УХВАЛА

м. Київ

30.09.2021Справа № 910/15819/21

Суддя Пукшин Л.Г., розглянувши позовну заяву Приватного підприємства "Парк"

до Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

про визнання недійсними окремих положень договору та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "Парк" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання недійсними окремих положень договору та зобов`язання вчинити дії.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про наявність підстав для її повернення, з огляду на наступне.

Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи у разі, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 173 цього Кодексу).

Так, частиною 1 статті 173 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Як вбачається зі змісту прохальний частини позовної заяви, позивач просить суд:

- визнати недійсними пункти: 2.2.2.; 2.3.32.; 2.3.37.; 2.3.39.; 4.2.-4.16.; 4.18.- 4.23.; 5.5.- 5.17., 5.19.-5.22.; 7.8., 7.10 договорів №№ 64/17, 65/17 від 15.02.2017 про організацію перевезень пасажирів на міському автобусному маршруті загального користування м. Києва, укладених між позивачем та відповідачем;

- визнати недійсними пункти: 2.2.2.; 2.3.32.; 2.3.37.; 2.3.39.; 4.2.-4.16.; 4.18.- 4.23.; 5.5.- 5.17., 5.19.-5.22.; 7.8. договору № 105-18 від 15.05.2018 року про організацію перевезень пасажирів на міському автобусному маршруті загального користування м. Києва, укладених між позивачем та відповідачем;

- визнати недійсними пункти: 2.2.2.; 2.3.31.; 2.3.36.; 2.3.38.; 4.2.-4.16.; 4.18.-4.22., 5.5.- 5.16., 5.18.-5.22., 7.8. договорів №№ 106-18, 107-18 від 15 травня 2018 року про організацію перевезень пасажирів на міському автобусному маршруті загального користування м. Києва, укладених між позивачем та відповідачем;

- визнати недійсними пункти: 2.2.2; 2.3.31.; 2.3.36.; 2.3.38.; 4.2.-4.16.; 4.18.-4.22., 5.5,- 5.16., 5.18.-5.22., 7.8. договорів №№ 05-19, 06-19 від 23.01.2019 року про організацію перевезень пасажирів на міському автобусному маршруті загального користування м. Києва, укладених між позивачем та відповідачем;

- визнати недійсними пункти: 2.2.2.; 2,3.28.: 2.3.33.; 2.3.35.; 4.1.1., 4.2-4.16.; 4.18.-4.21., 5.5- 5.13., 7.8. договору №24 від 28.01.2020 року про організацію перевезень пасажирів на міському автобусному маршруті загального користування м. Києва, укладених між позивачем та відповідачем;

- визнати недійсними пункти: 2.2.2.; 2.3.28.; 2.3.33.; 2.3.35.; 4.1.1., 4.2-4.16.; 4.18.-4.21., 5.5.- 5.13.; 7.7. договору № 99 від 11.12.2020 року про організацію перевезень пасажирів на міському автобусному маршруті загального користування м. Києва, укладених між позивачем та відповідачем;

- визнати недійсними пункти: 2.2.2.; 2.3.28.; 2.3.33.; 2.3.35.; 4.1.1., 4.2-4.16.; 4.18.-4.21., 5.5.- 5.13.; 7.9. договору № 60 від 10.07.2020 року про організацію перевезень пасажирів на міському автобусному маршруті загального користування м. Києва, укладених між позивачем та відповідачем;

- зобов`язати відповідача внести зміни до пункту 4.1 договорів: №№ 64/15, 65/15 від 15.02.2017; №105-18 від 15.05.2018, №№05-19, 06-19 від 23.01.2019; №24 від 28.01.2020; №99 від 11.12.2020; №60 від 10.07.2020 про організацію перевезень пасажирів на міському автобусному маршруті загального користування м. Києва, укладених з позивачем, виклавши його в наступній редакції: "4.1. Контроль за виконанням умов Договору здійснюється Організатором на підставі п. 56 Порядку проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2008 р. № 1081, шляхом звернення до Державної служби У країни з безпеки на транспорті для здійснення заходів державного нагляду та контролю за дотриманням законодавства про автомобільний транспорт".

Суд зазначає, що за своїм процесуальним призначенням інститут об`єднання позовних вимог забезпечує правильність і одностайність розгляду та вирішення окремих позовних вимог, які можуть бути розглянуті як самостійні справи, але об`єднуються однорідністю вимог, тобто вимог, які випливають з одних і тих же правовідносин.

Крім того, об`єднання позовних вимог дає можливість досягти процесуальної економії, ефективніше використати процесуальні засоби для відновлення порушеного права, а також унеможливити винесення різних рішень за однакових обставин.

Позивач має право об`єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами (зокрема, про стягнення неповернутого кредиту, відсотків за користування кредитом і неустойки; про визнання недійсним акта і про відшкодування заподіяної у зв`язку з його виданням шкоди; про стягнення вартості недостачі товару, одержаного за кількома транспортними документами і оформленої одним актом приймання або коли такий товар сплачено за одним розрахунковим документом; про спонукання до виконання зобов`язань за господарським договором і про застосування заходів майнової відповідальності за його невиконання тощо).

При цьому, навіть у випадку коли позивач правомірно об`єднав вимоги, пов`язані між собою, суд вправі повернути позовну заяву, якщо вважатиме, що сумісний розгляд об`єднаних вимог перешкоджатиме з`ясуванню прав і взаємовідносин сторін чи суттєво утруднить вирішення спору.

Суд звертає увагу, що підставою позову є обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги і докази, що стверджують позов, зокрема факти матеріально-правового характеру, що визначаються нормами матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, їх виникнення, зміну, припинення.

Доказами в господарському судочинстві є будь-які відомості, отримані у визначеному законом порядку, на підставі яких суд установлює наявність або відсутність обставин, на яких обґрунтовуються вимоги і заперечення осіб, що беруть участь у справі, та інші обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

Предмет і підстава позову сприяють з`ясуванню наявності і характеру спірних правовідносин між сторонами, застосуванню необхідного способу захисту права, визначенню кола доказів, необхідних для підтвердження наявності конкретного цивільного права і обов`язку.

У даному випадку, як вбачається із матеріалів позовної заяви, позивачем заявлено шістнадцять немайнових вимог щодо визнання недійними пунктів восьми договорів та внесення змін до них.

Отже, за поданою позивачем позовною заявою фактично підлягають вирішенню спори між тими ж сторонами, які не пов`язані між собою підставами виникнення або доказами, що підтверджують ці вимоги, оскільки, підставами виникнення спірних правовідносин сторін є різні договори перевезення пасажирів на міському автобусному маршруті загального користування м. Києва, укладені в різний час, які мають різний предмет та строки дії.

При цьому, позивач жодним чином не позбавлений права звернутись з окремими позовами до відповідача.

Отже, суд дійшов висновку, що сумісний розгляд об`єднаних позивачем позовних вимог значно утруднить та сприятиме затягуванню учасниками судового процесу вирішення спору по суті, так як подані в обґрунтування позовних вимог документи, є окремими договорами.

Крім того, суд звертає увагу, що задоволення однієї із заявлених позивачем вимог не залежить від задоволення іншої позовної вимоги, тобто, такі вимоги не є основними та похідними в розумінні ч. 1 ст. 173 Господарського процесуального кодексу України, оскільки дані договори не є основними та похідними по відношенню один до одного, а є по суті окремими угодами.

Приписами статті 173 Господарського процесуального кодексу України вказано, що господарському суду не надано права роз`єднати поєднані в одне провадження позовні вимоги.

Отже, вирішуючи питання про прийняття справи до розгляду, у разі встановлення судом, що порушено правила поєднання вимог чи об`єднано в одній позовній заяві кілька вимог до одного чи кількох відповідачів і сумісний розгляд цих вимог перешкоджатиме з`ясуванню прав і взаємовідносин сторін чи суттєво утруднить вирішення спору, він відповідно до п. 2. ч. 5 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду.

З огляду на викладене та зважаючи на те, що заявником не дотримано вимог ст. 173 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи, що приписи ст. 174 Господарського процесуального кодексу України носять імперативний характер, суд приходить до висновку, що викладені обставини є підставою для повернення позовної заяви відповідно до ст. 174 Господарського процесуального кодексу України.

Оскільки суд дійшов висновку про повернення позовної заяви Приватному підприємству "Парк", подана разом з позовом заява про забезпечення позову також підлягає поверненню заявнику.

Суд звертає увагу позивача, що згідно з ч. 8 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст. 174, 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву, додані до неї матеріали та заяву про забезпечення позову повернути Приватному підприємству "Парк".

Ухвала набирає законної сили 30.09.2021 та може бути оскаржена в апеляційному порядку у строк визначений ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Л. Г. Пукшин