ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2021 рокуСправа № 912/1690/21
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Тимошевської В.В. за участі секретаря судового засідання Буніна О.В. розглянув у відкритому судовому засіданні справу №912/1690/21

за позовом: Керівника Кропивницької окружної прокуратури, 25006, м. Кропивницький, вул. Є.Чикаленка, 11 в інтересах держави в особі Управління комунальної власності Кропивницької міської ради, 25006, м. Кропивницький, вул. Велика Перспективна, 41

до відповідача: Колективного підприємства "ПВК Геркон", 25005, м. Кропивницький, вул. Лісопаркова, 29

про стягнення 25 184,75 грн, зобов`язання повернути майно

Представники:

від прокуратури - Іваніщева Т.І., посвідчення №058789 від 17.12.2020;

від позивача - Лакатош В.І., головний спеціаліст відділу організаційного та правового забезпечення Управління комунальної власності Кропивницької міської ради, самопредставництво, розпорядження Кропивницького голови № 49 від 24.03.2021;

від відповідача - участі не брали.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Керівник Кропивницької окружної прокуратури (далі - Прокурор) в інтересах держави в особі Управління комунальної власності Кропивницької міської ради (далі - Управління комунальної власності, позивач) звернувся до господарського суду з позовною заявою з вимогами до Колективного підприємства "ПВК Геркон" (далі - КП "ПВК Геркон", відповідач) про стягнення неустойки за період з січня 2020 року по травень 2021 року включно у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення повернення майна за договором оренди №5/17 від 20.01.2016 (зі змінами) в розмірі 25 184,75 грн та зобов`язати КП "ПВК Геркон" повернути Управлінню комунальної власності Кропивницької міської ради індивідуально визначене майно, розташоване за адресою: вул. Полтавська, 28, к. 2, площею 16,4 кв.м. передане за договором оренди №5/17 від 20.01.2016 (зі змінами), шляхом складення акту приймання-передачі.

В обґрунтування підстав позову зазначено, що після закінчення строку дії договору оренди №5/17 від 20.01.2016 (зі змінами) КП "ПВК Геркон" не повернув майно орендодавцю.

Порушення інтересів держави в особі визначеного органу та наявність підстав представництва обґрунтовано бездіяльністю Управління, що призвело до неповернення орендарем комунального майна, нераціонального його використання та не надходження коштів від орендної плати за його користування.

Ухвалою господарського суду від 18.06.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 912/1690/21. Постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження, сторонам встановлено строк для подання заяв по суті справи, у справі призначено підготовче засідання.

В межах встановленого строку від КП "ПВК Геркон" надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого позовні вимоги заперечено повністю з наступних підстав: в орендодавця відсутні підстави надавати в оренду відповідне приміщення та вимагати від нього сплату орендної плати і повернення приміщення; нежитлове приміщення не є індивідуально визначеним майном (не відокремлене) та правовстановлюючі документи на майно відсутні; одночасне стягнення плати за оренду та неустойки за один й той же період (з дня припинення дії договору оренди до дня повернення майна за актом) є неможливим, оскільки є притягненням до подвійної відповідальності за одне й те саме порушення; звернення Прокурора з позовом у даній справі є підміною органу місцевого самоврядування, яке не позбавлено можливості самостійно звернутись до суду; вказане звернення Прокурора є втручанням у господарські відносини, які виникли між орендодавцем в особі територіальної громади та КП "ПВК Геркон" (а.с. 51-52).

Прокурор у відповіді на відзив з приводу заперечень відповідача навів наступні аргументи: невиконання наймачем передбаченого ч. 1 ст. 785 Цивільного кодексу України обов`язку щодо повернення наймодавцеві речі у разі припинення договору є підставою для нарахування неустойки відповідно до ч. 2 ст. 785 названого Кодексу незалежно від того яким би способом в договорі не регламентувалися правовідносини між сторонами; нераціональне використання комунального майна, недоотримання орендної плати фактично послаблює економічні основи місцевого самоврядування, позбавляє можливості спрямовувати кошти бюджету на реалізацію відповідних програм тощо; Управління комунальної власності має право звертатись до суду, однак при наявності обставин порушень не здійснило відповідних дієвих дій для захисту інтересів територіальної громади; Прокурором дотримано порядок, передбачений ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" (а.с. 58-63).

15.07.2021 розпочато підготовче засідання, в якому оголошено перерву до 05.08.2021.

В підготовчому засіданні 05.08.2021 оголошено перерву до 13.08.2021.

В підготовчому засіданні 13.08.2021 постановлено ухвалу про закриття підготовчого засідання та призначено справу до судового розгляду по суті на 27.08.2021.

27.08.2021 відкрито судове засідання з розгляду справи по суті.

В судовому засіданні Прокурором та представником позивача позовні вимоги підтримано повністю; представником відповідача заперечено проти задоволення позовних вимог.

В судовому засіданні 27.08.2021 досліджено докази у справі та оголошено перерву до 27.09.2021.

27.09.2021 продовжено судове засідання з розгляду справи по суті.

В судове засідання 27.09.2021 представник відповідача не з`явився, про причини відсутності суд не повідомлено.

На підставі п. 1 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу за відсутності представника відповідача.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників учасників процесу, дослідивши докази у справі, судом встановлено наступні обставини, які є предметом дослідження у справі.

20.01.2016 між Управлінням власності та приватизації комунального майна Кіровоградської міської ради (Орендодавець), зміненим найменуванням якого є Управління комунальної власності Кропивницької міської ради, та КП "ПВК Геркон" (Орендар) укладено договір оренди індивідуально визначено майна на приміщення по вул. Полтавській, 28 к. 2 у м. Кіровоград (Кропивницький) (а.с. 16-19, далі - Договір).

Згідно Договору, Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування окреме індивідуально визначене комунальне майно нежитлове приміщення загальною площею 16,4 кв.м, за адресою: м. Кіровоград, вул. Полтавська, 28, к.2 для розміщення ліфтерської, яке знаходиться на балансі КП "ЖЕО № 2 КМР", вартість якого відповідно до звіту про незалежну оцінку майна складає 34 700,00 грн без урахування ПДВ (надалі - майно) (пункт 1.1. Договору).

Вступ Орендаря у користування майном настає одночасно з підписанням Сторонами цього договору та акта прийняття-передавання майна (пункт 2.1. Договору).

Передача майна в оренду не спричиняє за собою виникнення в Орендаря права власності на це майно. Власником орендованого майна залишається територіальна громада міста Кіровограда, а Орендар користується ним протягом строку оренди. (пункт 2.2. Договору).

Після закінчення строку оренди, в разі не продовження терміну дії договору оренди, орендар звільняє та повертає майно орендодавцю в стані не гіршому ніж той, що був на момент передачі майна в оренду, про що сторонами оформляється акт приймання - передавання (пункт 2.5. Договору).

Майно вважається поверненим Орендодавцю з моменту підписання сторонами акта приймання-передавання (пункт 2.6. Договору).

Орендна плата за перший місяць оренди становить 433,75грн без урахування ПДВ і перераховується Орендарем на розрахунковий рахунок Орендодавця не пізніше останнього числа поточного місяця ( з урахуванням помісячного індексу інфляції). Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному чинним законодавством України. Розмір орендної плати індексується щомісячно на офіційно встановлений індекс інфляції. (пункт 3.2. Договору).

У разі припинення Договору Орендар зобов`язується повернути Орендодавцю орендоване майно в належному стані, не гіршому ніж на час передачі його в оренду, з урахуванням нормального фізичного зносу, про що сторонами оформляється акт приймання-передавання майна із оренди (пункт 5.6.).

Строк дії Договору з 20.01.2016 до 20.01.2017 (пункт 11.1. Договору).

У разі припинення або розірвання цього Договору майно протягом 15 (п`ятнадцяти) календарних днів повертається Орендарем Орендодавцю (пункт 11.11. Договору).

20.01.2016 між сторонами Договору складено акт приймання-передавання в оренду нежитлового приміщення по вул. Полтавській, 28 к. 2 до Договору індивідуально визначеного майна, за яким майно передано КП "ПВК Геркон" (а.с. 20).

02.02.2018 між сторонам Договору підписано додаткову угоду № 22/17, згідно якої внесено зміни до Договору, а саме продовжено строк дії Договору до 20.01.2019.

Згідно листа № 49 від 17.12.2019 КП "ПВК Геркон" повідомило Управління комунальної власності, що не має наміру продовжувати Договір оренди після закінчення терміну його дії, а тому просить вважати дію Договору припиненою з 20.01.2020 (а.с. 31).

Вказаний лист отримано Управлінням, про що свідчать відповідні відмітки на примірнику листа.

02.06.2020 Управління комунальної власності звернулось до КП "ПВК Геркон" з вимогою про сплату заборгованості в розмірі 4 649,52 грн за період січень-червень 2020 року (а.с. 27).

У відповідь на зазначений лист КП "ПВК Геркон" в листі № 59 від 10.06.2020 повідомлено, що дія Договору є припиненою з 20.01.2020, про що було повідомлено орендодавця згідно листа № 49 від 17.12.2020 (а.с. 29).

Відповідно до вимоги Управління комунальної власності № 198 від 04.03.2021 позивач вимагав сплати суми боргу з 20.01.2019 по 28.02.2021 в розмірі 12 878,33 грн та звільнити відповідне приміщення (а.с. 28).

З підстав викладеного та враховуючи, що майно не повернуто з оренди, Прокурором в інтересах держави в особі Управління комунальної власності подано позовну заяву у даній справі.

Норми права, застосовані судом.

Статтею 283 Господарського кодексу України визначено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. Об`єктами оренди відповідно до положень даної статті може бути, у тому числі, нерухоме майно (будівлі, споруди, приміщення). До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.ч. 1, 4 ст. 284 Господарського кодексу України, істотними умовами договору оренди є: об`єкт оренди (склад і вартість майна з урахуванням її індексації); строк, на який укладається договір оренди; орендна плата з урахуванням її індексації; порядок використання амортизаційних відрахувань; відновлення орендованого майна та умови його повернення або викупу. Строк договору оренди визначається за погодженням сторін. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення строку дії договору він вважається продовженим на такий самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Положеннями частини 2, 4 статті 291 Господарського кодексу України передбачено, що однією із підстав припинення договору оренди є закінчення строку, на який його було укладено. Правові наслідки припинення договору оренди визначаються відповідно до умов регулювання договору найму Цивільним кодексом України.

Відповідно до ст. 764 Цивільного кодексу України, якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Наведена норма визначає можливість продовження договору оренди на той самий термін і на тих самих умовах. При цьому для такого автоматичного продовження договору оренди передбачена особливість - відсутність заяви (повідомлення) однієї зі сторін про припинення чи зміну умов договору протягом місяця після закінчення терміну його дії.

Аналогічні положення містив Закон України "Про оренду державного та комунального майна" в редакції Закону України від 10.04.1992 № 2269-XII (далі - Закон № 2269-XII) до втрати ним чинності з 01.02.2020 (у зв`язку з введенням в дію з 01.02.2020 Закону України від 03.10.2019 № 157-IX "Про оренду державного та комунального майна").

Закон № 2269-XII регламентував умови та порядок використання державного та комунального майна шляхом передачі його в оренду.

Згідно Закону N 2269-XII, термін договору оренди визначається за погодженням сторін. Термін договору оренди не може бути меншим, ніж п`ять років, якщо орендар не пропонує менший термін. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором. (ст. 17 Закону).

У разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві об`єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди (ст. 27 Закону).

Згідно приписів ст. 785 Цивільного кодексу України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

За правилами Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. (ч.ч. 1, 3, 4 ст. 13).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86).

Мотивована оцінка доводів учасників справи та поданих доказів.

Згідно умов Договору оренди № 5/17 від 20.01.2016 такий Договір укладено строком на один рік з 20.01.2016 до 20.01.2017.

Додатковою угодою № 22/17 від 02.02.2018 продовжено строк дії Договору до 20.01.2019.

З викладеного слідує, що Договір автоматично був продовжений з 20.01.2017 до 20.01.2018 в силу положень ст. 694 Цивільного кодексу України та ч. 3 ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" в редакції Закону України від 10.04.1992 № 2269-XIІ.

На період з 20.01.2018 до 20.01.2019 Договір продовжено шляхом укладення додаткової угоди № 22/17 від 02.02.2018.

На період з 20.01.2019 до 20.01.2020 Договір знову був продовжений автоматично внаслідок відсутності заяви (повідомлення) однієї зі сторін.

Листом № 49 від 17.12.2019 КП "ПВК Геркон" повідомив Управління комунальної власності про відсутність наміру продовжувати дію Договору після закінчення його строку та вказував про припинення дії Договору з 20.01.2020.

Таким чином, КП "ПВК Геркон" виявив ініціативу не продовжувати Договір оренди і таке повідомлення отримано Управлінням комунальної власності.

У контексті ч. 2 ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" в редакції Закону України від 10.04.1992 № 2269-XII, який діяв на момент надсилання КП "ПВК Геркон" № 49 від 17.12.2019 та ст. 694 Цивільного кодексу України, заява орендаря про припинення договору оренди за закінченням строку договору є одностороннім правочином, який відображає волевиявлення орендаря у відповідних правовідносинах та що не потребує узгодження з орендодавцем в силу прямої норми закону, і є підставою для припинення відповідних зобов`язальних правовідносин.

Повідомлення орендарем орендодавця про припинення договору оренди є юридично значимою дією, яка засвідчує наявність такого волевиявлення та забезпечує своєчасну обізнаність з ним іншої сторони і є передумовою для настання обумовлених таким одностороннім правочином наслідків також для іншої особи за правилами абзацу 3 ч. 3 ст. 202 Цивільного кодексу України.

Обставини надсилання такого повідомлення за декілька днів до закінчення строку дії Договору, а не після його закінчення, як обумовлено наведеною нормою, не змінюють зазначеного, оскільки станом на дату припинення Договору, яка визначена безпосередньо умовами Договору (строк договору) сторона Орендодавця була обізнана про відсутність наміру в Орендаря продовжувати Договір по закінчення його строку.

Отже Договір оренди індивідуально визначеного майна № 5/17 від 20.01.2016 припиняв свою дію 20.01.2020.

Правовими наслідками припинення договору оренди є повернення орендарем орендодавцем орендованого за договором майна (ст. 27 Закону України від 10.04.1992 № 2269-XII , ч. 1 ст. 785 Цивільного кодексу України).

Виходячи з положень пунктів 2.5., 2.6., 11.11. Договору повернення майна у разі припинення Договору здійснюється Орендарем протягом 15 календарних днів та оформляється актом приймання-передавання.

Отже, обов`язок щодо повернення майна у спірних правовідносинах покладається на КП "ПВК Геркон" та оформляється відповідним актом приймання-передавання.

Між тим, матеріали справи не містять доказів повернення чи доказів фактичного звільнення майна КП "ПВК Геркон".

Згідно листа № 49 від 17.12.2019 відсутні будь-які відомості щодо повернення чи звільнення майна, до листа не додано акт приймання-передачі та відсутня пропозиція щодо підписання такого акта або вчинення інших дій для повернення майна тощо.

Натомість, у відзиві на позов відповідач заперечує право Управління комунальної власності надавати в оренду відповідне майно та вимагати його повернення, вказуючи на те, що відповідне нежитлове приміщення не є індивідуально визначеним майном та правовстановлюючі документи на таке майно відсутні.

З приводу вказаних заперечень суд зазначає, що ст. 204 Цивільного кодексу України встановлено презумцію правомірності правочину, в силу якої правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідач згідно відзиву на позов не наводить правових підстав нікчемності Договору, тоді як рішення суду про визнання Договору недійсним відсутнє.

Більш того, відповідач підписав Договір, отримав майно в оренду від Управління комунальної власності та виконував умови Договору і сплачував орендні платежі без будь-яких заперечень.

Оскільки матеріалами справи підтверджено отримання КП "ПВК Геркон" майна в оренду за Договором, укладеним з Управлінням комунальної власності та за відсутності доведених правових підстав для зайняття майна КП "ПВК Геркон", вказане майно підлягає поверненню саме позивачу внаслідок закінчення строку дії Договору у відповідності до наведених вище положень законодавства щодо орендних правовідносин.

На підставі викладеного є обґрунтованими позовні вимоги про зобов`язання КП "ПВК Геркон" повернути Управлінню комунальної власності Кропивницької міської ради індивідуально визначене майно, розташоване за адресою: вул. Полтавська, 28, к. 2, площею 16,4 кв.м. передане за договором оренди №5/17 від 20.01.2016 (зі змінами), шляхом складення акту приймання-передачі.

Невиконання наймачем обов`язку щодо повернення речі зумовлює право наймодавця на застосування до наймача особливого виду майнової відповідальності у сфері орендних правовідносин, який полягає у сплаті наймачем, який прострочив виконання обов`язку щодо повернення речі, неустойки у вигляді подвійної плати за користування річчю за час прострочення відповідно до ч. 2 ст. 785 Цивільного кодексу України.

Отже, неустойка, стягнення якої передбачено ч. 2 ст. 785 Цивільного кодексу України, є самостійною формою майнової відповідальності у сфері орендних правовідносин, яка застосовується у разі (після) припинення Договору - якщо наймач не виконує обов`язку щодо негайного повернення речі, і є належним способом захисту прав та інтересів орендодавця після припинення Договору, коли користування майном стає неправомірним.

Для притягнення орендаря, що порушив зобов`язання, до зазначеної відповідальності необхідна наявність вини (умислу або необережності) відповідно до вимог ст. 614 Цивільного кодексу України.

Як встановлено матеріалами справи, у КП "ПВК Геркон" виник обов`язок повернути Управлінню комунальної власності майно за Договором оренди по закінченню строку дії такого Договору.

Однак докази повернення зазначеного майна в матеріалах справи відсутні, тобто, наявне порушення відповідачем свого обов`язку з повернення майна.

Під час розгляду справи відповідачем не доведено відсутність його вини в зазначеному порушені, зокрема, до матеріалів справи не надано жодних доказів на підтвердження вчинення будь-яких дій для повернення відповідного майна чи наміру на їх вчинення. Натомість, як вже зазначено вище, заперечено наявність у позивача права вимагати повернення майна.

З підстав викладеного суд дійшов висновку про підтвердження матеріалами справи правових підстав вимагати від КП "ПВК Геркон" сплати неустойки в розмірі подвійної орендної плати за невиконання відповідачем обов`язку з повернення майна.

Щодо розрахунку неустойки, суд враховує висновок Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду, який викладено в п. 9.21. постанови від 19.04.2021 у справі № 910/11131/19, згідно якого зазначено, що яким би способом в Договорі не регламентувалися правовідносини між сторонами у разі невиконання (несвоєчасного виконання) наймачем (орендарем) обов`язку щодо повернення речі з найму (оренди) з її подальшим користуванням після припинення Договору, що відбулося у спірних правовідносинах (пункт 4.2 цієї постанови, пункт 3.11 Договору), проте ці правовідносини не можуть врегульовуватись іншим чином, ніж визначено частиною другою статті 785 ЦК України.

Згідно наданого розрахунку розмір неустойки визначено в розмірі подвійної орендної плати без урахування ПДВ, що відповідає положенням чинного законодавства. Застосування будь-яких заходів юридичної відповідальності за порушення господарських зобов`язань до юридичної особи не віднесено законодавцем до об`єктів оподаткування ПДВ.

Поряд з цим, є помилковим включення до періоду розрахунку 20.01.2020, оскільки вказана дата є останнім строком дії Договору. тобто Договір діяв у зазначену дату, а майно підлягало поверненню з 31.01.2020.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 251 Цивільного кодексу України терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Згідно з ч. 2 ст. 252 зазначеного Кодексу термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Прийменники "до" і "по" в українській мові вживають на позначення кінцевої календарної дати чинності або виконання чого-небудь, а отже зазначення строку дії Договору до 20.01.2020, означає, що саме вказана дата є останнім днем строку дії такого Договору.

З підстав викладеного, суд дійшов висновку, що в даному випадку правильним є розрахунок неустойки за період з 21.01.2020 по травень 2021, що становить 25 136,29 грн.

Отже, позовні вимоги є обґрунтованими в частині стягнення неустойки в розмірі 25 136,29 грн. Правові підстави для стягнення неустойки в іншій частині відсутні.

З приводу заперечень відповідача на вимогу про стягнення неустойки суд зазначає наступне.

Як вже встановлено, матеріали справи не містять доказів недійсності Договору не доведено, а тому Управління комунальної власності має право вимагати сплату за договором орендну плату та, відповідно, неустойку за порушення умов Договору і вимог законодавства щодо повернення майна.

Правова природа плати за користування річчю (орендної плати) безпосередньо пов`язана із правомірним користуванням річчю протягом певного строку, і обов`язок здійснення такого платежу є істотною ознакою орендних правовідносин, що випливає зі змісту регулятивних норм статей 759, 762, 763 Цивільного кодексу України, статей 283, 284, 286 Господарського кодексу України. Із припиненням договірних (зобов`язальних) відносин за Договором у наймача (орендаря) виникає новий обов`язок - негайно повернути наймодавцеві річ.

Після спливу строку дії Договору невиконання чи неналежне виконання обов`язку з негайного повернення речі свідчить про неправомірне користування майном, яке було передане в найм (оренду). Тому права та обов`язки наймодавця і наймача, що перебували у сфері регулятивних правовідносин, переходять у сферу охоронних правовідносин та охоплюються правовим регулюванням за ч. 2 ст. 785 Цивільного кодексу України, яка регламентує наслідки невиконання майнового обов`язку щодо негайного повернення речі наймодавцеві.

З урахуванням викладеного, користування майном після припинення договору є таким, що здійснюється не відповідно до його умов - неправомірне користування майном, у зв`язку з чим вимога щодо орендної плати за користування майном за умовами договору, що припинився (у разі закінчення строку, на який його було укладено тощо), суперечить змісту правовідносин за Договором найму (оренди) та регулятивним нормам Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України.

Оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма статті 762 Цивільного кодексу України ("Плата за користування майном") і охоронна норма частини другої статті 785 Цивільного кодексу України ("Обов`язки наймача у разі припинення договору найму") не можуть застосовуватися одночасно, адже орендар не може мати одночасно два обов`язки, які суперечать один одному: сплачувати орендну плату, що здійснюється за правомірне користування майном, і негайно повернути майно.

Отже, положення пункту 3 частини першої статті 3 та статті 627 Цивільного кодексу України про свободу договору не застосовуються до договорів оренди в тій їх частині, якою передбачені умови щодо здійснення орендної плати за період від моменту припинення дії договору до моменту повернення орендованого майна, оскільки сторони в такому випадку відступають від положень актів цивільного законодавства (стаття 6 Цивільного кодексу України).

Наведений висновок викладено в постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 19.04.2021 у справі № 910/11131/19.

Враховуючи викладене, суд погоджується з доводами відповідача щодо неможливості одночасного стягнення за один і той же період орендної плати та неустойки.

Поряд з цим, згідно пред`явленого у даній справі позову, Прокурор не заявляє до стягнення орендну плату після припинення строку дії Договору. Також матеріали справи не містять будь-яких доказів сплати КП "ПВК Геркон" орендних платежів з період користування майном після закінчення строку дії Договору. В засіданні суду представниками повідомлено про відсутність будь-яких оплат по відповідному періоду.

У зв`язку з наведеним, заперечення відповідача в частині неможливості стягнення за один період орендної плати і неустойки не приймаються судом під час вирішення спору у даній справі.

Щодо підстав представництва інтересів Прокурором.

Згідно п.3 ст.131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює, зокрема, представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Статтею 53 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у визначених законом випадках прокурор, серед іншого, звертається до суду з позовною заявою. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави в позовній, чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача.

В обґрунтування порушення інтересів держави в даному випадку Прокурор вказує на те, що по закінченню строку дії Договору оренди майно не повернуто та Управлінням комунальної власності не здійснено відповідних дієвих дій щодо належного виконання КП "ПВК Геркон" своїх зобов`язань.

За твердженням Прокурора, нераціональне використання комунального майна, недоотримання орендної плати фактично ослаблює економічні основи місцевого самоврядування, позбавляє можливості спрямовувати кошти бюджету на реалізацію програм соціально-економічного розвитку, а також розподіляти видатки міського бюджету на охорону здоров`я, освіту, соціальний захист, соціальне забезпечення громадян, охорону навколишнього природного середовища тощо. Не наповнення міського бюджету зачіпає економічні інтереси держави в особі органів місцевого самоврядування, дискредитує державну політику у сфері сплати орендної плати та використання комунального майна.

Суд враховує, що у відповідності до п.4 мотивувальної частини рішення Конституційного суду України №3-рп/99 у справі № 1-1/99 від 08.04.1999 прокурор або його заступник самостійно визначає з посиланням на чинне законодавство в чому полягає порушення інтересів держави, обґрунтовуючи в позовній заяві необхідність їх захисту, та визначає орган, який уповноважений державою виконувати відповідні функції в спірних правовідносинах.

В зазначеному рішенні вказано, що оскільки "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносин. Під поняттям "орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах" потрібно розуміти орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади.

Системне тлумачення положень частин 3-5 ст. 53 Господарського процесуального кодексу України і частини третьої ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" дозволяє дійти висновку, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати такий захист у спірних правовідносинах; 2) якщо немає органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах.

Приписами ст. 142 Конституції України визначено, що матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад.

Відповідно до ст. 143 Конституції України територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності.

Як встановлено матеріалами справи, при наявності законодавчо визначеного обов`язку повернення майна після закінчення строку договору та сплати неустойки за користування майном за період прострочення, майно відповідачем не повернуто та відповідні оплати не проведено.

Вказане є порушенням вимог законодавства у сфері використання комунального майна та вплинуло на ефективність використання такого майна і має наслідком недоотримання коштів за користування майном та негативно вплинуло на обсяги надходжень до місцевого бюджету.

З викладеного суд погоджується з доводами Прокурора щодо наявності порушень інтересів держави в даному випадку.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі №912/2385/18 наведено такі правові висновки:

"Прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу.

Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.

Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові, але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим ".

Як встановлено матеріалами справи, Прокурор згідно листа від 03.03.2021 № 1231-78-1610 звернувся до Управління комунальної власності із запитом щодо наявності оформленого договору на користування нежитловим приміщенням по вул. Полтавська, 28 корп. 2 та його виконання і про вжиття заходів по стягненню заборгованості у разі її наявності (а.с. 24).

У відповідь на зазначений запит Управлінням комунальної власності згідно листа від 09.03.2021 № 204/17-у надано документи стосовно Договору та повідомлено про вжиття заходів щодо стягнення з КП "ПВК Геркон" боргів та повернення орендованого майна шляхом надсилання відповідних вимог (а.с. 25).

13.05.2021 в порядку ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" Прокурор повідомив Управління комунальної власності про наявність порушень, що полягають у неповерненні КП "ПВК Геркон" майна після припинення Договору оренди № 5/17 від 20.01.2016 і про наявність заборгованості та про підготовку відповідного позову до суду (а.с. 32-33).

Управління комунальної власності має право звертатися до суду за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття, передбачених чинним законодавством, заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. Бути позивачем і відповідачем у судах, виступати цивільним позивачем у кримінальних справах, користатись усіма процесуальними правами.

Всупереч викладеному, при наявності обставин відповідного порушення та обізнаності щодо таких порушень, Управління комунальної власності не здійснило відповідних дієвих процесуальних дій, в межах своїх повноважень, для захисту інтересів територіальної громади міста щодо належного виконання господарських зобов`язань та наповнення міського бюджету.

Таким чином, має місце неналежне здійснення захисту Управлінням комунальної власності, що надає право Прокурору звертатись до суду з позовом у даній справі.

У відповідності до вищевикладеного, суд дійшов висновку про обґрунтованість звернення Прокурора з позовом у даній справі.

Судовий збір за правилами ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інших судових витрат учасники справи не заявляють.

Керуючись ст. ст. 74, 76, 77, 126, 129, 233, 236-241, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Колективного підприємства "ПВК Геркон" (25005, м. Кропивницький, вул. Лісопаркова, 29, ідентифікаційний код 20635769) на користь Управління комунальної власності Кропивницької міської ради (25006, м. Кропивницький, вул. Велика Перспективна, 41, ідентифікаційний код 37623993) 25 136,29 грн неустойки.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Зобов`язати Колективне підприємство "ПВК Геркон" (25005, м. Кропивницький, вул. Лісопаркова, 29, ідентифікаційний код 20635769) повернути Управлінню комунальної власності Кропивницької міської ради (25006, м. Кропивницький, вул. Велика Перспективна, 41, ідентифікаційний код 37623993) індивідуально визначене майно, розташоване за адресою: м. Кропивницький, вул. Полтавська, 28, к. 2, площею 16,4 кв.м. передане за договором оренди №5/17 від 20.01.2016 (зі змінами), шляхом складення акта приймання-передачі.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

У задоволенні позову в інші частині відмовити.

Стягнути з Колективного підприємства "ПВК Геркон" (25005, м. Кропивницький, вул. Лісопаркова, 29, ідентифікаційний код 20635769) на користь Кіровоградської обласної прокуратури (реквізити отримувача: 25006, м. Кропивницький, вул. Верхня Пермська, 4, , МФО 820172, р/р UA0004600 в ДКСУ в м. Київ, код класифікації видатків бюджету - 2800) 4 535,63 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Копії рішення направити Керівнику Кіровоградської окружної прокуратури за адресою: 25006, м. Кропивницький, вул. Є. Чикаленка, 11; Управлінню комунальної власності Міської ради міста Кропивницький за адресою: 25006, м. Кропивницький, вул. Велика Перспективна, 41; Колективному підприємству "ПВК Геркон" за адресою: 25005, м. Кропивницький, вул. Лісопаркова, 29 та Кіровоградській обласній прокуратурі електронною поштою: .

Повне рішення складено 30.09.2021.

Суддя В.В.Тимошевська