ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"28" вересня 2021 р.Справа № 922/853/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Міньковський С.В.

при секретарі судового засідання Черновою В.О.

та за участю сторін: не з`явились

розглянувши заяву гр. ОСОБА_1 з вимогами до боржника у справі

за заявою ОСОБА_2
про неплатоспроможність ОСОБА_2

ВСТАНОВИВ:

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ТА ПІДСТАВИ ВИМОГ ЗАЯВНИКА.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 13.04.2021, відкрито провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_2 , введено процедуру реструктуризації боргів боржника; призначено керуючим реструктуризацією фізичної особи ОСОБА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) арбітражного керуючого Саутенко С.О., здійснено офіційне оприлюднення на веб-сайті ВГСУ про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, в якому встановлено строк подання заяв кредиторів з вимогами до боржника до 14.05.2021.

Оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність опубліковано 14.04.2021 за № 66260.

До суду надійшла заява гр. ОСОБА_1 з вимогами до боржника на суму 736 000,00 грн та 4758 грн суми сплаченого судового збору. Зазначена заява надійшла 10.09.2021, в зв`язку з чим вона вважається такою, що подана поза межами встановленого тридцятиденного строку з дня публікації оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_2 .

Ухвалою суду від 13.09.2021 року призначено до розгляду в судовому засіданні заяву гр. ОСОБА_1 з грошовими вимогами до боржника на 28.09.2021; зобов`язано керуючого реструктуризацією, з урахуванням результатів розгляду вимог кредитора боржником, розглянути заяву кредитора та письмово повідомити про результати розгляду заявника та суд до дати проведення судового засідання.

Керуючий реструктуризацією в судове засідання не з`явився, втім до суду на виконання вимог ухвали суду, надав суду відомості про результати розгляду вимог кредитора та в своєму повідомленні зазначив, що вимоги ОСОБА_1 визнаються в повному обсязі заявленої суми та включаються до реєстру вимог кредиторів у справі №922/853/21 в сумі 736000,00 грн до другої черги вимог кредиторів. Крім того, зазначено, що кредитор є конкурсним, однак не має права вирішального голосу на зборах кредиторів.

Гр. ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, причини неявки суду невідомі, про час та місце розгляду заяви була повідомлена за адресою, зазначеною нею в заяві про із грошовими вимогами до боржника, а саме : АДРЕСА_1 . Проте, ухвала суду від 13.09.2021, яка була направлена рекомендованим листом на адресу заявника повернута до суду з відміткою відділення поштового зв`язку "адресат відсутній за вказаною адресою".

Боржник в судове засідання не з`явився, причини неявки суду невідомі, про час та місце розгляду заяви був повідомлений за адресою : АДРЕСА_2 Проте, ухвала суду від 13.09.2021, яка була направлена рекомендованим листом на адресу боржника повернута до суду з відміткою відділення поштового зв`язку "адресат відсутній за вказаною адресою".

Відповідно до п. 5 ч. 6 ст.242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. За таких обставин боржник та гр. ОСОБА_1 вважаються належним чином повідомленими про час та місце судового засідання.

Суд зазначає, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду.

Аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 року у справі №800/547/17, постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 року у справі №913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі №24/260-23/52-Б.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що неотримання ухвали суду від 13.09.2021 року у даній справі та повернення її до суду з відповідною відміткою є наслідком діяння (бездіяльності) боржника та гр. ОСОБА_1 щодо її належного отримання, тобто їх власною волею.

Разом з цим суд, зазначає, що ухвала суду від 13.09.2021 року розміщена в мережі інтернет на веб-сайті "Єдиний державний реєстр судових рішень України".

З огляду на відкритість інформації щодо справи, боржник та гр. ОСОБА_1 не були позбавлені права та можливості ознайомитися з ухвалою господарського суду Харківської області від 13.09.2021 року в Єдиному державному реєстрі судових рішень. Таким чином, суд вважає, що боржник та гр. ОСОБА_1 були належним чином повідомлені про розгляд заяви із грошовими вимогами до боржника.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ І ВИСНОВОК СУДУ.

Розглянувши матеріали справи, заяву гр. ОСОБА_1 з грошовими вимогами до боржника, надані суду документи, здійснивши оцінку всіх доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про наступне.

Як було вказано раніше, до господарського суду Харківської області надійшла заява гр. ОСОБА_1 з грошовими вимогами до боржника фізичної особи ОСОБА_2 відповідно до якої заявник просить суд визнати заявлені кредиторські вимоги на загальну суму 736 000,00 грн, які виникли на підставі договору позики від 03.05.2017 року

Відповідно до положень п. 1 договору позики, укладеного між фізичними особами ОСОБА_1 (позикодавець) та ОСОБА_2 (позичальник), позикодавець передає позичальникові позику у сумі 750000,00 грн готівкою, а позичальник зобов`язується повернути отриману суму в строки і у порядку, зазначені у даному договорі.

Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такожї ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до п.2.2 договору позики факт передачі позикодавцем зазначеної суми засвідчується розпискою позичальника.

Згідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Як встановлено судом, на підтвердження факту особистого отримання грошових коштів за договором позики позичальник ОСОБА_2 надав позикодавцю ОСОБА_1 письмові розписки від 03.05.2017 року про отримання 406 000,00 грн., від 05.06.2020 року про отримання 272 000,00 грн. та від 15.03.2021 року про отримання 60 000,00 грн.

За своїми правовими ознаками договір позики є реальною, односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, і може не співпадати з датою складання розписки, яка посвідчує цей факт, однак у будь-якому разі складанню розписки має передувати факт передачі коштів у борг.

Таким чином, у разі пред`явлення позову про стягнення боргу позивач повинен підтвердити своє право вимагати від відповідача виконання боргового зобов`язання. Для цього, з метою правильного застосування статей 1046, 1047 ЦК України, суд повинен установити наявність між позивачем і відповідачем правовідносин за договором позики, виходячи з дійсного змісту та достовірності документа, на підставі якого доказується факт укладення договору позики і його умов.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики після отримання коштів, підтверджуючи як факт укладення договору та зміст умов договору, так і факт отримання боржником від кредитора певної грошової суми.

При цьому факт отримання коштів у борг підтверджує не будь-яка розписка, а саме розписка про отримання коштів, зі змісту якої можливо установити, що відбулася передача певної суми коштів від позичальника до позикодавця.

Верховний Суд у постанові від 22.08.2019 по справі №369/3340/16-ц зазначив, що досліджуючи боргові розписки чи інші письмові документи, суд для визначення факту укладення договору повинен виявляти справжню правову природу правовідносин сторін незалежно від найменування документа та, залежно від установлених результатів, зробити відповідні правові висновки.

Дослідивши надані суду належним чином засвідчені розписки, суд встановив, що ОСОБА_2 даними розписками підтвердив, що особисто отримав від ОСОБА_1 грошові кошти у загальному розмірі 738000,00 грн. (406000,00 +272000,00 + 60000,00).

На даний час, як зазначає гр. ОСОБА_1 в поданій заяві з грошовими вимогами до боржника, розмір заборгованості боржника за договором позики від 03.05.2017 року становить 736000,00 грн.

За приписами статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання не допускається.

Частиною першою статті 530 ЦК України також встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 629 ЦК України встановлює обов`язковість договору для виконання сторонами.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 виконала взяті на себе зобов`язання згідно договору позики від 03.05.2017 року, передала у власність ОСОБА_2 грошові кошти в загальному розмірі 738000,00 грн. Натомість, боржник зобов`язання за договором позики не виконав, внаслідок чого є заборгованість в розмірі 736 000,00 грн.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази сторін за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись принципом верховенства права (ст. 11 ГПК).

Враховуючи вищевикладене, а також те, що вимоги гр ОСОБА_1 підтверджені матеріалами заяви кредитора та перевірені судом, суд вважає за необхідне визнати вимоги гр ОСОБА_1 до боржника на загальну суму 736 000,00 грн.

Щодо сплаченого заявником судового збору за подання заяви із грошовими вимогами до боржника, господарський суд зазначає наступне.

У відповідності до ч. 3 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства до заяви кредитора в обов`язковому порядку додаються докази сплати судового збору.

Згідно п.п.10 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", розмір судового збору за подання заяви з вимогами до боржника після оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство становить 2 розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст. 7 Закону України „Про Державний бюджет України на 2021 рік" розмір прожитого мінімуму для працездатних осіб на 1 січня 2021 року становить 2270,00 грн.

Таким чином, до заяви з грошовими вимогами до боржника необхідно надати докази сплати судового збору за подання вказаної заяви у сумі 4540,00 грн.

Судом встановлено, що звертаючись до суду із заявою з грошовими вимогами до боржника, заявником було сплачено квитанцією № ПН 4677 від 10.09.2021 року судовий збір у розмірі 4758,00 грн, що на 218,00 грн. більше необхідного розміру, встановленого Законом України "Про судовий збір".

Згідно з пунктом 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом;

У випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми (ч. 2 ст. 7 Закону України "Про судовий збір").

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає за необхідне визнати сплачений ОСОБА_1 судовий збір за подання заяви із грошовими вимогами до боржника у розмірі 4540,00 грн та звертає увагу заявника на те, що останній має можливість звернутися до суду із відповідним клопотанням щодо повернення надмірно сплаченого судового збору в порядку ст. 7 Закону України "Про судовий збір".

Керуючись ст. ст. 44-47, 113, 122 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. ст. 11, 74, 86, 234-235 ГПК України,

УХВАЛИВ:

1. Визнати грошові вимоги гр. ОСОБА_1 на загальну суму 736000,00 грн та судовий збір в сумі 4540 грн.

2. Вимоги кредитора є конкурсними, однак не мають права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Ухвалу підписано 29.09.2021 року

Суддя Міньковський С.В.