Покупця (поставити) Товар (засоби захисту рослин, добрива з мікроелементами, регулятори росту рослин), а Покупець зобов`язується в порядку та на умовах надання товарного кредиту, визначених у цьому Договорі, прийняти Товар та оплатити його вартість.

Найменування Товару, його кількість, терміни поставки та оплати, базис поставки (місце передачі Покупцю) визначені у Специфікаціях до цього Договору, які є його невід`ємною частиною. Ціна за одиницю виміру Товару та його загальна ціна, яку має сплатити Покупець, визначається Специфікаціями (додатками) до цього Договору, з урахуванням вимог щодо цього, викладених в тексті самого Договору (розділ 2). Постачальник має право достроково виконати свої зобов`язання щодо поставки Товару (п. 1.2. Договору).

Згідно з п. 1.4. Договору факт поставки та передачі Товару від Постачальника до Покупця фіксується шляхом складання та підписання накладних (або актів приймання-передачі) повноважними представниками Сторін. З моменту підписання Сторонами накладних до Покупця переходить право власності на Товар та ризики його випадкового знищення або пошкодження.

Відповідно до п. 2.3. Договору якщо у Специфікації визначений еквівалент Ціни Товару (її частини) в доларах США, то сума Ціни Товару (її частина), яку має сплатити Покупець у гривнях України, визначається шляхом множення грошового еквівалента ціни Товару (її частини), вираженого в доларах США, що зазначений в Специфікаціях, на курс продажу долара США, що склався на міжбанківському валютному ринку України на банківський день, виставлення рахунку, за даними Інтернет-сторінки: https://privatbank.ua/business, а у разі її недоступності або відсутності відповідної інформації на ній, визначається як курс готівкового продажу долару США на початок відповідного дня у банку ПАТ КБ "ПриватБанк" у м. Вінниця.

Сторони досягли згоди, що у разі зміни офіційного курсу гривні до долара США Постачальник має право провести перерахунок (дооцінку) вартості поставленого, проте неоплаченого Покупцем товару. Вартість товару визначається в специфікаціях, підписаних уповноваженими представниками Сторін. Термін оплати: оплата Товару проводиться в терміни, які вказані в Специфікаціях до даного Договору (пункти 2.4., 2.5. Договору).

Пунктом 5.2. Договору сторони досягли згоди, що за порушення строків (термінів) платежів Покупець сплачує на користь Постачальника штраф у розмірі 2% на місяць від суми несплаченого платежу та пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Окрім того, сторони домовились, що згідно з п. 6 ст. 232 ГКУ позовна давність до вимог про сплату (стягнення) штрафних санкцій (пені), нарахованих відповідно до умов цього Договору, становить три роки. Нарахування та сплата штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання за цим Договором, не припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (п. 5.3. Договору).

На виконання умов Договору сторонами підписано ряд Специфікацій, якими погоджено ціну, кількість, асортимент та строк поставки товару (100 % загальної вартості до 30.09.2019):

- Специфікація № 1 від 11.04.2019 на суму 124 451,60 грн;

- Специфікація №2 від 15.04.2019 на суму 5 017,60 грн;

- Специфікація № 3 від 16.04.2019 на суму 25 911,20 грн;

- Специфікація № 4 від 06.05.2019 на суму 86 016,00 грн;

- Специфікація № 5 від 10.05.2019 на суму 48 106,80 грн;

- Специфікація № 6 від 16.05.2019 на суму 211 355,20 грн;

- Специфікація № 7 від 24.05.2019 на суму 18 813,20 грн;

- Специфікація № 8 від 04.06.2019 на суму 53 675,44 грн;

- Специфікація № 9 від 10.06.2019 на суму 7 156,80 грн;

- Специфікація № 10 від 14.06.2019 на суму 45 046,40 грн;

- Специфікація № 11 від 19.06.2019 на суму 32 656,12 грн.

Факт поставки позивачем відповідачу обумовленого у Специфікаціях Товару на загальну суму 658 206,36 грн підтверджується відповідними видатковими накладними:

- № 114 від 11.04.2019 на суму 124 451,60 грн;

- № 132 від 15.04.2019 на суму 5 017,60 грн;

- № 135 від 16.04.2019 на суму 25 911,20 грн;

- № 219 від 06.05.2019 на суму 86 016,00 грн;

- № 242 від 10.05.2019 на суму 48 106,80 грн;

- № 281 від 16.05.2019 на суму 211 355,20 грн;

- № 319 від 24.05.2019 на суму 18 813,20 грн;

- № 436 від 04.06.2019 на суму 53 675,44 грн;

- № 473 від 10.06.2019 на суму 7 156,80 грн;

- № 542 від 18.06.2019 на суму 45 046,40 грн;

- № 550 від 19.06.2019 на суму 32 656,12 грн.

Разом з тим відповідач здійснив часткову оплату вартості поставленого товару у сумі 608 206,36 грн, у т.ч. поза межами встановленого у Специфікаціях строку оплати до 30.09.2021, що підтверджується банківськими виписками по рахунку позивача (а.с. 38-45, том 1).

Несплата відповідачем решти вартості поставленого товару на суму 50 000 грн слугувала підставою для звернення позивача із даним позовом до суду. При цьому у зв`язку з простроченням виконання зобов`язання щодо оплати за поставлений Товар позивачем також заявлено до стягнення з відповідача 98 237,22 грн - пені; 16 671,35 грн - інфляційних втрат та 13 471,63 грн - 3 % річних.

З огляду на встановлені обставини справи, суд враховує таке.

За своєю правовою природою правовідносини між позивачем та відповідачем в межах даного спору врегульовано положеннями глави 54 Цивільного кодексу України, враховуючи укладений між сторонами Договір поставки №3/33-12-К від 11.04.2019.

За приписами ч. 1 ст. 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Істотні умови договору поставки визначені статтями 266-271 Господарського кодексу України та статтями 669-692 Цивільного кодексу України.

Враховуючи дотримання форми та змісту щодо визначення істотних умов договору відсутні підстави вважати неукладеним Договір поставки №3/33-12-К від 11.04.2019.

Згідно зі ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 Цивільного кодексу України).

Як передбачено п. 2 ч. 1 ст. 664 Цивільного кодексу України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін (ст. 632 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 693 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. У разі невиконання покупцем обов`язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 538 Цивільного кодексу України у разі невиконання однією із сторін у зобов`язанні свого обов`язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обов`язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов`язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі.

В силу положень ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтями 610, 612 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як встановлено статтею 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України, ч. 7 ст.193 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст. 527 Цивільного кодексу України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Кожна зі сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги.

Як підтверджується матеріалами справи, відповідачем в порушення прийнятих на себе зобов`язань за Договором не було здійснено остаточної оплати вартості поставленого позивачем товару на суму 50 000 грн (658 206,36 грн - 608 206,36 грн = 50 000 грн, де 658 206,36 грн - загальна сума поставки, 608 206,36 грн - здійснена відповідачем проплата).

Оскільки позивачем заявлено до стягнення основний борг в сумі 50 000 грн, суд дійшов висновку про задоволення позову щодо суми основного боргу у вказаному розмірі.

Окрім суми основного боргу, позивачем заявлено до стягнення з відповідача 98 237,22 грн - пені; 16 671,35 грн - інфляційних втрат та 13 471,63 грн - 3 % річних.

Порушенням зобов`язання, згідно ст. 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сплата трьох процентів від простроченої суми (якщо інший розмір не встановлений договором або законом) не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним утримуваними коштами, належними до сплати кредиторові.

Згідно з п. 3 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

За змістом ч.1 ст. 546 Цивільного кодексу України та ст. 230 Господарського кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися, крім іншого, неустойкою.

У відповідності до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч.1 ст. 550 Цивільного кодексу України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

Статтею 230 Господарського кодексу України встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Частиною шостою статті 232 Господарського кодексу України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Пунктом 5.2. Договору сторони погодили, що за порушення строків (термінів) платежів Покупець сплачує на користь Постачальника штраф у розмірі 2% на місяць від суми несплаченого платежу та пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Окрім того, сторони домовились, що згідно з п. 6 ст. 232 ГКУ позовна давність до вимог про сплату (стягнення) штрафних санкцій (пені), нарахованих відповідно до умов цього Договору, становить три роки. Нарахування та сплата штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання за цим Договором, не припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (п. 5.3. Договору).

Перевіривши правильність нарахування позивачем 3% річних та пені, судом помилок в періодах нарахування та в сумах не виявлено, що свідчить про обґрунтованість заявлених до стягнення вказаних складових заборгованості.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінниця Агро Експерт" щодо стягнення з відповідача 98 237,22 грн - пені та 13 471,63 грн - 3 % річних підлягають задоволенню в повному обсязі.

Щодо заявлених до стягнення інфляційних втрат, то у випадку порушення грошового зобов`язання, предметом якого є грошові кошти, виражені в гривнях з визначенням еквівалента в іноземній валюті, інфляційні нарахування, передбачені частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України, не стягуються. В такому випадку втрати від знецінення національної валюти внаслідок інфляції відновлюються еквівалентом іноземної валюти (постанова Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2020 у справі № 296/10217/15-ц). При цьому сторони досягли згоди, що у разі зміни офіційного курсу гривні до долара США Постачальник має право провести перерахунок (дооцінку) вартості поставленого, проте неоплаченого Покупцем товару (п. 2.4. Договору).

З огляду на викладене, вимога про стягнення з відповідача 16 671,35 грн інфляційних втрат є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

За змістом ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Відповідно до ст. 76, 77, 78, 79 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно зі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищевикладене, факт існування заборгованості відповідача перед позивачем витікає з умов укладеного між сторонами Договору, положень чинного законодавства та підтверджується матеріалами справи.

Всупереч наведеним вище нормам відповідачем позовних вимог не спростовано, доказів погашення заборгованості не надано.

За таких обставин суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з урахуванням мотивів щодо необґрунтованості стягнення інфляційних втрат.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, на відповідача покладаються витрати на сплату судового збору в сумі 2425,63 грн, при цьому витрати на сплату судового збору в сумі 250,07 грн залишаються за позивачем.

Керуючись ст.ст. 5, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 42, 45, 46, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 91, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Селянсько-фермерського господарства "Явір" (вул. Шабовти, буд. 16, село Сьомаки, Хмільницький район, Вінницька область, 22070; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінниця Агро Експерт" (вул. Стрілецька, 16А, м. Вінниця, 21001; ) 50 000 грн - основного боргу; 98 237,22 грн - пені; 13 471,63 грн - 3 % річних та 2425,63 грн - витрат на сплату судового збору.

3. У стягненні 16 671,35 грн - інфляційних втрат відмовити, у зв`язку з чим витрати на сплату судового збору в сумі 250,07 грн залишити за позивачем.

4. Згідно з приписами ч. 1 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

5. Відповідно до положень ч. 1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

6. Примірник ухвали надіслати учасникам справи рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення, а також на відповідні адреси електронної пошти учасників справи: ; ; .

Повне рішення складено 28 вересня 2021 р.

Суддя А.А. Тварковський

віддрук. прим.:

1 - до справи;

2,3,4 - ТОВ "Вінниця Агро Експерт" - вул. Стрілецька, 16А, м. Вінниця, 21001; ; ;

5,6 - СФГ "Явір" - вул. Шабовти, буд.16, село Сьомаки, Хмільницький район, Вінницька область, 22070; .