ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" вересня 2021 р. Справа№ 910/20937/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Євсікова О.О.

суддів: Попікової О.В.

Мартюк А.І.

при секретарі судового засідання Звершховській І.А.,

за участю представників:

від КП виконавчого органу Київради (КМДА) «Київтеплоенерго»: Качкурова С.В.,

від ТОВ «Водоканал-Сервіс»: не з`явились,

розглянувши апеляційну скаргу

Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 03.06.2021

у справі № 910/20937/20 (суддя Селівон А.М.)

за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Водоканал-Сервіс"

про стягнення 103364,94 грн.

та зустрічною позовною

заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Водоканал-сервіс"

до Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго"

про визнання недійсним акта звіряння розрахунків, -

в с т а н о в и в :

Короткий зміст і підстави заявлених вимог.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Водоканал-Сервіс» (далі - ТОВ «Водоканал-Сервіс») звернулось до Господарського суду міста Києва з клопотанням від 12.03.2021 (клопотання подано разом з відзивом на позовну заяву) про призначення у справі комплексної судової економічної експертизи, проведення якої заявник просить доручити Харківському науково - дослідному інституту судових експертиз ім. засл. професора М.С. Бокаріуса (ХНДІСЕ).

В обґрунтування заявленого клопотання ТОВ «Водоканал-Сервіс» вказує те, що для встановлення дійсного обсягу спожитої теплової енергії в гарячій воді ТОВ «Водоканал-Сервіс» та вартості спожитої теплової енергії ТОВ "Водоканал - Сервіс" необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо. Заперечуючи проти позовних вимог та зазначаючи про неможливість врахування облікових карток за період з листопада 2019 по вересень 2020 включно, копій актів приймання - передавання товарної продукції, копій зведених відомостей добових даних з фактичного споживання теплової енергії в якості належних доказів, ТОВ «Водоканал-Сервіс» посилається на невідповідність вказаних документів вимогам ст. ст. 73, 75, 76 ГПК України та приписам ч. 2 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність", зокрема, в частині відсутності обов`язкових для первинних документів реквізитів.

Короткий зміст ухвали місцевого господарського суду та мотиви її прийняття.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.06.2021 клопотання відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) ТОВ "Водоканал-Сервіс" про призначення комплексної судової економічної експертизи задоволено частково. Призначено у справі № 910/20937/20 судову комплексну економічну експертизу. Проведення судової комплексної економічної експертизи доручити Київському науково-дослідному інституту судових експертиз. На вирішення експертів поставлено наступні питання:

- який об`єм та розмір спожитої за період з листопада 2019 по вересень 2020 включно теплової енергії у гарячій воді в будинку по вул. Пушкінська, 14, в м. Києві підтверджується документами бухгалтерського та податкового обліку, з урахуванням того, що КП виконавчого органу Київради (КМДА) «Київтеплоенерго» повинно було обрахувати теплову енергію на потреби гарячого водопостачання та опалення у відповідності до Договору № 532987 на постачання теплової енергії у гарячій воді від 17.01.2019 року та п. 23 «Правил користування тепловою енергією» (затверджених Постановою КМУ від 03.10.2007 №1198)?

- якими доказами підтверджується господарська операція, на підставі якої КП виконавчого органу Київради (КМДА) «Київтеплоенерго» визначило обсяг теплової енергії на потреби гарячого водопостачання та опалення за Договором №532987 на постачання теплової енергії у гарячій воді від 17.01.2019 в період з листопада 2019 по вересень 2020 включно в будинку по вул. Пушкінська, 14, в м. Києві?

Провадження у справі № 910/20937/20 зупинено на час проведення комплексної судової економічної експертизи та отримання її результатів.

Враховуючи обставини справи, з метою виключення суперечностей та неоднозначностей в наданих сторонами на підтвердження своїх правових позицій доказів, а також те, що в процесі розгляду справи виникла необхідність для роз`яснення питань, які потребують спеціальних знань, а саме встановлення дійсного обсягу спожитої теплової енергії в гарячій воді та вартості спожитої теплової енергії відповідачем за первісним позовом - ТОВ «Водоканал Сервіс», для повного, всебічного та об`єктивного дослідження усіх матеріалів справи та фактичних обставин спору, оскільки без проведення судової експертизи неможливо вирішити даний спір по суті, а відтак і надати оцінку обґрунтованості викладених в позовній заяві тверджень позивача за первісним позовом та у відзиві на позов заперечень відповідача, господарський суд першої інстанції дійшов висновку про часткове задоволення клопотання відповідача за первісним позовом та необхідність призначення комплексної економічної експертизи у справі.

Також місцевий господарський суд прийняв до уваги запропоновані ТОВ «Водоканал-Сервіс» питання, але з урахуванням предмету доказування у даному спорі, а також з метою приведення їх у відповідність до Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень і Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень (наказ Міністерства юстиції України від 08.10.1998 № 53/5), згідно з ч. 4 ст. 99 ГПК України визначив питання в редакції резолютивної частини ухвали від 03.06.2021.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, КП виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. У поданій апеляційній скарзі скаржник звернувся з клопотанням про поновлення строку на подання апеляційної скарги.

В обґрунтування апеляційної скарги КП виконавчого органу Київради (КМДА) "Київтеплоенерго" посилається на неправильне застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, неправильне встановлення обставин, що мають значення для вирішення питання про призначення експертизи, внаслідок неправильної їх оцінки. На думку скаржника, у справі достатньо матеріалів, належних та допустимих доказів (первинних документів), необхідних для вирішення спору. Скаржник також вважає, що друге питання, яке поставлено судом на вирішення експертизи, відноситься виключно до компетенції суду.

Крім того, скаржник вважає, що ТОВ «Водоканал-Сервіс» вживаються дії, спрямовані на затягування судового процессу, та зазначає, що на розгляді у Господарському суді міста Києва перебуває 33 аналогічні позовні заяви, у яких ТОВ "Водоканал-Сервіс" подаються клопотання про призначення судової експертизи, що призводить до здійснення додаткових витрат.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.08.2021 та витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.08.2021 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Євсіков О.О., судді Мартюк А.І., Пашкіна С.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.08.2021 поновлено Комунальному підприємству виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" пропущений строк на апеляційне оскарження. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 03.06.2021 у справі № 910/20937/20. Розгляд справи призначено на 29.09.2021.

Згідно з витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.09.2021 та протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.09.2021 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Євсіков О.О., судді Мартюк А.І., Попікова О.В. (у зв`язку з відпусткою судді Пашкіної С.А.).

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.09.2021 прийнято апеляційну скаргу КП виконавчого органу Київради (КМДА) "Київтеплоенерго" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 03.06.2021 у справі № 910/20937/20 до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя Євсіков О.О., судді Мартюк А.І., Попікова О.В.

У судовому засіданні апеляційного господарського суду 29.09.2021 представник КП виконавчого органу Київради (КМДА) "Київтеплоенерго" заявив усне клопотання про заміну ТОВ «Водоканал-Сервіс» на ТОВ «Фаєплон» у зв`язку зі зміною Товариством найменування та місця рестрації (з «Україна, 02032, м. Київ, пр. Маяковського Володимира, будинок 68, офіс 233» на «Україна, 87526, Донецька обл., м. Маріуполь, вул. 130 Таганрозької дивізії, будинок 4».

Апеляційний господарський суд протокольно дійшов висновку про залишення вказаного усного клопотання без розгляду як такого, що має заявлятись відповідною особою (в цьому випадку - ТОВ «Водоканал-Сервіс») з наданням відповідних документів на підтвердження таких обставин, в т.ч. документів, на підставі яких вчинялись відповідні зміни. При цьому колегія суддів зазначає, що у даному випадку не йдеться про заміну особи у відносинах, щодо яких виник спір.

Позиції учасників справи.

Від ТОВ «Водоканал-Сервіс» відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції, перевірені судом апеляційної інстанції та додатково встановлені апеляційним господарським судом.

КП виконавчого органу Київради (КМДА) «Київтеплоенерго» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до ТОВ «Водоканал-Сервіс» про стягнення 103364,94 грн, з яких: 89268,78 грн - заборгованість за спожиту теплову енергію у гарячій воді, 9765,76 грн - пеня, 2365,66 грн - проценти річних, 1964,74 грн - втрати від інфляції.

В обґрунтування заявлених вимог позовних КП виконавчого органу Київради (КМДА) «Київтеплоенерго» у позовній заяві посилається на неналежне виконання ТОВ «Водоканал-Сервіс» своїх зобов`язань за Договором на постачання теплової енергії у гарячій воді №532987 від 17.01.2019 в частині своєчасної та повної оплати спожитої ТОВ «Водоканал-Сервіс» теплової енергії у гарячій воді, внаслідок чого у ТОВ «Водоканал-Сервіс» утворилась заборгованість у вказаній сумі, за наявності якої позивачем нараховані пеня, проценти річних та втрати від інфляції.

ТОВ «Водоканал-сервіс» під час розгляду справи місцевим господарським судом надало відзив на позовну заяву, у якому проти позовних вимог КП виконавчого органу Київради (КМДА) «Київтеплоенерго» заперечує та вказує про відсутність належних доказів на підтвердження обсягу спожитої теплової енергії та неможливість врахування в якості одного з таких доказів підписаного сторонами акта звіряння розрахунків. Також ТОВ «Водоканал-Сервіс» звернулось з клопотанням від 12.03.2021 про призначення у справі комплексної судової економічної експертизи.

12.03.2021 ТОВ «Водоканал-Сервіс» звернулось до Господарського суду міста Києва із зустрічною позовною заявою від 12.03.2021 року до КП виконавчого органу Київради (КМДА) "Київтеплоенерго" про визнання недійсним акта звіряння розрахунків за теплову енергію від 30.09.2020, укладеного між сторонами.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.03.2021 року прийнято до розгляду зустрічну позовну заяву для спільного розгляду з первісним позовом у справі №910/20937/20, об`єднано вимоги за зустрічним позовом в одне провадження, ухвалено здійснювати розгляд в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

29.03.2021 від КП виконавчого органу Київради (КМДА) "Київтеплоенерго" надійшло заперечення на клопотання ТОВ «Водоканал-Сервіс» про призначення експертизи.

Заперечуючи проти призначення у справі експертизи КП виконавчого органу Київради (КМДА) "Київтеплоенерго" вказує, що матеріали справи містять належні та допустимі докази (первинні документи), які підтверджують наявність заборгованості ТОВ «Водоканал-Сервіс» і дають можливість вирішити справу по суті без призначення експертизи; вважає, що клопотання про призначення експертизи подане ТОВ «Водоканал-Сервіс» з метою затягування судового процесу.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

Частиною 1 ст. 255 ГПК України визначено, що окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції, зокрема про призначення експертизи (п. 11), про зупинення провадження у справі (п. 12).

Згідно з ч. 1 ст. 271 ГПК України визначено, що апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

У відповідності зі ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи п вилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Частинами 1, 3 ст. 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно зі ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 79 ГПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 99 ГПК України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

У разі необхідності суд може призначити декілька експертиз, додаткову чи повторну експертизу (частина 2 статті 99 ГПК України).

При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. З урахуванням обставин справи суд має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза) (частина 3 статті 99 ГПК України).

Згідно з ч. ч. 4, 5 ст. 99 ГПК України, питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

Питання, які ставляться експерту, і його висновок з них не можуть виходити за межі спеціальних знань експерта (частина 6 статті 99 ГПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 100 ГПК України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

За визначенням ст. 1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема, суду.

У відповідності до абз. 2 п. 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №4 від 23.03.2012 «Про деякі питання практики призначення судової експертизи» судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи. Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.

Експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях, та питання її призначення повинне вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.

Наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 № 53/5 «Про затвердження Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень» відповідно до ст. ст. 7, 8 Закону України «Про судову експертизу» та з метою забезпечення єдиного підходу при проведенні судових експертиз і підвищення якості проведення судових експертиз затверджено Інструкцію про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень (далі - Інструкція) та Науково-методичні рекомендації з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень.

Згідно зі ст. 7 Закону України «Про судову експертизу» до державних спеціалізованих установ належать: науково-дослідні установи судових експертиз Міністерства юстиції України; науково-дослідні установи судових експертиз, судово-медичні та судово-психіатричні установи Міністерства охорони здоров`я України; експертні служби Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства оборони України, Служби безпеки України та Державної прикордонної служби України.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 228 ГПК України визначено, що суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку призначення судом експертизи.

Провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому п. 2 ч. 1 ст. 228 цього Кодексу - на час проведення експертизи (п. 6 ч. 1 ст. 229 ГПК України).

Вирішення питання щодо проведення експертизи перебуває у межах дискреційних повноважень суду, однак такі повноваження не є необмеженими і у кожному випадку суд повинен обґрунтовувати своє рішення.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Дульський проти України» (заява №61679/00) зазначено, що експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури; більше того, суд вирішує питання щодо отримання додаткових доказів та встановлює строк для їх отримання.

Зупинення провадження у справі на час проведення судової експертизи є правом господарського суду, що зумовлене неможливістю вирішення спору по суті за відсутності висновків про встановлення фактів, які можуть бути встановлені лише експертом.

Експертиза призначається у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування, рішення суду має прийматися у повній відповідності з нормами процесуального та матеріального права, з повним та об`єктивним дослідженням обставин та доказів.

З огляду на викладене, колегія суддів не приймає до уваги твердження про те, що призначення експертизи у справі є затягуванням розгляду справи, оскільки призначення експертизи у даній справі спрямоване на встановлення доказів, які мають значення для вирішення даного спору, і не свідчить про затягування розгляду справи.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного суду від 11.10.2017 у справі № 916/292/17 та від 12.04.2018 у справі № 914/1023/17.

Предметом доказування в процесі оскарження ухвали про призначення експертизи є наявність або відсутність визначених ст. 99 ГПК України підстав для призначення експертизи.

Звертаючись з клопотанням про призначення комплексної економічної судової експертизи із залученням спеціаліста теплотехніка, ТОВ «Водоканал-Сервіс» вказує, що надані позивачем на підтвердження своїх вимог докази є неналежними, не містять всіх обов`язкових реквізитів, що визначені ч. 2 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність", позивачем не надано передбачених договором доказів обліку теплової енергії у спірний період.

При цьому в обґрунтування заявлених вимог КП виконавчого органу Київради (КМДА) «Київтеплоенерго» посилається на неналежне виконання ТОВ «Водоканал-Сервіс» зобов`язань по здійсненню оплати за отриману теплову енергію.

Таким чином для всебічного встановлення обставин справи, які входять до предмету доказування та правильного вирішення спору за первісним позовом, а саме для встановлення дійсного обсягу спожитої теплової енергії в гарячій воді, яка спожита ТОВ «Водоканал-Сервіс», та вартості спожитої теплової енергії необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо.

За таких підстав, враховуючи, що роз`яснення питань, які виникли при вирішенні цього спору, стосуються надання оцінки та встановлення дійсного обсягу спожитої теплової енергії в гарячій воді спожитої ТОВ «Водоканал-Сервіс» та вартості спожитої теплової енергії, та, відповідно, потребують спеціальних знань і без проведення судової експертизи неможливо вирішити спір у цій справі по суті, а відтак і надати оцінку обґрунтованості викладених у позовній заяві тверджень позивача та у відзиві на позов заперечень відповідача, а також надане ст. 99 ГПК України право суду призначити експертизу, колегія суддів апеляційного суду погоджується із висновком господарського суду першої інстанції про необхідність призначення експертизи.

Твердження скаржника про те, що акт звіряння розрахунків, складений на виконання умов договору, є документом, який підтверджує розмір заборгованості, є безпідставними, оскільки первинним документом є документ, який фіксує факт здійснення господарських операцій (ст. ст. 1, 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»); для контролю та впорядкованості оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи, отже, акт звірки взаєморозрахунків як зведений обліковий документ не належить до первинних документів бухгалтерської звітності, а тому даний акт не може слугувати належним та допустимим доказом наявності заборгованості відповідача перед позивачем та підтверджувати дійсний обсяг спожитої теплової енергії в гарячій воді спожитій відповідачем за первісним позовом (аналогічного висновку дійшов Північний апеляційний господарський суд у постанові від 27.05.2021 у справі № 910/20899/20, про що також доцільно відзначив господарський суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі).

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

Як зазначено у п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Суду у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03 від 28.10.2010).

Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006).

Частиною 1 ст. 255 ГПК України встановлено, що апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Згідно з пунктом 1) частини 1 статті 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (стаття 276 ГПК України).

Враховуючи встановлені у справі обставини та норми чинного законодавства, які підлягають до застосування у спірних правовідносинах, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що ухвала місцевого господарського суду у цій справі є законною та обґрунтованою і підстав для її скасування не вбачається; підстави для задоволенні апеляційної скарги - відсутні.

Судові витрати.

У зв`язку з відсутністю підстав для задоволення апеляційної скарги витрати за подання апеляційної скарги у відповідності до ст. 129 ГПК України покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 74, 129, 255, 269, 275, 276, 287 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 03.06.2021 у справі № 910/20937/20 залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду міста Києва від 03.06.2021 у справі № 910/20937/20 залишити без змін.

Справу № 910/20937/20 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова апеляційної інстанції є остаточною та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 30.09.2021.

Головуючий суддя О.О. Євсіков

Судді О.В. Попікова

А.І. Мартюк