ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" вересня 2021 р. Справа№ 910/19595/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Коробенка Г.П.

суддів: Козир Т.П.

Кравчука Г.А.

за участю секретаря судового засідання Огірко А.О.

за участю представника(-ів): згідно з протоколом судового засідання від 23.09.2021

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Трансенергомаш"

на рішення Господарського суду міста Києва

від 13.05.2021 (повний текст рішення складено 24.05.2021)

у справі №910/19595/20 (суддя Ващенко Т.М.)

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Південно-Західна залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Трансенергомаш"

про зобов`язання вчинити дії та стягнення 523776,15 грн,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Південно-Західна залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Трансенергомаш" (далі - відповідач), в якому просить суд:

- зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Трансенергомаш" власними силами і засобами замінити редуктор колісної пари РМ 249.00.000 СБ в кількості 6 штук, поставлений до Акціонерного товариства "Українська залізниця" відповідно до видаткової накладної від 27.12.2019 №125;

- стягнути з відповідача на користь позивача штраф у розмірі 215990,40 грн та пеню у сумі 307785, 75 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором поставки № ПЗ/НХ-191381/НЮ від 29.11.2019.

У відзиві на позов відповідач проти позову заперечував, просив у задоволенні позовної заяви відмовити, посилаючись на те, що експертами у висновку №47/7 від 16.09.2020 не було виявлено ані виробничих дефектів товару, про які позивач зазначає в акті №1, ані істотних дефектів, які б унеможливлювали використання товару за призначенням, що свідчить про безпідставність вимоги позивача щодо здійснення саме заміни товару, замість передачі товару відповідачу для усунення виявлених зауважень.

Позивач неодноразово звертався до суду з заявами про зміну предмету позову, згідно останньо поданої 25.03.2021 заяви про зміну предмету позов позивач просив суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Трансенергомаш" на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" штраф у розмірі 215990,40 грн та пеню у розмірі 307785,75 грн.

Місцевий господарський суд визнав подану заяву про зміну предмету позову такою, що відповідає вимогам ст. 46 ГПК України у зв`язку з чим прийняв її до розгляду.

У відзиві на уточнену позовну заяву відповідач зазначав, що він вживав заходи щодо належного виконання зобов`язання з усунення виявлених зауважень, а саме звертався до позивача з вимогою повернути товар та оскаржував ухвалу про накладення арешту на товар, проте з об`єктивних причин, які не залежали від відповідача виконати зобов`язання, передбачене п. 2.7. Договору було неможливо, а отже застосування до відповідача відповідальності, передбаченої п.8.6 Договору є безпідставним.

У відповіді на відзив позивач зазначав, що факт неналежної якості товару та наявності істотних порушень встановлених договором вимог щодо якості товару також підтверджується висновком експертів від 03.09.2019 №0000130.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 13.05.2021 у справі №910/19595/20 позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Трансенергомаш" на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Південно-Західна залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" 197631 грн 21 коп. - пені, 215990 грн 40 коп. - штрафу та 6204 грн 32 коп. - судового збору. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Судове рішення мотивоване встановленням факту порушення відповідачем умов договору поставки № ПЗ/НХ-191381/НЮ від 29.11.2019 щодо поставки товару належної якості та порушення відповідачем терміну усунення недоліків або заміни неякісного товару; пунктами 2.7. та 8.3.2 договору визначено види порушень та санкції за них, які застосовуються до постачальника за порушення терміну усунення недоліків або заміни неякісного товару, виявлених протягом гарантійного терміну та за постачання товару неналежної якості. При цьому, перевіривши наданий позивачем розрахунок пені, судом встановлено, що в останньому допущено помилки у визначенні періоду та відповідно розміру нарахування пені, розрахунок проведено за період більше 6 місяців в порушення положень ч. 6 ст. 232 ГК України. Так, за перерахунком суду розмір суми пені, яка підлягає стягненню становить 197631,21 грн за період з 28.02.2020 по 28.08.2020. Перевіривши розрахунок заявленого до стягнення з відповідача розміру штрафу, судом встановлено, що сума нарахована вірно, відповідно до вимог законодавства та умов договору.

Не погодившись із вказаним рішенням Товариство з обмеженою відповідальністю "Трансенергомаш" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення суду від 13.05.2021 у справі №910/19595/20 скасувати в частині задоволення вимог.

Підставою для скасування рішення суду скаржник зазначив неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, а також порушення судом норм матеріального та процесуального права. При цьому апелянт вказував про безпідставність висновку суду щодо доведеності позивачем належними та допустимими доказами факту поставки неякісної продукції; скаржник вказував, що суд залишив поза увагою той факт, що відповідачем вживалися заходи для належного виконання зобов`язання щодо усунення виявлених зауважень до товару, проте в силу законодавчих обмежень, у період, коли на майно накладено арешт, відповідач був позбавлений можливості здійснити усунення виявлених зауважень; також відповідач зазначав, що суд першої інстанції безпідставно прийняв за встановлений факт поставки ТОВ "Трансенергомаш" товару неналежної якості, оскільки рішення Господарського суду міста Києва від 08.04.2021 у справі №910/14207/20 не набрало законної сили, що призвело до визнання встановленими обставини, які судом першої інстанції не досліджувалися.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.07.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Трансенергомаш" на рішення Господарського суду міста Києва від 13.05.2021 у справі №910/19595/20; призначено апеляційну скаргу до розгляду.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить рішення суду залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення, посилаючись на те, що мотиви та підстави, зазначені в ній щодо скасування рішення суду є безпідставними та необґрунтованими, а рішення суду ухвалено у відповідності до вимог чинного законодавства.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник відповідача підтримав апеляційну скаргу з викладених у ній підстав, просив суд скаргу задовольнити, оскаржуване рішення суду від 13.05.2021 у справі №910/19595/20 скасувати в частині задоволення вимог.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник позивача заперечував проти апеляційної скарги, просив суд залишити скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення суду - без змін.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового акту, дійшов до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції - частковому скасуванню, виходячи з наступного.

29.11.2019 між Акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Південно-Західна залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", як покупцем, та Товариством з обмеженою відповідальністю "Трансенергомаш", як постачальником, укладено договір поставки № ПЗ/НХ-191381/НЮ, у відповідності до якого постачальник зобов`язується у 2019 році поставити і передати у власність покупцю певну продукцію, далі товар, відповідно до специфікації № 1 (додаток № 1), а покупець зобов`язується прийняти і оплатити цей товар на умовах даного договору.

Відповідно до умов пп. 1.2., 1.3., 1.4. договору, найменування товару: запасні частини до електропоїздів (редуктор колісної пари), (2019 року випуску). Виробник товару: ТОВ "НВФ "Ротормаш", Україна. Кількість та асортимент товару визначається у специфікації № 1 (Додаток № 1), яка є невід`ємою частиною договору.

Згідно п. 2.1. договору, постачальник повинен поставити покупцеві товар, якість якого відповідає нормативно-технічним документам та характеристикам, зазначеним у специфікації № 1 (додаток № 1).

За умовами п. 2.7. договору, термін усунення недоліків або заміни товару в межах гарантійного терміну - не пізніше 20 днів з моменту направлення відповідної вимоги на адресу постачальника. Постачальник усуває недоліки та проводить заміну товару на якісний за свій рахунок.

У відповідності до п. 3.2. договору, загальна сума договору становить 1 079 951, 98 грн, у тому числі ПДВ 20 % - 179 992, 00 грн.

Пунктами 6.6.- 6.7. договору визначено, що приймання товару по кількості здійснюється згідно порядку, встановленому Інструкцією "Про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за кількістю" від 15.06.1965 № П-6.

Приймання товару по якості здійснюється згідно порядку, встановленому Інструкцією "Про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за кількістю" від 25.0.1966 № П-7.

Відповідно до п. 8.3.2. договору, за постачання товару неналежної якості постачальник сплачує покупцю штраф у розмірі 20 % від вартості поставленого неякісного товару, при цьому власними силами і засобами замінює неякісний товар.

Згідно п. 8.6. договору, за порушення терміну усунення недоліків або заміни неякісного товару, вказаного в п. 2.7. договору, виявлених протягом гарантійного терміну, постачальник сплачує покупцю пеню у розмірі 0,1 % від вартості зазначеного товару за кожний день прострочення.

Цей договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до 31.12.2019 (п. 13.1. договору).

Відповідно до специфікації № 1, що є додатком № 1 до договору № ПЗ/НХ-191381/НЮ від 29.11.2019 позивач зобов`язаний передати відповідачу 6 редукторів колісної пари РМ249.00.000СБ загальна вартість яких становить 1 079 951, 98 грн, у тому числі ПДВ 20 % - 179 992, 00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору відповідачем було поставлено відповідачеві товар на загальну суму 1 079 951, 98 грн, що підтверджується видатковою накладною № 125 від 27.12.2019, яка підписана представниками сторін та скріплена печатками підприємств.

Проте, як зазначає позивач, при проведенні вхідного контролю було виявлено невідповідність товару умовам договору щодо якості та кількості, про що комісією, у складі якої був присутній представник відповідача, складено акт про фактичну якість і комплектність продукції № 1 від 09.01.2020.

Предметом позову у даній справі є стягнення з відповідача на користь позивача 215990,40 грн штрафу у розмірі 20 % від вартості поставленого неякісного товару та 307785,75 грн пені за період з 28.02.2020 по 08.12.2020, нарахованих у відповідності до пунктів 8.3.2, 8.6. договору.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договір № ПЗ/НХ-191381/НЮ від 29.11.2019 за своєю правовою природою є договором поставки.

Згідно частини першої статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

У відповідності до положень ст.ст. 6, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 655 Цивільного кодексу України унормовано, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Положеннями статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Як встановлено вище, відповідачем було поставлено відповідачеві товар на загальну суму 1 079 951, 98 грн, що підтверджується видатковою накладною № 125 від 27.12.2019, яка підписана представниками сторін та скріплена печатками підприємств.

Згідно п. 2.1. договору, постачальник повинен поставити покупцеві товар, якість якого відповідає нормативно-технічним документам та характеристикам, зазначеним у специфікації № 1 (додаток № 1).

Відповідно до ч. 1 ст. 673 Цивільного кодексу України продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу.

У разі відсутності в договорі купівлі-продажу умов щодо якості товару продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується. Якщо продавець при укладенні договору купівлі-продажу був повідомлений покупцем про конкретну мету придбання товару, продавець повинен передати покупцеві товар, придатний для використання відповідно до цієї мети (ч. 2 ст. 673 Цивільного кодексу України).

Згідно ст. 674 Цивільного кодексу України відповідність товару вимогам законодавства підтверджується способом та в порядку, встановленими законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч. 1 ст. 687 Цивільного кодексу України перевірка додержання продавцем умов договору купівлі-продажу щодо кількості, асортименту, якості, комплектності, тари та (або) упаковки товару та інших умов здійснюється у випадках та в порядку, встановлених договором або актами цивільного законодавства. Якщо нормативно-правовими актами встановлено вимоги щодо порядку перевірки кількості, асортименту, якості, комплектності, тари та (або) упаковки товару, порядок перевірки, визначений договором, має відповідати цим вимогам.

Пунктами 6.6., 6.7. договору визначено, що приймання товару по кількості здійснюється згідно порядку, встановленому Інструкцією "Про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за кількістю" від 15.06.1965 № П-6. Приймання товару по якості здійснюється згідно порядку, встановленому Інструкцією "Про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за якістю" від 25.04.1966 №П-7.

Згідно п. 16 Інструкції П-7 у разі виявлення невідповідності якості, комплектності, маркування вхідної продукції, тари або пакування вимогам стандартів, технічних умов, кресленням, зразкам (еталонам), договору або даним, зазначеним у маркуванні та у супровідних документах, на підтвердження якості продукції (пункт 14 цієї Інструкції П-7), отримувач призупиняє подальше приймання та складає акт, в якому зазначає кількість оглянутої продукції та характер виявлених під час приймання дефектів.

Згідно з пунктами 20, 30 Інструкції П-7 за наслідками приймання продукції за якістю та комплектністю за участю представників, зазначених у пунктах 19 та 20 цієї Інструкції, складається акт про фактичну якість та комплектність отриманої продукції. Акт має бути складено у день закінчення приймання продукції за якістю та комплектністю.

Акт повинен бути підписаний всіма особами, які брали участь у перевірці якості та комплектності продукції. Особа, не згодна зі змістом акта, зобов`язана підписати його із зауваженням про свою незгоду та викласти свою позицію.

В акті перед підписом осіб, які брали участь у прийманні, повинно бути зазначено, що ці особи попереджені про те, що вони несуть відповідальність за підписання акта, який містить дані про невідповідність дійсності.

Як зазначає позивач, при проведенні вхідного контролю було виявлено невідповідність товару умовам договору щодо якості та комплектності, про що відповідачу було надіслано лист № НХ-4/08 від 03.01.2020 щодо направлення його представника для складання акту про фактичну якість та комплектність отриманої продукції.

09.01.2020 комісією, у складі якої був присутній також представник відповідача (ТОВ "Трансенергомаш"), складено акт про фактичну якість і комплектність продукції №1 від 09.01.2020, відповідно до якого виявлені наступні недоліки: на верхніх та нижніх корпусах редукторів колісної пари відсутні заводські номери; не на всіх верхніх та нижніх корпусах редукторів колісної пари присутнє маркування (рік виготовлення товару, клеймо заводу виробника); на чотирьох корпусах редукторів колісної пари присутні відливи з позначенням ум. № 1224 ЗТЛ; на одному корпусі редуктора колісної пари в зборі дані відливи знищено засобами механічного впливу (на обох половинках), на останньому редукторі дані відливи знищено на одній із двох половин корпусу; на корпусах редукторів колісної пари відлито рік виготовлення 2012, 2013, 2018; редуктори колісної пари частково не укомплектовані заливними пробками та сапунами; у технічній документації (паспорт редуктора) відсутня інформація про технічні характеристики товару, комплектацію і складові редуктора колісної пари з зазначенням номеру креслення виробника тощо.

Також невідповідність якості та комплектності товару підтверджується наявними у матеріалах справи висновками судової трасологічної експертизи №38/6 від 02.06.2020 та судово-товарознавчої експертизи № 47/7 від 16.09.2020, проведеними Українським науково-дослідним інститутом спеціальної техніки та судових експертиз, якими, зокрема, встановлено, що підприємством виробником наданих на дослідження тягових редукторів колісної пари (об`єкти №№ 1, 2, 3, 4, 6) за наявними на ньому маркуваннями є ТОВ "Завод точного лиття", м. Рязань, Росія, встановити підприємство-виробника редуктора колісної пари (об`єкт № 5) не видається за можливе у зв`язку з відсутністю на ньому відповідних маркувань.

Факт визнання відповідачем невідповідності поставленого позивачу товару умовам договору вбачається з листа ТОВ "Трансенергомаш" №28 від 14.01.2020, в якому відповідач просив позивача повернути продукцію редуктор №РМ249.00.000СБ у кількості 6 шт., яка була задефектована за актом про фактичну якість і комплектність №1 від 09.01.2020 для виконання ТОВ "Трансенергомаш" зобов`язань, передбачених п. 2.7. договору щодо заміни товару.

Заперечуючи проти позову, відповідач вказує про недоведеність позивачем належними доказами факту поставки неякісної продукції, при цьому, відповідач посилається на Інформаційно-аналітичний висновок Харківської торгово-промислової палати № ИС-15 від 11.05.2021, в якому, як стверджує відповідач, встановлено, що ТОВ "НВФ "Ротормаш" виготовило та поставило на адресу ТОВ "Трансенергомаш" товару редуктору колісної пари РМ 249.00.000СБ відповідно до договору поставки №2210/2019 від 05.02.2019.

Проте, колегія суддів не приймає до уваги вищевказаний висновок, оскільки в ньому зазначено лише про те, що ТОВ "НВФ "Ротормаш" у 2019 році мало у своєму розпорядженні необхідні виробничі потужності, а саме орендовані виробничі площі, власне та орендоване виробниче обладнання, кваліфікованих працівників та підприємство у 2019 році виготовило редуктор колісної пари РМ 249.00.000СБ у кількості 6 шт, який поставлено ТОВ "Трансенергомаш", тобто такий висновок у сукупності з іншими доказами наявними у матеріалах даної справи не спростовує факт поставки позивачу товару за договором № ПЗ/НХ-191381/НЮ від 29.11.2019 неналежної якості, враховуючи, що юридична особа здійснює свою господарську діяльність на власний ризик та стороною договору № ПЗ/НХ-191381/НЮ від 29.11.2019 є ТОВ "Трансенергомаш", а не ТОВ "НВФ "Ротормаш".

Суд апеляційної інстанції вважає, що дані обставини вказують на те, що поведінка позивача суперечить принципу добросовісності, його дії свідчать про суперечливу поведінку та невідповідність цих дій його попередній позиції щодо визнання невідповідності поставленого позивачу товару умовам договору.

Судом першої інстанції враховано встановлені у рішенні Господарського суду міста Києва від 07.04.2021 у справі №910/14207/20 обставини невідповідності 6 редукторів колісної пари РМ249.00.000СБ умовам договору поставки №ПЗ/НХ-191381/НЮ від 29.11.2019; при цьому, посилаючись на частину четверту статті 75 ГПК України, судом зазначено, що встановлені у рішенні Господарського суду міста Києва від 07.04.2021 у справі №910/14207/20, яке набрало законної сили, не доказуються при розгляді даної справи та мають обов`язкову силу для вирішення даної справи.

Водночас, колегією суддів встановлено, що ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.06.2021 у справі №910/14207/20 задоволено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 07.04.2021 та поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Трансенергомаш" зазначений строк; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Трансенергомаш" на рішення Господарського суду міста Києва від 07.04.2021 у справі №910/14207/20.

Отже, оскільки рішення Господарського суду міста Києва від 07.04.2021 у справі №910/14207/20 не набрало законної сили, обставини, встановлені у цьому рішенні не мають преюдиціального значення.

При цьому, суд апеляційної інстанції не вбачає процесуальних порушень щодо посилання суду в оскаржуваному рішенні на преюдиціальність обставин, встановлених іншим судом, оскільки в межах встановленого законом строку та на момент ухвалення судового рішення у справі №910/19595/20 апеляційну скаргу на рішення Господарського суду міста Києва від 07.04.2021 у справі №910/14207/20 подано не було.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

З матеріалів справи вбачається, що позивач листом № НГ-08/208 від 07.02.2020 звертався до відповідача, в якому просив відповідача в семиденний строк сплатити штраф у розмірі 215990,39 грн за неякісно поставлений товар, а також власними силами і засобами замінити неякісний товар у повному обсязі, що підтверджується описом вкладення у цінний лист та копією фіскального чеку від 07.02.2020.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції (частини перша, друга статті 217 ГК України).

Виконання господарських зобов`язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими ГК та іншими законами. За погодженням сторін можуть застосовуватися передбачені законом або такі, що йому не суперечать, види забезпечення виконання зобов`язань, які звичайно застосовуються у господарському (діловому) обігу. До відносин щодо забезпечення виконання зобов`язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення ЦК (частина перша статті 199 ГК України).

Згідно зі ст. 218 Господарського кодексу України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинення ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведено, що ним вжито усіх належних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Штрафними санкціями згідно з ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Видами забезпечення виконання зобов`язання за змістом положень частини першої статті 546 ЦК є неустойка, порука, гарантія, застава, притримання, завдаток, а частиною другою цієї норми визначено, що договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ст. 549 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора (ч.4 ст.612 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч.1 ст. 613 Цивільного кодексу України, кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов`язку.

Особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили (ст. 617 Цивільного кодексу України).

За умовами п. 2.7. договору, термін усунення недоліків або заміни товару в межах гарантійного терміну - не пізніше 20 днів з моменту направлення відповідної вимоги на адресу постачальника. Постачальник усуває недоліки та проводить заміну товару на якісний за свій рахунок.

Натомість в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження звернення позивача до відповідача з відповідною вимогою, а тому прострочення виконання зобов`язання постачальника щодо усунення недоліків товару або заміни товару не настало, отже застосування до відповідача відповідальності, передбаченої п.8.6 договору є безпідставним.

Крім того, як встановлено судом апеляційної інстанції, ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 20.01.2020 у справі №381/3826/19 накладено арешт на майно ТОВ "Трансенергомаш", поставлене, зокрема за договором №ПЗ/НХ-191381/НЮ від 29.11.2019, а саме: шість редукторів колісних пар з ушкодженим (стертим механічним способом) маркуванням, вилучене згідно протоколу обшуку від 17.01.2020, шляхом заборони розпорядження, відчуження зазначеного майна (номер кримінального провадження в ЄРДР: 0000130).

Дані обставини унеможливлюють повернення позивачем вказаного майна та відповідно виконання відповідачем зобов`язань, передбачених п.2.7 Договору щодо усунення недоліків товару або заміну товару.

З огляду на викладене, враховуючи те, що прострочення зобов`язання відповідача з усунення недоліків товару або заміни товару не настало, колегія суддів вважає, що вимога позивача про стягнення з відповідача пені в розмірі 307785,75 грн є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 8.3.2. договору, за постачання товару неналежної якості постачальник сплачує покупцю штраф у розмірі 20 % від вартості поставленого неякісного товару, при цьому власними силами і засобами замінює неякісний товар.

Як встановлено вище, відповідачем поставлено товар неналежної якості, а тому позивачем правомірно заявлено до стягнення штраф, нарахований у відповідності до п.8.3.2. договору.

Перевіривши розрахунок заявленого до стягнення з відповідача штрафу, колегією суддів встановлено, що він є арифметично вірним, здійснений у відповідності до вимог чинного законодавства та умов договору.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що вимога позивача про стягнення з відповідача штрафу в розмірі 215990,40 грн є необґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. ст. 73, 74, 77 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції враховує висновки Європейського суду з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006), в якому зазначено, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Відповідно до ч.1 ст.277 ГПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За результатами перегляду даної справи, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Трансенергомаш" підлягає частковому задоволенню, рішення Господарського суду міста Києва від 13.05.2021 у справі №910/19595/20 - скасуванню в частині задоволених позовних вимог щодо стягнення пені у розмірі 197631,21 грн, з прийняттям в цій частині нового рішення про відмову у задоволенні вказаних позовних вимог; в іншій частині рішення суду залишити без змін.

Судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви та судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на сторони пропорційно задоволених вимог, у відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 240, 267 - 271, 275, 277, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Трансенергомаш" задовольнити частково.

Рішення Господарського суду міста Києва від 13.05.2021 у справі №910/19595/20 скасувати в частині задоволених позовних вимог щодо стягнення пені у розмірі 197631,21 грн.

Прийняти в цій частині нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог про стягнення 197631,21 грн пені.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Здійснити перерозподіл судових витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Трансенергомаш" (вул. Зоологічна, буд. 4 А, м. Київ, 04119, ідентифікаційний код - 36562474) на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" (вул. Єжи Гедройця, буд. 5, м. Київ, 03150, ідентифікаційний код - 40075815) в особі регіональної філії "Південно-Західна залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (вул. Лисенка, буд. 6, м. Київ, 01601, ідентифікаційний код - 40081221) 3239,85 грн (три тисячі двісті тридцять дев`ять гривень 85 копійок) витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви.

Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" (вул. Єжи Гедройця, буд. 5, м. Київ, 03150, ідентифікаційний код - 40075815) в особі регіональної філії "Південно-Західна залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (вул. Лисенка, буд. 6, м. Київ, 01601, ідентифікаційний код - 40081221) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Трансенергомаш" (вул. Зоологічна, буд. 4 А, м. Київ, 04119, ідентифікаційний код - 36562474) 4446,69 (чотири тисячі чотириста сорок щість гривень 69 копійок) грн витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Доручити суду першої інстанції видати відповідні накази з зазначенням необхідних реквізитів.

Матеріали справи №910/19595/20 повернути Господарському суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст судового рішення складено та підписано 30.09.2021.

Головуючий суддя Г.П. Коробенко

Судді Т.П. Козир

Г.А. Кравчук