ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.10.2021м. ДніпроСправа № 904/4187/21

Суддя господарського суду Дніпропетровської області Панна С.П. при секретарі судового засідання Савенко О.О., розглянувши матеріали справи

за позовом Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "ДНІПРОГАЗ", 49029, м.Дніпро, вул.О.Кониського, 5,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС-АВТО", 49038, м.Дніпро, вул.Набережна заводська, буд.9,

про стягнення заборгованості в сумі 2 918,47грн.

Представники:

від позивача: Гончаренко І.Б.

від відповідача: Кузьменко В.С.

СУТЬ СПОРУ:

Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "ДНІПРОГАЗ" (далі-Позивач) звернулося з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС-АВТО" (далі-Відповідач), в якому просить суд стягнути з Відповідача на свою користь 2 918,47грн., з яких: заборгованість за договором на суму 2 803,63грн., пені в сумі 70,21грн., 3 % річних в розмірі 16,59грн. та інфляційні витрати в розмірі 28,04грн.

Також просить суд стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 2 270,00грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення умов типового договору розподілу природного газу № 094213NGIKAP036 від 01.03.2016р.

Ухвалою суду від 19.04.2021р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами.

До суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якій просить суд залишити заяву без задоволення. Відповідач зазначає, що ним на адресу позивача був надісланий лист від 17.12.2020р. за вих. № 21 про розірвання Договору та відключення від газопостачання, але відключення від газопостачання не було здійснено. В січні 2021 року відповідач не споживав природний газ. Надані позивачем документи, а саме, Типовий договір розподілу природного газу, додаток 3 до Типового договору розподілу природного газу, не засвідчені належним чином. Також відповідач звертає увагу суду на те, що рахунок на оплату був підписаний 31.12.2020р., а акт наданих послуг за січень 2021р. надається 31.01.2021р. та який не був направлений на адресу відповідача.

До суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій не погоджується з доводами відповідача, викладені у відзиві, обґрунтовуючи наступним. Відповідачем було отримано пакет документів від 24.02.2021р. до якого входили: Акт наданих послуг № ДНГ 80026419 від 31.12.2020р., Акт приймання-передачі природного газу № ДНГ 0043065 від 31.12.2020р., Акт наданих послуг № ДНГ 0045734 від 31.01.2021р., Рахунки на оплату від 31.12.2020р. та від 01.02.2021р. В порушення вимог Кодексу ГРМ та Договору відповідачем не було підписано отримані ним акти та не направлені на адресу позивача. За період з 31.01.2020р. по 30.04.2021р. відповідачу було нараховано до сплати замовлену ним річну потужність в розмірі 10048,88 м 3 природного газу на суму 11 214,52грн. Після змін внесених в Кодекс ГРМ, нарахування за Договором розподілу відбувається не на підставі фактично спожитого об`єму природного газу, а виключно з врахуванням сумарної річної замовленої потужності об`єкта споживача.

Ухвалою суду від 17.06.2021р. здійснено перехід від спрощеного позовного провадження до розгляду справи №904/4187/21 за правилами загального позовного провадження.

13.07.2021р. до суду від позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог та зміну обставин справи. 28.08.2021р. до суду від відповідача надійшли заперечення проти заяви позивача про збільшення позовних вимог та зміну обставин справи, обґрунтовуючи неможливістю зміни одночасно підстав та предмету позову. В задоволенні заяви позивача (з врахуванням ухвали суду від 30.09.2021р.) про збільшення позовних вимог та зміну обставин справи було відмовлено, про що 02.09.2021р. було винесено протокольну ухвалу.

28.08.2021р. до суду від відповідача надійшли пояснення по справі в яких вважає, що нерозірвання Договору з вини позивача стягнення заборгованості є протиправним. У випадку задоволення позову просить врахувати такі обставини та зменшити розмір стягнутих грошових коштів. Також позивачем пропущено строк для подання доказів у справі, не доведено факту належного направлення рахунків та актів на адресу відповідача.

01.10.2021р. до суду від позивача надійшли документи на вимогу суду. а саме, Додаток 4 до Типового договору, підписаний відповідачем.

01.10.2021р. до суду від позивача надішли пояснення на заперечення відповідача щодо строку надання доказів по справі, не засвідчення документів позивачем належним чином.

01.10.2021р. до суду від позивача надійшла заява про виправлення описки в позовній заяві стосовно місяця заборгованості. Просить врахувати допущену технічну описку в позовній заяві та вважати місяць заборгованості - січень 2021р. замість грудня 2020р.

За таких обставин, а також беручи до уваги, що відповідно до статей 13, 74 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доказування і подання доказів покладено на сторони, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем визначає Кодекс газорозподільних систем, затверджений постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 №2494 (далі - Кодекс газорозподільних систем).

Відповідно до частини другої глави 1 розділу VI Кодексу газорозподільних систем доступ споживачів, у тому числі побутових споживачів, до ГРМ для споживання природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та Оператором ГРМ (до ГРМ якого підключений об`єкт споживача) договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року №2498, в порядку, визначеному цим розділом.

Відповідно до пункту 4 глави 1 розділу І Кодексу газорозподільних систем (Кодексу ГРМ): - договір розподілу природного газу - правочин, укладений між оператором газорозподільної системи та споживачем (у тому числі побутовим споживачем) відповідно до вимог цього Кодексу, згідно з яким забезпечується фізична доставка природного газу, належного споживачу, та/або цілодобовий доступ об`єкта споживача до газорозподільної системи;

доступ до газорозподільної системи - право користування потужністю складової (об`єкта) газорозподільної системи в обсязі та на умовах, встановлених у договорі (технічній угоді) про надання відповідних послуг з оператором газорозподільної системи;

Оператор газорозподільної системи (далі - Оператор ГРМ) - суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління;

споживач природного газу (споживач) - фізична особа, фізична особа - підприємець або юридична особа, об`єкти якої в установленому порядку підключені до/через ГРМ Оператора ГРМ, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, зокрема в якості сировини, а не для перепродажу.

Згідно з пунктом 1 глави 3 розділу І Кодексу ГРМ доступ суб`єктів ринку природного газу до ГРМ, що на законних підставах знаходиться у власності чи користуванні (у тому числі в експлуатації) Оператора ГРМ, здійснюється на принципах:

забезпечення рівних прав доступу, у тому числі приєднання, до ГРМ відповідно до вимог цього Кодексу;

забезпечення Оператором ГРМ належної якості послуг доступу (приєднання) на договірних засадах;

забезпечення суб`єктами ринку природного газу критеріїв доступу, визначених розділами V та VI цього Кодексу, та належних розрахунків за надані послуги.

Згідно з пунктом 3 глави 3 розділу І Кодексу ГРМ для забезпечення цілодобового доступу до газорозподільної системи та можливості розподілу (переміщення) належного споживачу (суміжному суб`єкту ринку природного газу) природного газу ГРМ обов`язковою умовою є наявність фізичного підключення об`єкта споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу) до ГРМ.

Споживачі, у тому числі побутові, та суміжні суб`єкти ринку природного газу, які фізично підключені до ГРМ, забезпечуються цілодобовим доступом до ГРМ та можливістю розподілу (переміщення) природного газу ГРМ у порядку, визначеному в розділі VI цього Кодексу.

Взаємовідносини, пов`язані з розподілом природного газу споживачам, у тому числі побутовим споживачам, підключеним до/через ГРМ, включаючи забезпечення Оператором ГРМ цілодобового їх доступу до ГРМ для споживання (розподілу) належного їм (їх постачальникам) природного газу, регулюються договором розподілу природного газу, укладеним між Оператором ГРМ та споживачем відповідно до вимог глави 3 розділу VI цього Кодексу (пункт 5 глави 3 розділу І Кодексу ГРМ).

Згідно з пунктом 4 глави 3 розділу VI цього ж Кодексу договір розподілу природного газу між Оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті Регулятора та Оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору.

01.03.2016 року між Акціонерним товариством "Оператор газорозподільної мережі "Дніпрогаз" (далі оператор ГРМ, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес Авто», було укладено Типовий договір № 094213NGIKAP036 розподілу природного газу (далі Договір), шляхом підписання заяви-приєднання до нього, на підставі якого здійснюється розподіл природного газу на об`єкти споживача.

Відповідно до пункту 1.1 Договору цей типовий договір розподілу природного газу є публічним та регламентує порядок і умови забезпечення цілодобового доступу споживача до газорозподільної системи, розподіл (переміщення) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта споживача та переміщення природного газу з метою фізичної доставки оператором ГРМ обсягів природного газу до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи.

Умови цього договору однакові для всіх споживачів України та розроблені відповідно до Закону України "Про ринок природного газу"і Кодексу газорозподільних систем, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 2494 (далі - Кодекс газорозподільних систем) (п. 1.2 договору).

Договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного Кодексу України на невизначений строк. Фактом приєднання споживача до умов цього договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 (для побутових споживачів) або у додатку 2 (для споживачів, що не є побутовими) до цього договору, яку в установленому порядку оператор ГРМ направляє споживачу інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього договору, та/або сплата рахунка оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу (п. 1.3 договору).

Згідно з пунктом 1.4 договору оператор ГРМ це оператор газорозподільної системи в особі Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної мережі "Дніпрогаз", що здійснює розподіл природного газу, а споживач - фізична або юридична особа чи фізична особа-підприємець, об`єкт якої підключений до газорозподільної системи оператора ГРМ.

Відповідно до п.2.1 Типового договору Оператор ГРМ зобов`язується надати Споживачу послугу з розподілу природного газу, а Споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим Договором.

Розрахунки боржника за послугу розподілу природного газу, що надається за вищевказаним Договором, здійснюються у відповідності до порядку встановленому главою 6 розділу VI Кодексу ГРМ та розділу VI Типового договору розподілу природного газу , а саме: здійснюються виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача та оплачуються споживачем рівномірними частками протягом календарного року.

Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності.

При цьому, річна замовлена потужність (за замовчуванням) об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається Оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, який визначається відповідно до вимог цього Кодексу.

З 01 січня 2021 року річна замовлена потужність об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається Оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, який визначається відповідно до вимог цього Кодексу, але не може бути меншою за:

39 куб.м - для об`єкта побутового споживача, на якому природний газ використовується тільки для приготування їжі;

126 куб.м - для об`єкта побутового споживача, на якому природний газ використовується для підігріву води та приготування їжі;

314 куб.м - для об`єкта побутового споживача, на якому природний газ використовується комплексно, у тому числі для опалення, або об`єкта споживача, що не є побутовим.

Оператор ГРМ зобов`язаний до 12 жовтня щорічно за підсумками газового року проінформувати споживача про фактичний обсяг споживання природного газу всіма об`єктами споживача за попередній газовий рік та одночасно повідомити його, що зазначений обсяг споживання газу за замовчуванням споживача буде визначений як розмір річної замовленої потужності споживача на наступний календарний рік. У такому повідомленні Оператор ГРМ одночасно має зазначити про: величину річної замовленої потужності на поточний календарний рік; величину потужності, яка розрахована для щомісячної оплати споживачем у поточному календарному році; величину потужності, яка розрахована для щомісячної оплати споживачем у наступному календарному році; покази лічильника природного газу/інші дані, за якими було сформовано (станом на 30 вересня поточного року) розмір річної замовленої потужності (за замовчуванням) на наступний календарний рік (для побутових споживачів).

Така інформація надається споживачеві шляхом розміщення її у платіжних документах (для побутових споживачів), особистих кабінетах споживача (за наявності), актах приймання-передачі природного газу (для споживачів, що не є побутовими).

Відповідно до п.6.1 Договору оплата вартості послуги Оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється Споживачем за тарифом, встановленим Регулятором для Оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем.

Згідно постанови НКРЕКП від 30.12.2020р. №2767 «Про встановлення тарифу на послуги розподілу природного газу для АТ Дніпрогаз» на період з 01 січня 2021 року до 31 грудня 2021 року включно, встановлено тариф на послуги розподілу природного газу у розмірі 0,93 грн. за 1м3на місяць (без урахування ПДВ);

За змістом пункту 6.6 Договору оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим договором здійснюється споживачем, який не є побутовим, на умовах попередньої оплати до початку розрахункового періоду на підставі рахунка оператора ГРМ. Якщо згідно із законодавством споживач має сплачувати оператору ГРМ за послуги з розподілу природного газу зі свого поточного рахунку із спеціальним режимом використання, оплата послуг розподілу природного газу здійснюється з поточного рахунку із спеціальним режимом використання споживача на поточний рахунок оператора ГРМ кожного банківського дня згідно з алгоритмом розподілу коштів, встановленим Регулятором, та зараховується як плата за послуги розподілу природного газу в тому місяці, в якому надійшли кошти. Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів.

Надання оператором ГРМ послуги з розподілу природного газу споживачу, що не є побутовим, має підтверджуватись підписаним між сторонами актом наданих послуг, що оформлюється відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем (п. 6.8 договору).

Суд встановив, що 30 вересня 2020 року між АТ «Дніпрогаз» та ТОВ «Бізнес-Авто» було підписано акт приймання-передачі природного газу №ДНГ0037796, за яким сторони визначили, що:

фактичний обсяг споживання природного газу об`єктами Бізнес-Авто за попередній газовий рік (з 01 жовтня 2019 року по 30 вересня 2020 року) складає 30 146,59 м3;

величина річної замовленої потужності на 2021 рік становить 30 148,59 м3 та не може бути менше обсягів, визначених абзацом четвертим пункту 4 глави 6 розділу VI Кодексу ГРМ;

величина потужності, що розрахована для місячної плати у 2021 році складає 2 512,22 м3.

На виконання умов договору позивач у період січень 2021 року надав Відповідачу послугу з розподілу природного газу в обсязі 2 512,22 м3 на загальну суму 2 803,63 грн. з ҐПДВ, із розрахунку 0,93 грн без ПДВ за 1 м3.

На підтвердження надання відповідачу зазначених послуг позивач надав підписаний ним в односторонньому порядку акт наданих послуг: № ДНГ81002218 від 31.01.2021 на суму 2 803,63 грн. (далі спірний акт наданих послуг);

Примірники спірного акту наданих послуг та рахунок на оплату №61003538 від 01.02.2021р. були направлені на адресу ТОВ «Бізнес-Авто», що підтверджується наявною у матеріалах справи копією опису внутрішнього вмісту відправлення та квитанцією кур`єрської служби доставки від 24.02.2021р. №2270813.

Зі змісту квитанції кур`єрської служби доставки вбачається, що Відповідач отримав (через представника Відповідача Куліш Андрієм Миколайовичем) пакет документів від 24.02.2021р.

Судом з`ясовано, що Відповідач не направляв позивачу вмотивовану відмову від підписання спірного акту наданих послуг та не здійснив оплату послуги у спірний період (січень 29021р.), що й стало причиною виникнення спору.

Відповідач проти позову заперечує, вказує на те, що обсяги розподілу природного газу на 2021 рік не затверджено, акти наданих послуг ним не підписано, фактично він не споживав природний газ. Також, посилаючись на лист від 17.12.2020р. за вих.№21, ТОВ «Авто-Бізнес» у грудні 2020 року було ініційовано розірвання договору. Тому у позивача були відсутні підстави для визначення відповідачу до сплати місячної вартості величини річної замовленої потужності за січень 2021 року.

Суд відхиляє доводи Відповідача з огляду на те, що річна замовлена потужність об`єкта споживача за послугу розподілу природного газу здійснюється не на підставі визначених обсягів розподіленого (спожитого) природного газу за відповідний розрахунковий місяць, а виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта споживача, яка визначається Оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року.

Як було встановлено судом, згідно акту приймання-передачі природного газу №ДНГ0037796 від 30.09.2020 року сторони погодили величину річної замовленої потужності об`єкта споживача на 2021 рік в обсязі 30 146,59 м. куб., а для місячної плати в обсязі 2 512,33 м.куб, про що свідчать підписи сторін на вказаному документі.

Окрім того, через службу кур`єрської доставки Відповідач отримав (представником Відповідача Куліш Андрієм Миколайовичем) пакет документів від 24.02.2021р. до якого входили: акт наданих послуг за Договором № ДНГ 81002218 від 31.01.2021 р. на суму 2803,63 грн..

Відповідно до пункту 10 глави 6 розділу VI Кодексу газорозподільних систем надання Оператором ГРМ послуги споживачу, що не є побутовим, за договором розподілу природного газу підтверджується підписаним між ними актом наданих послуг.

Оператор ГРМ до п`ятого числа місяця, наступного за звітним, надсилає споживачу два примірники оригіналу акта наданих послуг за звітний період, підписані уповноваженим представником Оператором ГРМ.

Споживач протягом двох днів з дня одержання акта наданих послуг зобов`язаний повернути Оператору ГРМ один примірник оригіналу акта, підписаний уповноваженим представником споживача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта наданих послуг. У випадку відмови від підписання акта наданих послуг розбіжності підлягають урегулюванню в порядку, встановленому законодавством.

До вирішення спірних питань сума до сплати за надані послуги з розподілу природного газу ГРМ установлюється відповідно до даних Оператора ГРМ.

З огляду на викладене, оскільки відповідач протягом двох днів з моменту отримання від позивача спірних актів наданих послуг, а саме до 26.02.2021р. включно, не повернув примірник підписаного зі свого боку акту та не надав письмової відмови від його підписання, суму до сплати за надані послуги з розподілу природного газу ГРМ у січні 2021 року слід визнати доведеною у розмірі, зазначеному у спірному акті наданих послуг.

Щодо звернення Відповідача до АТ «Дніпрогаз» з листом №21 від 17.12.2021р. про розірвання договору суд зазначає наступне.

Пунктом 3 глави 3 розділу І Кодексу ГРМ передбачено, що для забезпечення цілодобового доступу до газорозподільної системи та можливості розподілу (переміщення) належного споживачу (суміжному суб`єкту ринку природного газу) природного газу ГРМ обов`язковою умовою є наявність фізичного підключення об`єкта споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу) до ГРМ.

Отже з моменту укладення між споживачем та Оператором ГРМ договору розподілу природного газу, за наявності фізичного підключення об`єкта споживача до газорозподільної мережі, Оператором ГРМ здійснюється надання споживачу послуг з розподілу природного газу.

Відповідно до п.9 розділу 6 глави VІ Кодексу ГРМ припинення або обмеження розподілу (споживання) природного газу не звільняє споживача від зобов`язання оплати вартості послуг за договором розподілу природного газу, крім випадків, передбачених цим пунктом, у тому числі розірвання цього договору або внесення змін до заяви-приєднання, що є додатком до договору розподілу природного газу, та вилучення об`єкта споживача.

Судом не встановлено обставин щодо проведення механічного від`єднання об`єкта відповідача від газових мереж станом на січень 2021 року.

Відповідно до п.12.3 Договору цей Договір може бути розірваний за згодою Сторін або за ініціативою Споживача у порядку, визначеному законодавством України.

Зобов`язання, що виникли між сторонами на підставі укладеного між ними типового договору, є господарськими, а тому згідно зі статтями 4, 173 - 175 та відповідно до частини першої статті 193 Господарського кодексу України до виконання зазначеного договору мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України, з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно зі статтею 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до частини1 статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.2 ст.652 ЦК України у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються.

Відповідно до статті 654 ЦК України зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

За змістом ч.2 ст.652 ЦК України встановлено, що якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони.

В матеріалах справи відсутні докази розірвання договорупро розподіл природного газу та судом не встановлено обставин щодо розв`язання спору про розірвання договору в суді за ініціативою Відповідача. Спір з приводу припинення/обмеження газопостачання або розірвання договору між сторонами відсутній.

Окрім того, виходячи з аналізу листа АТ «Дніпрогаз» від 19.05.2021 року питання відключення газопроводу ТОВ «Бізнес-Авто» від системи газопостачання підлягає вирішенню в межах Договору №16741/03/214566 від 01.02.2016р. на експлуатацію складових Єдиної газотранспортної системи України, укладеного між АТ «Дніпрогаз» та ТОВ «Бізнес-Авто», який відсутній в матеріалах справи, та на який сторони не посилаються у даному спорі.

Отже, обставини щодо звернення відповідача до позивача з листом про розірвання договору у грудні 2020 року не знаходиться в залежності від виставленого Оператором ГРМ рахунку на оплату за січень2021 року за договором №94213NGIKAP036 від 01.03.2016р., та не вказують на прострочення кредитора у розумінні ч.4 ст.612 ЦК України, на які посилається відповідач.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України).

За змістом частини першої статті 193 Господарського кодексу України та частини першої статті 526 Цивільного кодексу Українизобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За статтею 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Виходячи з умов пункту 6.6 договору, строк оплати послуг з розподілу природного газу за спірними актами наданих послуг є таким, що настав.

Відповідач доказів оплати суду не надав; обставин, наведених позивачем в обґрунтування позовних вимог, не спростував.

Відтак вимоги позивача про стягнення з відповідача заявленої до стягнення заборгованості у сумі 2 803,63 грн. є законними й обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до положень статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до частин 1, 3 статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 8.2 договору передбачено, що у разі порушення споживачем, що не є побутовим, строків оплати за цим договором він сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми прострочення платежу за кожен день прострочення платежу.

Нарахування пені здійснюється починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку здійснення оплати за цим договором.

У зв`язку з несвоєчасною оплатою відповідачем вартості наданих послуг з розподілу природного газу в період січень 2021 року позивач заявив вимогу про стягнення пені за період з 11.02.2021р. по 23.04.2021р. в загальному розмірі 70,21грн. Перевіривши розрахунок пені, суд задовольняє позовні вимоги в цій частині позову.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Частиною 5 статті 694 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо покупець прострочив оплату товару, на прострочену суму нараховуються проценти відповідно до статті 536 цього кодексу від дня, коли товар мав бути оплачений, до дня його фактичної оплати. Договором купівлі-продажу може бути передбачений обов`язок покупця сплачувати проценти на суму, що відповідає ціні товару, проданого в кредит, починаючи від дня передання товару продавцем.

Позивач заявив вимогу про стягнення з відповідача 3% річних за період з 11.02.2021р. по 23.04.2021р. у розмірі 16,59 грн. та інфляційних збитків за період з 11.02.2021р. по 28.02.2021р. у розмірі 28,04 грн.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, суд встановив, що він є арифметично точним, тому вимоги в цій частині позову підлягають задоволенню у повному обсязі.

Стосовно порушення позивачем строків надання доказів до справи, суд з такою думкою відповідача не погоджується, оскільки 11.05.2021р. позивач разом з відповіддю на відзив надав додаткові докази в порядку та строк передбачений ст.166 ГПК України та ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 19.04.2021р.. При цьому додаткові докази були надані на підтвердження аргументів проти доводів Відповідача проти позову.

Відносно надання позивачем не засвідчених належним чином документів, суд зазначає, що Договір розподілу природного газу є публічним в розумінні ст.633 ЦК України, оскільки розміщений на сайті оператора АТ «Дніпрогаз», і завжди у вільному доступі. Тобто його засвідчення не вимагається, бо оригінал може бути переглянутий в будь-який момент».У постанові КЦС від 7.07.2021 у справі №587/2051/18 судді зазначили, що роздруківки інтернет-сторінок, які є паперовим відображенням електронного документа, самі по собі не можуть бути доказом у справі. Вони визнаються доказом, якщо виготовлені, видані й засвідчені власником відповідного інтернет-ресурсу або провайдером, тобто набувають статусу письмового доказу.

Веб-сторінки є електронними документами, які фізично не можуть надаватися суду. Однак вони можуть містити відомості про обставини, які мають значення для справи. Тому суд може провести огляд і дослідження таких документів на відповідному інтернет-ресурсі за вказаним посиланням.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від ЗО жовтня 2019 року у справі № 711/9146/16-ц (провадження № 61-20453св18).

Відповідно до ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі по стягненню з Відповідача основного боргу у сумі 2 803,63грн., пеню у розмірі 70,21грн., 3% річних у розмірі 16,59грн., інфляційні втрати в розмірі 28,04 грн.

Судовий збір у сумі 2 270,00грн. покладається на відповідача відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 20, 73-79, 86, 91, 129, 165, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес-Авто" (49038, м.Дніпро, вул.Набережна заводська, буд.9, ) на користь Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпрогаз" (49029, м.Дніпро, вул.О.Кониського, 5, ) основний борг у сумі 2 803,63грн., пеню у розмірі 70,21грн., 3% річних у розмірі 16,59грн., інфляційні втрати в розмірі 28,04 грн. та судовий збір у розмірі 2 270,00грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення і може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області.

Повне рішення складено 04.10.2021

Суддя С.П. Панна